Справа № 464/2409/18
пр.№ 1-кс/464/1301/18
У Х В А Л А

11 червня 2018 року слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , представника скаржника ОСОБА_6 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого в порядку ст.303 КПК України щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати бездіяльність старшого слідчого ВР КП СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_7 щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна протиправною; зобов`язати слідчих з ОВС ВР КП СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 та ОСОБА_7 негайно повернути скаржнику грошові кошти в розмірі 68 080,00 грн., вилучені під час обшуку 31.05.2018.

В обґрунтування скарги покликається на те, 31.05.2018 на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 05.05.2018 (справа №464/2409/18), постановленої на підставі клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 , старшим слідчим ОСОБА_7 проведено обшук у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Даний обшук проведений в рамках розслідування кримінального провадження №0000023 від 20.02.2018 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України. Обшук проведено в присутності ОСОБА_8 , який є її чоловіком та з яким вони проживають за вищевказаною адресою. З ухвали суду не вбачається, які саме порушення податкового законодавства ФОП ОСОБА_5 (вид податку, база оподаткування, сума, період) являються предметом досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000023 від 20.02.2018. В порушення вимог вказаної ухвали про виявлення та вилучення саме вказаних в ній предметів та документів та вимог ч.5 ст.236 КПК України про проведення обшуку в обсязі, необхідному для досягнення його мети, під час проведення вищевказаного обшуку були вилучені належні їй грошові кошти в розмірі 68 080,00 грн., які не мають відношення до вищевказаного кримінального провадження, не можуть вважатися не облікованими чи здобутими незаконним шляхом та на вилучення яких не було дано дозволу ухвалою слідчого судді. Підтвердженням походження зазначених грошових коштів є відповідні банківські документи, а саме - банківська виписка за 30.05.2018. Окрім цього, слід зазначити, що по вказаних коштах (доходу) період подання звітності (а саме за ІІ квартал 2018 року) до 09.08.2018, період сплати податку до 20.08.2018. В силу положень ст.236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Оскільки, на момент звернення з даною скаргою, клопотання про накладення арешту органом досудового розслідування не подавалося, відповідна ухвала слідчим суддею не постановлялась, то бездіяльність слідчого щодо неповернення належних їй грошових коштів в розмірі 68 080,00 грн., які є її доходом від підприємницької діяльності та не являються необлікованими готівковими коштами, є протиправною та такою, що порушує її право власності та вимоги КПК щодо статусу вилученого під час обшуку майна.

Представник скаржника та скаржник в судовому засіданні скаргу підтримали, дали пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі, просять скаргу задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні скаргу заперечив з мотивів безпідставності такої. Додатково пояснив, що грошові кошти, які тимчасово вилучені під час обшуку є такими, що отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки наявні фактичні відомості про те, що такі були отримані внаслідок ухилення ТОВ «Енергоінвест-Плюс» в період 2017 року від сплати податку на додану вартість при проведенні фінансово-господарських операцій з пов`язаними та «транзитно-конвертаційними» підприємствами. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення скаржника та його представника, слідчого, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань при отриманні заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний здійснити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

В судовому засіданні встановлено, що 31.05.2018 на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 05.05.2018 (справа №464/2409/18), постановленої на підставі клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 , в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000023 від 20.02.2018 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, старшим слідчим ОСОБА_7 проведено обшук у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За наслідками проведеного обшуку, слідчим було вилучено грошові кошти на суму 68 080,00 грн., що підтверджується протоколом обшуку від 31.05.2018.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом із обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

При цьому, виходячи з положень ст.ст. 84, 86 КПК України, порядок отримання доказів передбачає дотримання наступних вимог: 1) належний суб`єкт отримання доказів; 2) законність процесуального джерела доказів; 3) належність процесуального порядку отримання; 4) належність фіксації ходу і результатів слідчих дій (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) дій.

Так, постановою старшого слідчого ОСОБА_9 від 31.05.2018 вилучені в результаті проведених обшуків у кримінальному провадженні №0000023 кошти в сумі 573 080 грн. визнані речовими доказами по справі та передані на зберігання в управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності ГУ ДФС у Львівській області.

Таким чином, враховуючи, що вилученим під час слідчої дії обшуку коштам, на які надано дозвіл на відшукання, надано процесуальний статус речових доказів відповідно до вимог ст.98 КПК України, а тому такі не можуть вважатися тимчасово вилученим майном, як про це стверджується в скарзі, та на них не поширюються положення ст.169 КПК України.

Питання про долю речових доказів і документів вирішується відповідно до вимог ст.100 КПК України та не підлягає розгляду слідчим суддею в порядку ст.303 КПК України. Разом з тим, оскільки при подачі скарги до суду не було відомо, що згадані кошти являються речовими доказами, відтак у слідчого судді не було підстав для відмови у розгляді даної скарги.

Враховуючи наведене вище, слідчий суддя приходить до переконання, що оскільки кошти, про які вказує скаржник, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та не є тимчасово вилученим майном, а тому не підлягають поверненню у відповідності до ст.169 КПК України, відтак у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.16, 167, 169, 171, 173, 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого в порядку ст.303 КПК України щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1