УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 10.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.212 КК України,

ВСТАНОВИВ:
05 червня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС 6 відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 10.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.212 КК України, про арешт майна, а саме: будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,5 кв.м., загальною вартістю 21 265, 000 грн., придбаного згідно договору дарування №2919, 30.12.2004 року. Форма власності - приватна, частка власності - 1/1; квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 88,8 кв.м (трьохкімнатна), свідоцтво про право власності, б/н, 08.10.2009 року. Форма власності - приватна, частка власності 1/1; земельної ділянки, розташованої за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Липівка, урочище «Круги», кадастровий номер - :02:003:1143, площа (га): 0,0953, дата державної реєстрації земельної ділянки: 28.08.2017. Форма власності - приватна, частка власності - 1; гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , гараж НОМЕР_1 . Свідоцтво про право власності, б/н, 03.03.2009. Форма власності - приватна, частка власності - 1/1; легкового автомобіля TOYOTA COROLLA 1598, (2007) сірого кольору, номер та серія знака - НОМЕР_2 , дата реєстрації 27.07.2017, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 ; легкового автомобіля CITROEN С1 998 (2008) червоного кольору, номер та серія знака - НОМЕР_6 , дата реєстрації 13.11.2015, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - НОМЕР_7 , номер двигуна НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_9 , яке є власністю підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання слідчий мотивує тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000094 від 10.11.2017 за підозрою директора ТОВ «Геомакс-Ресурс» () ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Геомакс-Ресурс», виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, тобто, згідно п. 1 прим, до ст. 364 КК України, являвся службовою особою.

Водночас, у період з 01.01.2015 по 30.09.2016, ОСОБА_5 обіймаючи посаду директора ТОВ «Геомакс-Ресурс», будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, діючи умисно, всупереч вищевказаним вимогам законодавства, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, шляхом використання завідомо підроблених первинних документів про нібито здійснення фінансово-господарських операцій із суб`єктом підприємницької діяльності з ознаками фіктивності, організував оформлення їх даних у бухгалтерському обліку підприємства, подальшого складання і підписання фінансової звітності підприємства та подавання її до відповідних податкових органів, що призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету України коштів в особливо великих розмірах у загальній сумі 9 778 897 грн., що входять в систему оподаткування, введених в установленому законом порядку.

04.06.2018 у зв`язку із наявністю достатніх доказів у вчиненні кримінального правопорушення повідомлено про підозру та направлено за адресою проживання письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Івано-Франківськ, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, тобто в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності на нерухоме майно належить: будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,5 кв.м., загальною вартістю 21 265, 000 грн., придбаний згідно договору дарування №2919, 30.12.2004 року. Форма власності - приватна, частка власності - 1/1; квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 88,8 кв.м (трьохкімнатна), свідоцтво про право власності, б/н, 08.10.2009 року. Форма власності - приватна, частка власності 1/1; земельна ділянка, розташована за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Липівка, урочище «Круги», кадастровий номер - :02:003:1143, площа (га): 0,0953, дата державної реєстрації земельної ділянки: 28.08.2017. Форма власності - приватна, частка власності - 1; гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , гараж НОМЕР_1 . Свідоцтво про право власності, б/н, 03.03.2009. Форма власності - приватна, частка власності - 1/1.

Крім того, згідно бази даних Єдиного державного реєстру МВС про транспортні засоби, встановлено, що за ОСОБА_5 зареєстровано наступні транспортні засоби: легковий автомобіль TOYOTA COROLLA 1598, (2007) сірого кольору, номер та серія знака - НОМЕР_2 , дата реєстрації 27.07.2017, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 ; легковий автомобіль CITROEN СІ 998 (2008) червоного кольору, номер та серія знака - НОМЕР_6 , дата реєстрації 13.11.2015, свідоцтво про реєстрацію ТЗ- НОМЕР_7 , номер двигуна НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_9 .

З метою відшкодування збитків, завданих інтересам держави, забезпечення пред`явлення в майбутньому цивільного позову та виконання вироку суду, слідчий звернувся з даним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив задовольнити його в повному обсязі.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Частиною 5 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Крім того, як зазначено у частині 6 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження №0000094 від 10.11.2017, вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за підозрою директора ТОВ «Геомакс-Ресурс» ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.212 КК України.

У матеріалах, доданих до клопотання, міститься повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 03 червня 2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, складене старшим слідчим з ОВС 6 відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_3 та погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 .

Як вбачається зі змісту клопотання, слідчий просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , з метою відшкодування збитків, завданих інтересам держави, забезпечення пред`явлення в майбутньому цивільного позову та виконання вироку суду.

Разом з тим, з наявних у розпорядженні слідчого матеріалів, не вбачається, що ОСОБА_5 отримав повідомлення про підозру, більше того, відсутні навіть дані про те, що таке повідомлення про підозру направлялося ОСОБА_5 .

Слід звернути увагу й на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 складено 03 червня 2018 року. Адресою реєстрації підозрюваного ОСОБА_5 , як зазначено у повідомленні про підозру, є: АДРЕСА_4 . Так, з клопотанням про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 слідчий звернувся до суду 05 червня 2018 року. А тому, наведене дає підстави стверджувати, що, підозрюваний ОСОБА_5 фізично не мав можливості отримати таке повідомлення про підозру, якщо навіть воно і направлялося поштовим зв`язком.

Отже, на час розгляду клопотання про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , слідчим не доведено, що ОСОБА_5 набув в законному порядку статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000094 від 10.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.212 КК України, що свідчить про відсутність об`єктивних підстав для накладення арешту на зазначене у клопотання майно, а клопотання слідчого про накладення арешту на майно з метою відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди, забезпечення пред`явлення в майбутньому цивільного позову та виконання вироку суду, суперечить положенням частин 5 та 6 ст. 170 КПК України.

Згідно вимог частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим не доведено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_5 , зазначене у клопотанні.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 6-го відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 10.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.212 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1