Справа № 303/4019/18
Провадження № 1-кп/303/512/18
Номер рядка стат. звіту 34
УХВАЛА
21 серпня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у місті Мукачево клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого у виді тримання під вартою на інший, більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному 13 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, -

з участю сторін кримінального провадження :
прокурора прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5
представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, внесене 13 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.
21 серпня 2018 року захисник ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого у виді тримання під вартою на інший, більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.
На обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_3 зазначив, що ризики, зазначені у клопотанні прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою нічим не доведені. Зазначений прокурором ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду і виїхати за межі постійного проживання на теперішній час перестав існувати, оскільки ОСОБА_4 у добровільному порядку здав закордонний паспорт, що повністю виключає його можливість покинути межі контролю правоохоронних органів чи юрисдикції суду. Факт того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків чи потерпілих є надуманим та нічим не підтвердженим. Обвинувачений є молодий за віком, до кримінальної відповідальності притягається вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання та сім`ю, його батьки є особами пенсійного віку, а його мати внаслідок інсульту є лежачою хворою, якій встановлено 2 групу інвалідності, у зв`язку з чим потребує з боку її близьких, в тому числі і ОСОБА_4 , постійного особистого догляду і безпосередньої допомоги у веденні домашнього господарства. ОСОБА_4 інкриміновано злочин, який відноситься до неумисних правопорушень. У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти, він може працювати і отримувати певні кошти, що дасть йому можливість вживати заходи до компенсації потерпілим матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 клопотання про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого, підтримав з підстав, зазначених у клопотанні, просив клопотання задоволити та врахувати те, що в ході судовому розгляду даного кримінального провадження він має намір заявляти клопотання про призначення судових експертиз з участю обвинуваченого, внаслідок чого судове провадження буде тривати значний час.
У судовому засіданні прокурор вважав за необхідне відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу та просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів, виходячи з тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати.
У судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.
У судовому засіданні представник потерпілих ОСОБА_9 підтримав позицію прокурора.
Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ч.ч.1 та 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжних захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Водночас, ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує правило поваги до особистої свободи.
Згідно положень ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Так, враховуючи практику ЄСПЛ у справах «Смирнова проти Росії», «Вемгофф проти Німеччини», «Летельєр проти Франції» судом встановлено, що ОСОБА_4 є молодий за віком, до кримінальної відповідальності притягається вперше, за місцем проживання характеризується позитивно. Обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, оскільки має постійне місце проживання та сім`ю, його батьки є особами пенсійного віку, а його мати внаслідок інсульту є лежачою хворою, якій встановлено 2 групу інвалідності, у зв`язку з чим потребує з боку її близьких, в тому числі і ОСОБА_4 , постійного особистого догляду і безпосередньої допомоги у веденні домашнього господарства. ОСОБА_4 перебуває тривалий час під вартою (з 13 травня 2018 року), бажає добровільно здати закордонний паспорт. Зазначене свідчить про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які слугували підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшилися.
Відповідно до положень ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у разі доведеності вини ОСОБА_4 може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») дозволяє суду зробити висновок про можливість зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою шляхом обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, а саме: у виді домашнього арешту у певний період доби з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч.6 ст.194 КПК України, що на думку суду буде достатнім й необхідним заходом забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження та для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам.
Разом з тим, обвинуваченому ОСОБА_4 підлягають роз`ясненню його обов`язки передбачені ч.6 ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст.176-178, 181, 183, 194, 196-198, 331, 369, 370, 372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
Клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого у виді тримання під вартою на інший, більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід, застосований до нього у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю на строк два місяці, тобто до 21 жовтня 2018 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- у період часу з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;
- докласти зусиль до пошуку роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Обов`язки покладаються на обвинуваченого ОСОБА_4 на строк два місяці, тобто до 21 жовтня 2018 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Обвинуваченого ОСОБА_4 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити з-під варти.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Закарпатської УВП № 9.
Ухвала оскарженню не підлягає, відповідно до ч.2 ст.392 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1