Справа № 284/233/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2018 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Народичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0000018 від 11.02.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Корчівка Овруцького району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не одруженого, не працюючого, не судимого,
за ст.124 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
У відповідності до обвинувального акту від 26 квітня 2018 року, ОСОБА_4 11.02.2018 близько 11 години в приміщенні літньої кухні будинку АДРЕСА_2 розпивав спиртні напої з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Цього ж дня та в цьому місці, близько 14 години між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті ревнощів до ОСОБА_8 розпочався конфлікт.

Під час конфлікту ОСОБА_7 вів себе агресивно та схватив рукою за праве плече ОСОБА_4 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця на внутрішній поверхні середньої третини правого плеча, які відносяться до категорії легких без короткочасного розладу здоров`я.

Після цього ОСОБА_7 , діючи умисно на грунті особистих неприязних стосунків, взяв зі столу кухонного ножа та, наближаючись до ОСОБА_4 , став погрожувати останньому фізично розправою. В результаті створилася обстановка, обумовлена необхідністю захисту ОСОБА_4 від суспільно небезпечного посягання ОСОБА_7 на його життя та здоров`я.

Після чого, ОСОБА_4 з метою припинення суспільно небезпечного посягання на його здоров`я, схопив дерев`яний табурет, яким наніс один удар ОСОБА_7 в ділянку голови. Від удару ОСОБА_7 випустив із руки ножа, який впав на підлогу, але продовжував погрожувати фізично розправою та почав іти до столу, де лежав ще один кухонний ніж.

В свою чергу ОСОБА_4 , перевищуючи межі необхідної оборони, за відсутності умислу на позбавлення життя ОСОБА_7 , перебуваючи в обстановці, яка явно не відповідала небезпечності посягання, та обстановці захисту, маючи можливість захистити своє життя та здоров`я без заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень чи залишити місце події, усвідомлюючи наявність такої можливості, підняв з підлоги ножа, якого випустив з рук ОСОБА_7 , та клинком ножа наніс один удар у зовнішню поверхню на межі верхньої та середньої третини правого стегна ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани на зовнішній поверхні на межі верхньої та середньої третини правого стегна з пошкодженням стінок артерії та вен задньої групи м`язів стегна із формуванням між м`язової гематоми, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення та перебувають в прямому причинному зв`язку з причиною настання смерті.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 15 від 30.03.2018 смерть ОСОБА_7 настала внаслідок масивної зовнішньої кровотечі.

Таким чином, своїми умисними діями, вираженими в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.124 КК України.

25 травня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладено угоду про примирення у відповідності до вимог статті 471 КПК України, згідно якої потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.124 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин; також сторони домовились про призначення підозрюваному покарання за статтею 124 КК України у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання.
Захисник ОСОБА_6 не заперечував проти затвердження угоди про примирення між обвинуваченим і потерпілим та просив призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання
Потерпілий просив суд затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання
Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між обвинуваченим і потерпілим.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим суд виходив з такого.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.
Пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
У відповідності до частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , за правилами статті 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції статті 124 КК України.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, так як в судовому засіданні обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав повністю свою вину та вибачився перед потерпілим, що останнім не заперечується, а крім цього активне сприяння розкриттю злочину, оскільки після вчинення злочину залишався на місці події, викликав поліцію та медичних працівників, намагався надати першу медичну допомогу потерпілому, в той же день дав правдиві показання працівникам поліції стосовно обставин вчиненого злочину, на підставі яких йому було висунуто обвинувачення, крім того будь-яких предметів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення від слідства не переховував, іншим чином кримінальному провадження не перешкоджав.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 віід 11.12.2015 року, домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи:положення пунктів 1-2 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК. Зокрема, у випадку, коли в санкції статті (санкції частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не встановлено мінімальної межі покарання, сторони мають виходити із положень розділу X Загальної частини КК; ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК).
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, передбачена у межах, встановлених санкцією статті 124 КК України, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам й загальним засадам призначення покарання. Узгоджене покарання за своїм видом та розміром відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного, який не судимий, вину у вчиненні злочину визнав повністю, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, проживає на території радіоактивного забруднення. Суд вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому враховано також і неправомірну поведінку потерпілого, який своїми діями спровокував до вчинення злочину відносно нього та той факт, що обвинувачений завдавав удару ножем не в життєво важливий орган потерпілого (у зовнішню поверхню правого стегна), не маючи при цьому умислу заподіяти останньому тяжкі тілесні ушкодження та позбавити його життя.
Підставидля відмови в затвердженні угоди про примирення, встановлені в частинах 4-7 ст.474 КПК України, відсутні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 й призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 25 травня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 124 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 1001 грн.
Речові докази по справі куртку сірого кольору, камуфляжні штани захисного кольору, гумові чоботи, спортивні штани, майку сірого кольору, спортивну кофту, кофту баєву, сорочку сірого кольору, чоботи з полімерного матеріалу, чорного кольору три кухонні ножі, частину пошкодженої дерев`яної табуретки, жіночу тканинну в`язану шапку, три скляні стопки, скляну пляшку, ємкістю 0.7 л., пластикову пляшку, ємкістю 0.5 л., пластиковий стакан,частини металевого друшлаку з відламаною ручкою, змиви з чобіт ОСОБА_4 , змив з підлоги, змив з деревяного стільця, змив з лівої руки ОСОБА_4 , змив з правої руки ОСОБА_4 , залишки витяжок та частину осаду з піднігтьового вмісту рук ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ,зі змивів з ножів, 5 зрізів нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_4 , 4 зрізи нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_7 ; 5 зрізів нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 - знищити; мобільний телефон «Самсунг Е1200» з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» повернути власнику ОСОБА_4 , таблицю до протоколу ОМП, дві дактилокарти залишити в матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок до апеляційного суду Житомирської області через Народицький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення. При цьому вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кримінального процесуального Кодексу України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 Кримінального процесуального Кодексу України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального Кодексу України угода не може бути укладена.

Суддя: