Справа № 344/6445/18
Провадження № 1-кс/344/2550/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_4 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000203 від 06.09.2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилався на те, що 24.06.2017 ОСОБА_4 з Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України генерал-майора ОСОБА_5 укладено контракт про проходження військової служби на строк 5 (п`ять) років.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.06.2017 № 33 о/с лейтенант ОСОБА_4 призначений на посаду командира 1 патрульного взводу 3 патрульної роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.06.2017 № 153 лейтенант ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення вказаної військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині лейтенант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби лейтенанту ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часунез`явлення нас службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.06.2017 № 154 лейтенанту ОСОБА_4 була надана щорічна основна відпустка за 2017 рік строком на 30 календарних діб з 30.06.2017 по 29.07.2017.

31.07.2017 лейтенанта ОСОБА_4 було госпіталізовано до Харківської міської клінічної багатопрофільної лікарні № 17 де останній перебував до 04.08.2017.

В подальшому, 07.08.2017 о 09 год. 00 хв. лейтенант ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою ухилитися від військової служби назавжди, не з`явився на службу з лікувального закладу (Харківської міської клінічної багатопрофільної лікарні №17), до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та ухиляється від військової служби до теперішнього часу, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Національної гвардії України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який не з`явився на службу до військової частини.

Таким чином, лейтенант ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 07.08.2017 о 09 год. 00 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою ухилитися від військової служби назавжди,не з`явився на службу з лікувального закладу (Харківської міської клінічної багатопрофільної лікарні № 17), до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та ухиляється від військової служби до теперішнього часу, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Національної гвардії України,не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який не з`явився на службу до військової частини, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України дезертирство, тобто нез`явлення на службу з лікувального закладу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджуються зібраними матеріалами службового розслідування, протоколами допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У зв`язку із наведеним, 09.02.2018 відносно лейтенанта ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

Оскільки всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного виконані, але місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено, підозрюваний продовжує переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, 09.02.2018 слідчим військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 .

Таким чином, дії ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років, тобто даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

На даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які викладені в клопотанні про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім того наявні відомості в достатньому об`ємі, які вказують на те, що ОСОБА_4 з моменту не прибуття до військової частини переховується від органу досудового розслідування та органів військового управління, а також про те, що одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до початку розгляду клопотання в судіможе не прибути до суду за судовим викликом.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Заслухавши прокурора, та дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до вимог ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у п.п. 1, 2 ч. 4 ст.189 цього Кодексу обставини.

Ст. 189 КПК України визначено порядок розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу.

Згідно з ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 3 ст. 408 КК України, зокрема покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Разом з вказаним клопотанням слідчим також подано клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні довів наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного.

Враховуючи вищенаведене, те, що з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі, та з огляду на те, що зазначені обставини поза розумним сумнівом дають достатні підстави вважати, що одержавши відомості про звернення стороною кримінального провадження з боку обвинувачення до слідчого суді із клопотанням про застосування запобіжного заходу стосовно нього, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить вище вказані дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу, відтак вважаю за доцільне клопотання задоволити.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 132, 177, 183, 187-190 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Введенка Чугуївського району Харківської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, раніше не судимого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , - з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1