Справа № 461/2440/18
Провадження № 1-кс/461/2265/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність директора Львівсського територіального управління Національного атикорупційного бюро України ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність директора Львівсського територіального управління Національного атикорупційного бюро України ОСОБА_4 , щодо невнесення відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаржник в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, а саме: - повісткою про виклик до суду на 10.04.2018 року, 02.05.2018 року, 19.06.2018 року, 05.07.2018 року.

Про причини своєї неявки скаржник суд не повідомив, клопотання про відкладення або розгляд скарги у його відсутності суду не подав, без поважних причин, не забезпечив участь представника.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Таким чином, оскільки за відсутності скаржника, участь якого є обов`язковою, розгляд скарги по суті неможливий, а скаржник в судове засідання не з`явився повторно без поважних причин, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, про що є належні докази, суд, враховуючи обмежений процесуальний строк розгляду скарги, передбачений ч. 2 ст. 306 КПК України, приходить до висновку про необхідність залишення скарги без розгляду.

При цьому, слідчий суддя, керуючись загальними засадами кримінального провадження, зокрема забезпечення права на захист та доступ до правосуддя, роз`яснює скаржнику його право на можливість повторного звернення до слідчого судді із аналогічною скаргою у випадку усунення обставин, які слугували підставою для залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст.ст. 305, 306 КПК України, слідчий суддя , -

у х в а л и в :

скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність директора Львівсського територіального управління Національного атикорупційного бюро України ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .