Ухвала
Іменем України

5 липня 2018 року
м. Київ
Справа № 751/7557/15-к
Провадження № 51-3758км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження за касаційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_12 ; захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженої ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 і засудженої ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 15 травня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Чернігова, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останнього разу: 17.01.2011 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 317 КК;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку та мешканку м. Прилуки, громадянку України, раніше неодноразово судиму, останнього разу: 27.12.2011 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 309 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця м. Чернігова, громадянина України, відповідно до ст. 89 КК несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженку та мешканку м. Чернігова, громадянку України, раніше неодноразово судиму, останній раз: 10.09.2007 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. ч. 1, 3 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 317 КК,

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 березня 2016 року

ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено:
- за ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна;
- за ч. 3 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього майна;
- за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 317 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього особистого майна.

ОСОБА_6 визнано винуватою та засуджено:
- за ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна;
- за ч. 3 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього особистого майна.

ОСОБА_13 визнано винуватим та засуджено:
- за ч. 3 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна;
- за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 317 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_13 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього особистого майна.

ОСОБА_12 , визнано винуватою та засуджено:
- за ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна;
- за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 317 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_12 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього особистого майна.

За вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 березня 2016 року, ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він на початку січня 2015 року створив та очолив стійку організовану злочинну групу, залучивши до її складу ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які, об`єднавшись в єдине, злочинне угруповання, будучи активними учасниками даної групи, дотримувались заходів конспірації стосовно незаконних дій з наркотичними засобами, а під час вчинення злочинів, діяли згідно розробленого і узгодженого плану та заздалегідь розподілених ролей кожного члена групи. Так, згідно розподілених ролей, ОСОБА_7 , для досягнення спільної злочинної мети, виконував загальне керівництво злочинною групою, розподіляв ролі між членами групи, визначав і обумовлював зі співучасниками порядок діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, підшуковував потенціальних покупців серед наркозалежних осіб, безпосередньо збував наркотичний засіб та розпоряджався отриманими від реалізації наркотичних засобів грошовими коштами.
ОСОБА_6 , згідно розробленого плану злочинних дій та відведеної їй ролі, безпосередньо допомагала ОСОБА_7 під час виготовлення наркотичних засобів, приймала замовлення від клієнтів на необхідну кількість наркотичного засобу, домовлялась з іншим членом організованої групи ОСОБА_12 про час прибуття її та ОСОБА_7 до місця мешкання останньої, з метою виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу, а також безпосередньо збувала наркотичний засіб, отримувала грошові кошти за збутий наркотичній засіб, які в свою чергу згідно з розподілу ролей в злочинній групі передавала ОСОБА_7 .
ОСОБА_13 , згідно розробленого плану злочинних дій та відведеної йому ролі, використовуючи грошові кошти, отримані від ОСОБА_7 , здійснював придбання інгредієнтів необхідних для виготовлення наркотичного засобу, надавав приміщення у будинку АДРЕСА_1 , де проживала ОСОБА_12 , для виготовлення наркотичного засобу та допомагав ОСОБА_7 виготовляти наркотичні засоби.
ОСОБА_12 , згідно розробленого плану злочинних дій та відведеної їй ролі, за домовленістю з ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , надавала приміщення будинку АДРЕСА_1 , де проживала, та посуд для виготовлення наркотичного засобу.
З метою конспірації та уникненні розкриття їх протиправної діяльності, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , під час телефонних розмов між собою та з покупцями наркотичних засобів, використовували кодові слова та сигнали телефонних дзвінків.
Діючи протягом тривалого часу, у період з січня 2015 року до 10 березня 2015 року, організована злочинна група ускладі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 здійснювала протиправну діяльність з придбання, виготовлення, зберігання та збуту наркотичних засобів на території м. Чернігова.
