Провадження №1-кп/523/141/18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

07.08.2018 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_10 ,

потерпілої - ОСОБА_11 ,

обвинуваченого - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0003783 за обвинуваченням

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, маючого середню освіту, перебуваючого в цивільному шлюбі, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 23.05.2016 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.185 ч.2 КК України із затвердженням угоди про примирення до 3 місяців арешту, на підставі ст.71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 09.12.2015 року та призначено остаточне покарання у виді 6 місяців арешту, із визначенням після набрання вироком законної сили ОСОБА_12 доставити до установи відбування покарання, строк відбування покарання рахувати з дня його фактичного поміщення до установи відбування покарання (покарання не відбув),

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
12.06.2016 року приблизно о 18:00 годині, переслідуючи корисний мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись неподалік від будинку АДРЕСА_3 , побачив велосипед «Comanche» чорного кольору, власником якого є ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який і визначив об`єктом свого злочинного наміру. Переконавшись у непомітності сторонніми особами своїх дій, будучи впевненим у таємності своїх дій, ОСОБА_12 таємно викрав велосипед марки «Comanche» чорного кольору, вартістю 3000 грн та з місця скоєння злочину зник. В подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, неправомірними діями ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_14 була завдана матеріальна шкода на суму 3000 грн.

Крім того, 12.06.2016 року приблизно о 22:10 годин, ОСОБА_12 , знаходячись на зупинці «10-та Лінія» по пр.Добровольського в м.Одесі, діючи з корисливих мотивів, умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, побачив на лавці зупинки жіночу сумку, яка належить ОСОБА_11 , в якій знаходилися грошові кошти в розмірі 50 грн та мобільний телефон марки «Нокіа», модель «6700 С», імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартістю 1000 грн, підключений до мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_3 , яку він і визначив предметом свого протиправного умислу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_12 підійшов до лавки, взяв сумку з майном та почав рухатися в протилежному напрямку.

Однак, у ході таємного викрадення майна, неправомірні дії ОСОБА_12 були помічені потерпілою ОСОБА_11 , яка почала намагатися зупинити його неправомірні дії, однак ОСОБА_12 , усвідомлюючи той факт, що його неправомірні дії помічені потерпілою, не звертаючи уваги на ОСОБА_11 , продовжив скоювати кримінальне правопорушення, вийняв з сумки грошові кошти в розмірі 50 грн. та мобільний телефон, не реагуючи на її вимогу зупинитися.

Після цього, ОСОБА_12 разом з викраденим майном залишив місце скоєння злочину та отримав можливість розпорядитися викраденим майном на свій розсуд. Проте, в подальшому він був настигнутий та затриманий співробітниками поліції.

Таким чином, неправомірними діями ОСОБА_12 потерпілій ОСОБА_11 була завдана матеріальна шкода на загальну суму 1050 грн.

(Згідно вищевказаного обвинувального акту матеріали досудових розслідувань, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003783 від 13.06.2016 року та №0003901 від 17.06.2016 року відносно ОСОБА_12 26.07.2016 року об`єднані в одне провадження під номером № 0003783).
Обвинувачений ОСОБА_12 в ході судового розгляду свою вину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. При цьому пояснив, що дійсно, перебуваючи на зупинці «10 Лінія» по пр.Добровольського в сторону вул..Марсельської в м.Одесі, у раніше не знайомої йому дівчини, як потім стало відомо ОСОБА_11 , із сумки викрав телефон. Обвинувачений зауважив, що там було багато людей, його побачили, почалася «суматоха», після чого з місця події він намагався зникнути. Потерпіла ОСОБА_11 підійшла до нього та попросила повернути викрадене. Однак, він сказав, що в нього нічого не має та пішов. В послідуючому його було затримано працівниками поліції, вилучено викрадений ним телефон.

Крім того, обвинувачений, даючи свої покази в судовому засіданні підтвердив, що дійсно він, в 2016 році, перебуваючи на пр..Добровольського в м.Одесі, біля булочної викрав велосипед, який в послідуючому віддав його другу, що було з ним далі не знає. Підтвердивши при цьому, що дійсно розумів, що велосипед йому не належить та він розумів, що вчиняє протиправні дії.

