Провадження №1-кп/761/891/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001247 від 05.10. 2017 р. року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іжевськ, РФ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :
-вироком Дарницького районного суду міста Києва від 22 листопада 2012 року за ч.2 ст.309, ч.2 ст. 190. ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 20.11.2013 року з Божковської ВК Полтавської області (№16) по відбуттю строку покарання;
-вироком Апеляційного суду Київської області від 05.04.2018 року за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна, яке йому належить на праві власності, (вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2017 р. року, за яким було засуджено ОСОБА_3 за ч.2 ст. 187 КК України скасований в частині призначеного покарання);
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.1 ст.369 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.05. 2017 р. року ОСОБА_3 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні № 0000635, що перебуває на розгляді Києво-Святошинського районного суду Київської області, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У подальшому, зокрема ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09. 2017 р. р., підозрюваному ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою до 28.11. 2017 р. р..

При цьому, у невстановлені досудовим слідством час, місці та обставинах у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на вимагання та отримання неправомірної вигоди від фізичних осіб, яким обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» та які, відповідно до встановленого діагнозу, мають утримуватись у медичній частині установи, за поміщення або продовження строку перебування останніх у медичній частині установи, а так само за не переведення таких осіб до приміщень загального режиму утримання під вартою.

З метою реалізації свого злочинного умислу, у червні 2017 р. року ОСОБА_5 , перебуваючи на території Державної установи «Київський слідчий ізолятор» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, висунула ОСОБА_3 , який відповідно до ухвали суду утримувався під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», з встановленим діагнозом «цироз печінки», відповідно до якого останній повинен утримуватись в медичній частині установи, вимогу систематично надавати їй неправомірну вигоду у сумі 1 500 гривень за кожні два тижні перебування останнього у медичній частині Державної установи «Київський слідчий ізолятор» та не переведення його до приміщень загального режиму утримання осіб під вартою.

Відповідно до висунутої вимоги, з метою конспірації та у зв`язку з особливостями режиму тримання осіб у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», неправомірна вигода мала передаватись ОСОБА_5 третіми особами.

Наприкінці червня 2017 р. року, з метою подальшого перебування у медичній частині Державної установи «Київський слідчий ізолятор» та на виконання вказівок ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , перебуваючи у медичній частині Державної установи «Київський слідчий ізолятор», діючи з умислом на підбурювання свого знайомого - ОСОБА_6 - до надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення такою службовою особою дій з використанням наданого їй службового становища, шляхом умовляння, в ході телефонної бесіди схилив ОСОБА_6 до надання ОСОБА_5 неправомірної вигоди в сумі 1 500 гривень за кожні два тижні його, ОСОБА_3 , перебування у медичній частині Державної установи «Київський слідчий ізолятор» та не переведення до приміщень загального режиму утримання осіб під вартою.

На виконання висунутої ОСОБА_5 вимоги, наданих нею вказівок, а так само умовлянь ОСОБА_3 , ОСОБА_6 зв`язався з ОСОБА_5 засобами телефонного зв`язку та в ході бесіди вони домовились про зустріч 18.07. 2017 р. року.

У подальшому, 18.07. 2017 р. р., ОСОБА_6 , на виконання висунутої ОСОБА_5 вимоги, наданих нею вказівок, а так само умовлянь ОСОБА_3 , зустрівся з ОСОБА_5 біля кафе «Львівські пляцки» по вул. Саксаганського в м. Києві.

В ході зустрічі, 18.07. 2017 р. р., відповідно до висунутої ОСОБА_5 вимоги, наданих нею вказівок, а так само умовлянь ОСОБА_3 , перебуваючи біля кафе «Львівські пляцки», за адресою: місто Київ, вул. Саксаганського, близько 18 год., ОСОБА_6 , передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1 700 гривень, з яких 1 500 гривень у якості неправомірної вигоди за перебування ОСОБА_3 у медичній частині Державної установи «Київський слідчий ізолятор» та не переведення його до приміщень загального режиму утримання осіб під вартою, на період з кінця червня 2017 р. року по 18.07. 2017 р., та 200 грнивень для передачі ОСОБА_3 , які ОСОБА_5 залишила собі.

Крім цього, на виконання висунутої ОСОБА_5 вимоги, наданих нею вказівок, а так само умовлянь ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 зв`язався з ОСОБА_5 засобами телефонного зв`язку та в ході бесіди вони домовились про зустріч 08.08. 2017 р. р.