Так, в денний час, 25.01.2015 року, ОСОБА_7 , виконуючи роль лідера та керівника організованої групи, з метою отримання грошових коштів від протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, надав вказівку іншому члену організованої групи ОСОБА_6 домовитись з ОСОБА_12 про надання останньою приміщення будинку АДРЕСА_1 для виготовлення наркотичного засобу ацетильованого опію. ОСОБА_6 виконала вказівку ОСОБА_14 та домовилась з ОСОБА_12 про надання останній приміщення будинку для виготовлення наркотичного засобу. ОСОБА_7 , як керівник та лідер організованої злочинної групи, надав вказівку ОСОБА_13 про придбання останнім інгредієнтів необхідних для виготовлення наркотичного засобу опію ацетильованого, узгодивши умови розрахунку з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за придбання інгредієнтів та надання приміщення для виготовлення наркотичного засобу, а з ОСОБА_6 - умови подальшого збуту виготовленого ними наркотичного засобу та отримання за це грошової винагороди.
Так, в денний час 25.01.2015 року, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , в приміщенні буд. АДРЕСА_1 , де зареєстрований ОСОБА_13 та тимчасово мешкає ОСОБА_12 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 , за участю ОСОБА_6 , як з метою збуту так і для власного вживання, за допомогою інгредієнтів, придбаних ОСОБА_13 , використовуючи посуд, наданий ОСОБА_12 , незаконно виготовили рідину коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, частину якого вжили особисто, а решту ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зберігаючи при собі, з метою збуту, з відома всіх учасників організованої групи, використовуючи автомобіль «таксі», перевезли до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжили зберігати.
Також, в денний час 25.01.2015 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою між собою, в невстановленому слідством місці з метою подальшого збуту придбали речовину рослинного походження особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану) масою 0,71 г, яку перенесли до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжили зберігати.
У денний час 26.01.2015 року, ОСОБА_6 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 , з відома всіх
учасників організованої групи, переслала виготовлений ними особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, разом з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,63 г засудженому ОСОБА_15 до Личаківської ВК № ЗО УДПтС України у Львівській області. В приміщенні цієї установи виконання покарань, за адресою: вул. Шевченка, 156, м. Львів, 30.01.2015 року, працівниками міліції було оглянуто посилку адресовану засудженому ОСОБА_15 , виявлено і вилучено полімерний циліндр з рідиною та фрагмент шприца з подрібненою речовиною, які містять в собі особливо небезпечні наркотичні засоби ацетильований опій, масою в перерахунку на суху речовину 0,0417 г та канабіс (марихуану), масою в перерахунку на суху речовину 0,63 г.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 30.01.2015 року, в денний час, ОСОБА_7 , діючи повторно, виконуючи роль лідера та керівника організованої групи, з метою отримання грошових коштів від протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, надав вказівку іншому члену організованої групи ОСОБА_6 домовитись з ОСОБА_12 про надання останньою приміщення будинку АДРЕСА_1 для виготовлення наркотичного засобу ацетильованого опію. Після того, як ОСОБА_6 , виконала вказівку ОСОБА_14 та домовилась з ОСОБА_12 про надання останній приміщення будинку для виготовлення наркотичного засобу, ОСОБА_7 як керівник та лідер організованої злочинної групи надав вказівку ОСОБА_13 про придбання останнім інгредієнтів, необхідних для виготовлення її наркотичного засобу опію ацетильованого. Також ОСОБА_7 узгодив умови розрахунку з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за придбання інгредієнтів та надання приміщення для виготовлення наркотичного засобу, а з ОСОБА_6 умови подальшого збуту виготовленого ними наркотичного засобу та отримання за це грошової винагороди.
30.01.2015 року, в денний час, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , знаходячись у приміщенні буд. АДРЕСА_1 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 , за участю ОСОБА_6 , як з метою збуту так і для власного вживання, за допомогою інгредієнтів, придбаних ОСОБА_13 , використовуючи посуд ОСОБА_12 , незаконно виготовили рідину коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Частину наркотичного засобу вжили особисто, а решту ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , зберігаючи при собі, з метою збуту, використовуючи автомобіль «таксі», перевезли до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжили зберігати.
У той же день, 30.01.2015 року, в денний час, ОСОБА_6 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 , з відома всіх учасників організованої групи, частку виготовленої ними рідини масою 1,794 г, яка містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, з метою збуту, перенесла до під`їзду буд. АДРЕСА_3 де незаконно збула ОСОБА_16 медичний шприц з опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,229 г, за грошові кошти в сумі 160 грн.
