Постанова
Іменем України
21 червня 2018 р.
м. Київ
Справа № 127/26989/15-к
Провадження № 51-1601км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
розглянув в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 02 червня 2017 року в межах кримінального провадження № 0000121 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Красносілка Бершадського району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК.
Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07 березня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Цим же вироком вирішено питання щодо судових витрат та про речові докази.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, при невстановлених обставинах, місця, дати та часу незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який зберігав з метою збуту.
20 жовтня 2015 року о 21:20 год., діючи умисно, з метою наживи, перебуваючи біля буд. № 4 на вул. Павлова в м. Вінниці, під час проведення санкціонованого контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі психотропної речовини амфетамін, за грошову винагороду в сумі 300 грн., ОСОБА_6 збув ОСОБА_7 фольговий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору, в якій, згідно з висновком експертизи, виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, масою 0,0567 г.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02 червня 2017 року зазначений вирок місцевого суду змінено в частині призначення покарання. Ухвалено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 307 КК до 5 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, вказуючи на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК, що призвело, на його думку, до невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості, просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, змінюючи вирок суду першої інстанції та застосовуючи відносно ОСОБА_6 положення ст. 75 КК, залишив поза увагою те, що ОСОБА_6 вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, не врахував особу засудженого, який у суді першої інстанції вину у вчиненні злочину не визнавав, відмовлявся давати показання і те, що в ході апеляційного перегляду ОСОБА_6 змінив свою позицію, як вважає прокурор, не свідчить про щирість його каяття і бажання стати на шлях виправлення.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор, яка взяла участь у судовому засіданні, підтримала касаційну скаргу, просила ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
У відповідності з вимогами ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Положеннями п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого.
Апеляційний суд, переглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , дійшов висновку, що призначене обвинуваченому судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Апеляційний суд, врахувавши, що під час апеляційного розгляду кримінального провадження ОСОБА_6 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину у скоєному, щиро розкаявся, усвідомив небезпеку своїх дій і став на шлях виправлення, дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства.
Формально вказуючи на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК, прокурор у своїй касаційній скарзі фактично не навів у касаційній скарзі обґрунтування, чому висновки апеляційного суду щодо можливості виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства є невірними.
За таких обставин, доводи касаційної скарги прокурора про неправильне застосування положень ст. 75 КК, яке призвело, на думку прокурора, до м`якості призначеного засудженому покарання, є безпідставними.
Інших підстав для скасування ухвали апеляційного суду у касаційній скарзі прокурора не наведено.
Поряд з цим Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з вироком суду ОСОБА_6 незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, проте згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 інкримінувалось незаконне придбання психотропної речовини амфетаміну.
Разом з тим, у зв`язку з тим, що зазначена обставина не оскаржувалась ні в апеляційному, ні у касаційному порядку, а також виходячи з встановлених судом обставин кримінального провадження, Верховний Суд вважає зазначену невідповідність технічною опискою, яка може бути виправлена судом першої інстанції за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи в порядку ст. 379 КПК.
Виходячи з зазначеного та керуючись статтями 433, 434, 436-438, 441, 442 КПК, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
З цих підставСуд постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 02 червня 2017 року відносно ОСОБА_6 без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3