У подальшому, 08.08. 2017 р., ОСОБА_6 , на виконання висунутої ОСОБА_5 вимоги, наданих нею вказівок, а так само умовлянь ОСОБА_3 , зустрівся з ОСОБА_5 біля зупинки громадського транспорту, а саме трамваю № 14 «Бульвар Івана Лепсе».

В ході зустрічі, відповідно до висунутої ОСОБА_5 вимоги, наданих нею вказівок а так само умовлянь ОСОБА_3 , перебуваючи біля зупинки громадського транспорту, а саме трамваю № 14 «Бульвар Івана Лепсе» в м. Києві, близько 18 год., ОСОБА_6 , передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 2 500 гривень у якості неправомірної вигоди за перебування ОСОБА_3 у медичній частині Державної установи «Київський слідчий ізолятор» та не переведення його до приміщень загального режиму утримання осіб під вартою, на період з 18.07.2017 р. по 09.08.2017 р.

Крім цього, з метою конспірації своєї протиправної діяльності щодо систематичного отримання неправомірної вигоди за перебування ОСОБА_3 у медичній частині Державної установи «Київський слідчий ізолятор» та не переведення його до приміщень загального режиму утримання осіб під вартою, ОСОБА_5 висунула ОСОБА_3 вимогу щодо подальшої передачі їй такої неправомірної вигоди шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок «Ощадбанку» НОМЕР_1 , яким користувався співмешканець ОСОБА_5 - ОСОБА_7 .

На виконання висунутої ОСОБА_5 вимоги, наданих нею вказівок, а так само умовлянь ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , перебуваючи 31.08. 2017 р., о 17 годині 02 хвилини, за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, 12, за допомогою банкомату «Ощадбанку», перерахував на вказаний ОСОБА_5 картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5000 гривень, тобто надав ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 5 000 гривень за перебування ОСОБА_3 у медичній частині Державної установи «Київський слідчий ізолятор» та не переведення його до приміщень загального режиму утримання осіб під вартою, на період з 09.08. 2017 р. по середину вересня 2017 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст. 27, ч.1 ст.369 КК України визнав повністю, просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

ОСОБА_3 підтвердив суду обставини, викладені у обвинуваченні та суду надав показання про те, що він дійсно у періоди, зазначені в обвинувальному акті, утримувався у Київському СІЗО, також він має захворювання на цироз печінки. Отримав від співробітниці СІЗО вимогу сплачувати гроші за перебування у медичній частині, а тому вмовив свого товариша ОСОБА_6 , щоб він передавав їй гроші за перебування у медичній частині СІЗО, що він і зробив декілька раз.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, яке слід кваліфікувати за ч.4 ст. 27, ч.1 ст.369 КК України, як підбурювання до надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення такою службовою особою дій з використанням наданого їй службового становища.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, обставини його вчинення, умисний характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу, що вчинила кримінальне правопорушення та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності та пов*язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, у той же час, будучи раніше засудженим та відбувши покарання повністю, належних висновків для себе не зробив та продовжив кримінально-карану діяльність, утримуючись на той час в умовах попереднього ув*язнення по іншому кримінальному провадженню, одружений, має двох неповнолітніх дітей, не працює та не працював, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем утримання під вартою характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, його віку та стану здоров`я, суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів, покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією закону, за яким визнав його виним, оскільки виправлення та перевиховання останнього повинно відбуватись в умовах ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує, що ОСОБА_3 раніше засуджений вироком Апеляційного суду Київської області від 05.04.2018 року, яким скасовано вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2017 р. року в частині призначеного покарання та призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна, а тому у відповідності до ч.4 ст. 70 КК України вважає за необхідне остаточне покарання призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов у провадженні не заявлявся, судові витрати та речові докази у провадженні відсутні, запобіжні заходи не застосовувались
Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України врахувати призначене ОСОБА_3 покарання за вироком Апеляційного суду Київської області від 05.04.2018 року, яким скасовано вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.12.2017 року в частині призначеного покарання, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 9 (дев*яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, тобто з 17.03.2015 року, зарахувавши йому в строк відбуття покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, з 17.03.2015 року до 15.03.2017 року, а також з 23.04.2017 року до 05.04.2018 року

Речові докази та судові витрати у провадженні відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжні заходи не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1