У денний час 03.02.2015 року, ОСОБА_7 , діючи повторно, виконуючи свою роль лідера та керівника організованої групи, з метою отримання грошових коштів від протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, надав вказівку іншому члену організованої групи ОСОБА_6 домовитись з ОСОБА_12 про надання останньою приміщення будинку АДРЕСА_1 для виготовлення наркотичного засобу ацетильованого опію.
Після того, як ОСОБА_6 виконала вказівку ОСОБА_14 та домовилась з ОСОБА_12 про надання останній приміщення будинку для виготовлення наркотичного засобу. ОСОБА_7 , як керівник та лідер організованої злочинної групи надав вказівку ОСОБА_13 про придбання останнім інгредієнтів необхідних для виготовлення наркотичного засобу опію ацетильованого. Також, ОСОБА_7 узгодив умови розрахунку з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за придбання інгредієнтів та надання приміщення для виготовлення наркотичного засобу, а з ОСОБА_6 умови подальшого збуту виготовленого ними наркотичного засобу та отримання за це грошової винагороди.
Після чого, 03.02.2015 року, в денний час, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , знаходячись в приміщенні буд. АДРЕСА_1 , де зареєстрований ОСОБА_13 та тимчасово мешкає ОСОБА_12 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 , за участю ОСОБА_6 , як з метою збуту так і для власного вживання, за допомогою інгредієнтів, придбаних ОСОБА_13 , використовуючи посуд наданий ОСОБА_12 , незаконно виготовили рідину коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Частину наркотичного засобу вжили особисто, а решту ОСОБА_7 та ОСОБА_17 зберігаючи при собі, з метою збуту, з відома всіх учасників організованої групи, використовуючи автомобіль «таксі», перевезли до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжили зберігати.
03.02.2015 року, в денний час, ОСОБА_6 діючи за вказівкою ОСОБА_7 , з відома всіх учасників організованої групи, частку виготовленої ними рідини масою 1,856 г, яка містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, з метою збуту перенесла до під`їзду буд. АДРЕСА_3 , де незаконно збула ОСОБА_16 медичний шприц з рідиною, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,053 г за грошові кошти в сумі 160 грн.
У денний час 06.02.2015, ОСОБА_7 , діючи повторно, надав вказівку іншому члену організованої групи ОСОБА_6 домовитись з ОСОБА_12 про надання останньою приміщення будинку АДРЕСА_1 для виготовлення наркотичного засобу ацетильованого опію. Після того як ОСОБА_6 виконала вказівку ОСОБА_14 та домовилась з ОСОБА_12 про надання останній приміщення будинку для виготовлення наркотичного засобу, ОСОБА_7 надав вказівку ОСОБА_13 про придбання останнім інгредієнтів, необхідних для виготовлення наркотичного засобу опію ацетильованого. Також ОСОБА_7 узгодив умови розрахунку з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за придбання інгредієнтів та надання приміщення для виготовлення наркотичного засобу, а з ОСОБА_6 умови подальшого збуту виготовленого ними наркотичного засобу та отримання за це грошової винагороди.
Після чого 06.02.2015 року, в денний час ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , знаходячись в приміщенні буд. АДРЕСА_1 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 , за участю ОСОБА_6 , як з метою збуту так і для власного вживання, за допомогою інгредієнтів, придбаних ОСОБА_13 , використовуючи посуд наданий ОСОБА_12 , незаконно виготовили рідину коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Частину наркотичного засобу вжили особисто, а решту ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , зберігаючи при собі, з метою збуту, з відома всіх учасників організованої групи, використовуючи автомобіль «таксі», перевезли до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжили зберігати.
У той же день, 06.02.2015 року, в денний час, ОСОБА_6 діючи за вказівкою ОСОБА_7 , з відома всіх учасників організованої групи, частку виготовленої ними рідини масою 3,367 г, яка містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, з метою збуту перенесла до під`їзду буд. АДРЕСА_3 та незаконно збула ОСОБА_18 медичний шприц з рідиною, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,195 г за грошові кошти в сумі 240 грн.
У денний час 27 лютого 2015 року, ОСОБА_7 , діючи повторно, виконуючисвоюрольлідератакерівникаорганізованоїгрупи, зметою отримання грошових коштів від протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, надав вказівку іншому члену організованої групи ОСОБА_6 домовитись з ОСОБА_12 про _ надання останньою приміщення будинку АДРЕСА_1 , для виготовлення наркотичного засобу ацетильованого опію. Після того, як ОСОБА_6 виконала вказівку ОСОБА_14 та домовилась з ОСОБА_12 . І про надання останній приміщення будинку для виготовлення наркотичного засобу. ОСОБА_7 , як керівник та лідер організованої злочинної групи надав вказівку ОСОБА_13 про придбання останнім інгредієнтів необхідних для виготовлення наркотичного засобу опію ацетильованого. Також ОСОБА_14 узгодив умови розрахунку з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за придбання інгредієнтів та надання приміщення для виготовлення наркотичного засобу, а з ОСОБА_6 умови подальшого збуту виготовленого ними наркотичного засобу та отримання за це грошової винагороди.