В той же час обвинувачений зазначив, що кається, жалкує про скоєні ним кримінальні правопорушення, зауважив, що при затриманні все добровільно повернув потерпілій ОСОБА_11 , вказав, що потерпілому ОСОБА_13 в послідуючому велосипед також було повернуто.

Крім того, обвинувачений пояснив, що на той момент він не працював, не мав грошових коштів, адже батька в нього не має, мати живе в м.Біляївка та є інвалідом, тому йому потрібні були гроші, та відповідно стало наслідком скоєння ним протиправних діянь.

Крім визнання своєї вини в судовому засіданні, вина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, повністю підтверджується показами потерпілої та свідків, що були допитані в судовому засіданні:
?в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 підтвердила, що на зупинці «10 Лінія» в м.Одесі, обвинуваченим ОСОБА_12 в неї було викрадене майно, якого вона просила повернути, однак останній відмовив їй та почав перебігати дорогу. У зв`язку із чим вона змушена була звернутись до працівників поліції, які в послідуючому затримали ОСОБА_12 , та вході обшуку вилучили телефон;

?свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що працює в поліцейському батальйоні спеціального призначення. Точної дати вказати не може, у зв`язку із сплином часу, у вечірній період часу він ніс службу в Суворовському районі м.Одеси, близько 22:00 год. надійшло повідомлення про скоєний грабіж на зупинці «10 Лінія» в м.Одесі. Прибувши на місце, потерпіла дівчина, як потім стало відомо ОСОБА_11 , повідомила, що на зупинці раніше невідомий їй хлопець викрав належне їй майно та описала його. В послідуючому потерпіла ОСОБА_11 впізнала злочинця, його було затримано та встановлено, що ним виявився ОСОБА_12 , у якого було вилучено мобільний телефон;
?свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що працює поліцейським патрульної поліції. В 2016 році, точної дати згадати не зміг, перебуваючи на службі, було отримано виклик про скоєний злочин. Прибувши на зупинку «10 Лінія» в м.Одесі, зі слів потерпілої ОСОБА_11 дізнались, що у неї з сумки було викрадено мобільний телефон, остання намагалась наздогнати злочинця, однак їй стали погрожувати. В подальшому потерпіла серед хлопців, які переходили дорогу, впізнала грабіжника, як потім стало відомо ним був ОСОБА_12 , при огляді якого було виявлено та вилучено викрадений телефон.
Також вина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, повністю підтверджується наступними оголошеними і дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження, наданими стороною звинувачення:
?протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.06.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_11 звернулася із заявою про скоєний відносно неї 12.06.2016 року злочин;

?рапортом поліцейського БПОПГУНП в Одеській області ОСОБА_17 , згідно якого за описом потерпілої ОСОБА_11 було виявлено громадянина, викрав у неї майно, який представився як ОСОБА_12 . При поверхневому огляді ОСОБА_12 було виявлено мобільний телефон, який впізнала потерпіла;

?протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.06.2016 року, відповідно до якого в присутності адвоката ОСОБА_10 затримано ОСОБА_12 . Підстави затримання: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. В присутності понятих у затриманого ОСОБА_12 було виявлено мобільний телефон сріблястого кольору імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 ;

?протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13.06.2016 року та довідкою від 13.06.2016 року, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_11 серед пред`явлених їй для впізнання мобільних телефонів впізнала викрадений у неї мобільний телефон;

?протоколом огляду предметів від 13.06.2016 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого в присутності понятих проведено огляд мобільного телефону марки «Нокіа» 6700С;

?постановою про долучення речових доказів від 13.06.2018 року, згідно якої в якості речового доказу долучено до матеріалів кримінального провадження мобільний телефон марки «Нокіа» 6700С та передано під схоронну розписку потерпілій ОСОБА_11 ;

?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.06.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_18 впізнала особу на фото №1, котра 12.06.2016 року приблизно о 22 год. 10 хв. відкрито викрала у її подруги ОСОБА_11 мобільний телефон та грошові кошти;

?протокол пред`явлення особи для впізнання від 13.06.2016 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_11 серед пред`явлених їй для впізнання осіб, впізнала особу під №3 ( ОСОБА_12 ), як таку, що скоїла відносно неї кримінальне правопорушення, а саме відкрито викрала з її сумки мобільний телефон та грошові кошти. Ознаки за якими впізнала за зовнішнім виглядом, рисами обличчя, статурою;

