У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

"04" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015717 від 23 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
в Дніпровському районному суді м. Києва знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0015717 від 23 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду. Крім того, просив прийняти його цивільний позов до розгляду та відкрити по ньому провадження про стягнення з ОСОБА_8 шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Представник потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 підтримав потерпілого у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акта, оскільки він не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291, 109 КПК України та ч. 2 ст. 19 Конституції України. Як зазначає захисник, в обвинувальному акті порушені вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме: в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення містить істотні суперечності, пред`явлене обвинувачення ОСОБА_8 є некоректним, оскільки в обвинувальному акті у часі вчинення кримінального правопорушення зазначено 28 вересня 2018 року, хоча дорожньо-транспортна пригода відбулась 28 вересня 2017 року. Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що він погоджений прокурором, хоча ч. 1 ст. 291 КПК України передбачено затвердження обвинувального акту прокурором, тому погодивши обвинувальний акт прокурор вийшов за межі своїх повноважень. Також реєстр матеріалів доданий до обвинувального акту не містить усіх процесуальних рішень та процесуальних документів, що свідчить про порушення вимого ст. 109 КПК України. Проти прийняття цивільного позову ОСОБА_5 до матеріалів кримінального провадження не заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав свого захисника в повному обсязі та просив суд повернути обвинувальний акт прокурору. Проти прийняття цивільного позову ОСОБА_5 до матеріалів кримінального провадження не заперечував.

Вислухавши думку прокурора, потерпілого, представника потерпілого, захисника та обвинуваченого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження суд дійшов такого висновку.
Дане кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Щодо доводів сторони захисту про те, що обвинувальний акт повинен бути повернутий прокурору, то суд враховує таке.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення.

Поняття "обвинувачення" для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення.

Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
У цьому випадку, виходячи з конкретних обставин справи, ступінь "детальності" інформування обвинуваченого є достатнім для повного розуміння ним суті висунутого проти нього обвинувачення, який є достатнім для підготовки адекватного захисту.
Разом із цим, доводи захисника про помилкове зазначення часу вчинення кримінального правопорушення, як підстава для повернення обвинувального акта, не заслуговують на увагу, оскільки не можуть бути предметом судової перевірки на стадії підготовчого судового засідання.
Ці питання підлягають вирішенню лише на стадії судового розгляду, в тому числі шляхом реалізації прокурором своїх повноважень щодо зміни, доповнення обвинувачення або відмови від підтримання державного обвинувачення.
Також не відповідають дійсності зазначені захисником ОСОБА_8 ОСОБА_7 та підстава для повернення обвинувального акту, а саме те, що обвинувальний акт «погоджений» прокурором, а не «затверджений», оскільки на першому аркуші обвинувального акту зазначено, «Затверджую прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 13 серпня 2018 року» та підписано вказаним прокурором із відбитком гербової печатки.
Щодо недоліків, виявлених у реєстрі матеріалів досудового розслідування, то суд вважає, що суті обвинувального акта вони не змінюють, оскільки в ньому наведені фактичні дані, що в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою та відповідно до вимог КПК України не є безумовною підставою для повернення обвинувального акта, оскільки можуть бути вирішені судом під час ухвалення як обвинувального, так і виправдувального вироку щодо обвинуваченого.
Тобто, стороною захисту, усупереч положень ст. ст. 22, 26, 91, 92 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, не було надано, у відповідності до норм ст.ст. 85, 86 КПК України, належних та допустимих доказів, які б безумовно свідчили про те, що обвинувальний акт суперечить положенням КПК України. Викладені ж підстави повернення обвинувального акта до переліку, регламентованого п.п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України не віднесені та є такими, що підлягають оцінці судом у нарадчій кімнаті при постановлені кінцевого судового рішення у справі, та можуть слугувати підставою для виправдання обвинуваченого, у зв`язку з чим суд, вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, як необґрунтоване.
За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному проваджені № 0015717 від 23 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого за шкоду, завдану діянням обвинуваченого.
Також, суд перевіривши цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого на дотримання вказаних вимог КПК України та ЦПК України, вважає що форма та зміст позовної заяви дають підстави для її прийняття та розгляду в рамках даного кримінального провадження.
Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. Обмежень, передбачених положеннями ч. 2 ст. 27 КПК України, не встановлено.
В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, представника потерпілого, захисника та обвинуваченого.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 320 КПК України відсутні підстави для призначення запасного судді.
Керуючись ст. ст. 314-318, 369-372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
призначити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015717 від 23 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, каб. 11 на 28 вересня 2018 року о 10 год. 00 хв.
Доручити органу пробації здійснення підготовки досудової доповіді щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Прийняти до розгляду в даному кримінальному провадженні цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Роз`яснити цивільному відповідачу ОСОБА_8 , що він має право подати суду письмові заперечення проти цивільного позову із зазначенням доказів, що підтверджують їх, або визнати позов повністю чи частково.
У судове засідання викликати сторін кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17 год 50 хв 05 вересня 2018 року.
Суддя: ОСОБА_1