Після чого, 27 лютого 2015 року, в денний час, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , знаходячись в приміщенні буд. АДРЕСА_1 , де зареєстрований ОСОБА_13 та тимчасово мешкає ОСОБА_12 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 , з відома ОСОБА_6 , як з метою збуту так і для власного вживання, за допомогою інгредієнтів, придбаних ОСОБА_13 , посуд наданий ОСОБА_12 , незаконно виготовили рідину коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо засіб опій ацетильований. Частину наркотичного засобу вжили особисто, а решту ОСОБА_7 , зберігаючи при собі, з метою збуту, з відома всіх учасників організованої групи, використовуючи автомобіль «таксі», перевіз до місця свого мешкання у АДРЕСА_2 , де продовжили зберігати.
У той же день, 27 лютого 2015 року, в денний час, ОСОБА_7 , діючі з відома всіх учасників організованої групи, частку виготовленої ОСОБА_13 та І ОСОБА_12 рідини масою 1,059 г, яка містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, з метою збуту перевіз до подвір`я супермаркету «АТБ», розташованого по вул. Примакова, 10, в м, Чернігові, де незаконно збув ОСОБА_18 медичний шприц з рідиною, яка у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,090 г за грошові кошти в сумі 80 грн.
У невстановлений слідством час, за невстановлених обставин, ОСОБА_13 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 , незаконно придбав речовину рослинного походження макову солому масою 195,7 г, яку зберігаючи при собі, переніс до приміщення буд. АДРЕСА_1 , де він зареєстрований та тимчасово мешкає ОСОБА_12 та продовжив зберігати спільно з ОСОБА_12 , з метою виготовлення наркотичних засобів, для подальшого збуту.
10 березня 2015 року, в денний час, під час обшуку будинку АДРЕСА_1 , де зареєстрований ОСОБА_13 та тимчасово мешкає ОСОБА_12 , в якому вони, за участю ОСОБА_6 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 , здійснювали виготовлення наркотичного засобу, виявлено та вилучено: алюмінієву каструлю з нашаруванням речовини світло-коричневого кольору на внутрішній поверхні, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій екстракційний, масою в перерахунку на суху речовину 0,112 г та з рідиною коричневого кольору, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - опій екстракційний, масою в перерахунку на суху речовину 1,513 г; деформовану полімерну пляшку з рідиною світло-коричневого кольору, яка відповідно містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій екстракційний, масою в перерахунку на суху речовину 0,411 г, а всього вилучено рідини та нашарування речовини, що містять опій екстракційний, загальною масою в перерахунку на суху речовину 2,036 г; подрібнену речовину рослинного походження світло-коричневого кольору масою 195,7 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено маковою соломою, масою в перерахунку на суху речовину 75,3 г, які ОСОБА_13 , спільно з ОСОБА_12 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 , незаконно зберігав з метою виготовлення наркотичних засобів, для подальшого збуту.
У денний час, 10 березня 2015 року, ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , придбав інгредієнти необхідні для виготовлення наркотичного засобу опію ацетильованого. Після чого 10 березня 2015 року, в денний час, ОСОБА_7 , в невстановленому слідством місці, як з метою збуту, так і для власного вживання, незаконно виготовив рідину коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, частку якого вжив особисто, а решту ОСОБА_7 зберігаючи при собі, з метою збуту, з відома ОСОБА_6 , використовуючи автомобіль «таксі», перевіз до місця свого мешкання у АДРЕСА_2 , де продовжили зберігати.
У той же день, 10 березня 2015 року, в денний час, ОСОБА_7 , діючи з відома ОСОБА_6 , частку виготовленої ним рідини, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою 1,905 г, з метою збуту, переніс до під`їзду буд. АДРЕСА_3 , де незаконно збув ОСОБА_16 медичний шприц з рідиною, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,108 г за грошові кошти в сумі 160 грн.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
Засуджений ОСОБА_7 ставить питання про скасування судових рішень з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування своїх вимог засуджений наводить доводи, з яких вбачається, що він не погоджується з оцінкою судом доказів та вважає, що вони здобуті з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду про їх допустимість є безпідставними. Зазначає, що сторонам не відкрито матеріали кримінального провадження у повному обсязі, що є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими доказами. Вказує, що апеляційний суд, всупереч вимогам ст. 419 КПК, не перевірив належним чином доводів його апеляційної скарги про це та необґрунтовано залишив вирок суду першої інстанції без зміни.