?протоколом проведення слідчого експерименту від 27.07.2016 року та відеозаписом до нього, відповідно до якого підозрюваний розповів про обставини скоєного злочину.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_12 у скоєнні інкримінованих йому злочинних діянь, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, та надані стороною обвинувачення матеріали в судовому засіданні, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_12 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і кваліфікує його дії:

-за епізодом від 12.06.2016 року о 18:00 год. за ст.185 ч.2 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

-за епізодом від 12.06.2016 року о 22:10 год. за ст.186 ч.2 КК України за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 судом не встановлено.
До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , суд відносить те, що обвинувачений свою вину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, підтвердив всі обставини скоєння кримінальних правопорушень.

Крім того при призначенні обвинуваченому покарання судом враховується особа обвинуваченого ОСОБА_12 , який є офіційно не працюючим, перебуваючим в цивільному шлюбі.

Також, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_12 покарання судом враховується думка потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які в своїх письмових заявах, що містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначили, що матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_12 не мають, вирішення питання щодо призначення йому покарання залишили на розсуд суду.

Однак, в той же час, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 судом також враховується і та обставина, що обвинувачений 23.05.2016 року був засуджений Суворовським районним судом м.Одеси за ст.185 ч.2 КК України із затвердженням угоди про примирення до 3 місяців арешту, на підставі ст.71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 09.12.2015 року та призначено остаточне покарання у виді 6 місяців арешту, із визначенням після набрання вироком законної сили доставити засудженого до установи відбування покарання, строк відбування покарання рахувати з дня його фактичного поміщення до установи відбування покарання. Вищевказаний вирок набрав законної сили 22.06.2016 року, ОСОБА_12 по даним матеріалам кримінального провадження було затримано 12.06.2016 року. Таким чином призначене покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 23.05.2016 року ОСОБА_12 не відбув. У зв`язку з чим в силу вимог ст.71 ч.1 КК України, п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання», суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 23.05.2016 року.

Крім того, судом при призначенні покарання ОСОБА_12 враховується та обставина, що обвинувачений, будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і по сплину такого проміжку часу знову скоїв умисні злочини середньої тяжкості та тяжкого, що свідчить про його зневажливе ставлення до загальноприйнятих норм моралі, і встановленим законам держави.

Відповідно ж до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд враховує, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження при призначенні покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази кримінального провадження, приходить до висновку, що цілі виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_12 будуть досягнуті тільки в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі.

Підстав для можливості призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, та цілком достатньою для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_12 покарання суд враховує, що ст.72 ч.5 КК України (в редакції від 24.12.2015 року) передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Прикінцевими положеннями закону передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (24.12.2015 року) та застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом, набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до припису ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Законом України №2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення», який набрав законної сили 21.06.2017 року, частину п`яту статті 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє увезення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування». Отже, зазначений закон погіршує становище обвинуваченого у порівнянні з попередньою редакцією ч.5 ст.72 КК України (закон № 838-VIII від 26.11.2015 року).

Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, строк попереднього увезення обвинуваченому має бути зарахований у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до обвинувального акту кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_11 спричинено майнову шкоду на загальну суму 1050 грн, потерпілому ОСОБА_14 спричинено майнову шкоду на загальну суму 3000 грн, які в ході досудового слідства відшкодовані в повному обсязі. Цивільні позови потерпілими не заявлялись.

Згідно обвинувального акту під час досудового розслідування витрати на залучення експертів не здійснювались.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ст.ст.370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_12 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України, та призначити покарання:

-за ст..185 ч.2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ст..186 ч.2 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

В силу ст.ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно зі ст.71, 72 ч.1 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання ОСОБА_12 за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 23.05.2016 року, та остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») зарахувати ОСОБА_12 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення в період із 12.06.2016 року по 07.08.2018 року, з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_12 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 12.06.2016 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_12 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження відповідно до постанови про долучення речових доказів від 13.06.2016 року - мобільний телефон марки «Нокіа» 6700С, - вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_11 під схоронну розписку.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження велосипед «Comanche» чорного кольору, - вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_13 під схоронну розписку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1