Справа № 303/4179/18
Провадження № 1-кс/303/1373/18
У Х В А Л А
13 липня 2018 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
старшого слідчого СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3
прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
перекладача ОСОБА_7
законного представника підозрюваного ОСОБА_8

розглянув у судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 11 липня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001610 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, раніше не судимого, виховується батьком, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Зазначене вище клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України. Враховуючи той факт, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, з метою запобігти ризикам, зазначеним у п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Дане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.
У судовому засіданні слідчий, прокурор клопотання підтримали посилаючись на доводи, викладені в клопотанні, просили його задоволити.
У судовому засіданні підозрюваний, його законний представник та захисник заперечили щодо задоволення клопотання та просили застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, законного представника, захисника, слідчий судя приходить до наступного висновку.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 липня 2018 року близько 15 години 50 хвилин в АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проникли, шляхом перестрибування через огорожу, на охоронювану територію товариства з обмеженою відповідальністю «Шенборн» за вказаною вище адресою, де реалізовуючи свої злочинні дії, таємно викрали ДСП лист та в цей час були помічені потерпілим ОСОБА_11 охоронцем території ТзОВ «Шенборн». Розуміючи, що їх злочині дії помічені, ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , залишивши ДСП лист на вказаній охоронюваній території та наблизилися до потерпілого ОСОБА_11 , де вчинили раптовий напад з метою заволодіння майном потерпілого із нанесенням йому тілесних ушкоджень у різні частини тіла, чим спричинили йому струс головного мозку, контузію правого очного яблука, гематому повік, перелом нижньої та верхньої щелепи, перелом виличної дуги зправа та протиправно заволоділи мобільним телефоном потерпілого марки «Nokia». Втім, не зупиняючись на досягнутому та реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 після нападу на потерпілого ОСОБА_11 та таким чином усунувши перешкоду для себе, з приміщення кімнати для охорони ТзОВ «Шенборн» таємно викрали велосипед потерпілого ОСОБА_12 та закінчивши свої злочинні дії покинули охоронювану територію ТзОВ «Шенборн», що за адресою м. Мукачево, вул. Пряшівська-бічна, 8 «а».
12 липня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, а тому обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є недоцільним.
Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування осіб, які поручилися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
Підозрюваний ОСОБА_5 є неповнолітнім, який не має доходу, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства. Осіб, які б могли внести за нього заставу в розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на час розгляду клопотання не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у виді застави.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недоцільним, так як він вчинив особливо тяжкий злочин, який відносить до злочинів у сфері власності та проти життя та здоров`я особи. Враховуючи суспільну небезпеку при перебуванні підозрюваного на волі, обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту є недоцільним, оскільки підозрюваний розуміючи невідворотність призначення йому покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, може покинути місце проживання, чим переховуватися від органу досудового розслідування чи суду. Окрім того, при обранні вказаного заходу підозрюваний може впливати на свідків, які на даний час не допитані.
Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
В судовому засіданні слідчий та прокурор довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. а саме ОСОБА_5 , може переховуватися від органу досудового слідства, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив особливо тяжкий злочин, за який, відповідно до ч.3 ст.187 КК України передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час не допитані, а також незаконно впливати на інших підозрюваних з якими вчинив злочин, щодо зміни їх показів на стадії досудового розслідування та при судовому розгляді. Зокрема, ОСОБА_5 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до потерпілого, свідків ті інших підозрюваних даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати потерпілого та свідків даної події, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти потерпілого та свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження. Підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя при вирішенні клопотання бере до уваги, що відповідно до вимог ч.2 ст.492 КПК України, тримання під вартою може застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.
Слідчий суддя враховує те, що підозрюваний є неповнолітнім, раніше не судимий, не навчається, характеризується посередньо, виховується батьком, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.
При обґрунтуванні рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Ст.5 п.1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини вказує, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Згідно з пунктом 36 Рішення ЄСПЛ по справі «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.08.2010 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що орган судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачується. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ зазначив що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя встановив, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України і на які вказує прокурор та слідчий; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що тримання під вартою має застосовуватись до неповнолітнього тільки у виняткових випадках, як крайній захід, з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження, однак досудове розслідування кримінального провадження № 0001610 розпочато 11 липня 2018 року і у органу досудового розслідування існує потреба у проведенні значного об`єму слідчих дій, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 198, 492 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме до 10 вересня 2018 року включно.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 обчислювати з моменту взяття під варту.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1