Засуджена ОСОБА_6 також просить переглянути рішення у касаційному порядку та скасувати їх з огляду на істотні порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Захисник ОСОБА_9 в інтересах засудженої ОСОБА_6 , просить скасувати судові рішення у касаційному порядку, посилаючись на істотні порушення кримінального процесуального закону. Зазначає, що невідкриття матеріалів сторонам є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими доказами.
Аналогічні доводи наводить у свій касаційній скарзі і захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_12 .
Позиції учасників судового провадження

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з необхідністю відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному у постанові Верховного Суду України від 16 березня 2017 року 5-364кс16, що невідкриття процесуальних документів, які стали правовою підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, в порядку статті 290 КПК до початку судового розгляду, є автоматичною підставою для визнання судом відомостей, що містяться в них, недопустимими як докази.

Засуджені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Мотиви Суду
Вивчивши матеріали провадження, заслухавши думку учасників провадження, колегія суддів дійшла висновку про необхідність передачі кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Так, відповідно до п. 7 § 3 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об`єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.
У постанові Верховного Суду України від 16.03.2017 у справі №5-364кс16 сформульовано правовий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинахпро те, що невідкриття процесуальних документів, які стали правовою підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку статті 290 КПК після закінчення досудового розслідування, є підставою для визнання судом відомостей, що містяться в них, та результатів проведення таких дій недопустимими як докази.
Зокрема, у цій постанові Верховного Суду України зазначено, що невідкриття матеріалів сторонами в порядку цієї статті є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими доказами. Відкриттю, крім протоколів, у яких зафіксовано хід та результати проведення певних дій, в обов`язковому порядку підлягають і матеріали, які є правовою підставою проведення таких дій (ухвали, постанови, клопотання), що забезпечить можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів.
При цьому Верховний Суд України також зауважив, що чинний КПК не містить заборони для сторін кримінального провадження представляти в суді матеріали, не відкриті одна одній. Заборона адресована суду, який згідно з ч. 12 ст. 290 КПК не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Водночас, здійснюючи касаційний перегляд, колегія суддів дійшла висновку про неможливість використання таких правозастосовних орієнтирів щодо застосування норми права у подібних правовідносинах при вирішенні цього кримінального провадження з огляду на таке.
Згідно з вимогами ст. 94 КПК, суд за своїм внутрішнім переконанням, досліджує всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

В силу ч. 3 ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011від 20 жовтня 2011 року (справа № 1?31/2011) положення статті 62 Конституції України спрямовані на забезпечення прав і свобод людини і громадянина, а саме: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних у результаті оперативно ? розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України № 2135?XII від 18 лютого 1992 року «Про оперативно-розшукову діяльність» (далі ? Закон № 2135?XII), особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності. У вказаному рішенні Конституційного Суду України, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Згідно з частиною першою статті 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Зокрема, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина перша статті 84 КПК).
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (частина друга статті 84 КПК).
Відповідно до вимог частини другої статті 99 КПК матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону № 2135?XII, за умови відповідності вимогам цієї статті, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.

Відповідно до частини другої статті 290 КПК прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази (ч. ч. 11, 12 статті 290 КПК).

Так, перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав та свобод людини і громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, разом з тим, вконтексті забезпечення права на справедливий суд нагадує й акцентування Європейського суду з прав людини на тому, що допустимість доказів є справою національних судів. Сам Європейський суд з прав людини не має загальної компетенції вирішувати, чи припустилися національні суди помилок у застосуванні законодавства або оцінці фактів, він все ж покликаний перевіряти справедливість провадження (рішення від 24.11.2000 у справі «Дактарас проти Литви»). Система справедливого судочинства має інтегруючий характер стосовно інших конвенційних прав і гарантій та слугує своєрідним підґрунтям для ще принаймні кількох принципів: презумпції невинуватості, змагальності та принципу процесуальної рівності сторін. Їх доказовий аспект з питань якості доказів насамперед стосується питання про те, чи була особа засуджена «відповідно до закону».
Зокрема, проаналізувавши кримінальне процесуальне законодавство, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 встановлено, що стороні захисту не було відкрито матеріали, які стали правовою підставою проведення негласних слідчих дій (ухвали суду про проведення негласних слідчих дій у даному кримінальному провадженні), що відповідно до правового висновку, викладеному у наведеній постанові ВСУ від 16 березня 2017 року № 5-364кс16, позбавляє правового сенсу відкриття таких матеріалів, як додаткових, під час судового розгляду, і нівелює перевірку відомостей, які містяться у них, а також результатів проведення таких дій на предмет допустимості, оскільки тягне за собою, за цих підстав, автоматичне визнання їх - недопустимими доказами, з чим не може погодитися колегія суддів. У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне відступити від цього висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах та передає вказане кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду .

Так, відповідно до ч. 2 ст. 290 КПК прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
З цього положення є виняток, що відображений в КПК. Зокрема, згідно з ч. 11 ст. 290 КПК, сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Відповідно до п. 1.9. Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції від 16.11.2012 , процесуальними документами щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій є постанови, клопотання, доручення, протоколи уповноваженого співробітника (працівника) оперативного підрозділу, слідчого, прокурора, а також ухвали слідчого судді.
Згадана Інструкція передбачає порядок розсекречення та їх відкриття стороні захисту.
Пунктом 5.9. вказаної Інструкції встановлено, що після завершення проведення НСРД грифи секретності матеріальних носіїв інформації (МНІ) щодо їх проведення підлягають розсекреченню на підставі рішення прокурора, який здійснює повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, з урахуванням обставин кримінального провадження та необхідності використання матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій як доказів після проведення таких дій, у випадку, якщо витік зазначених відомостей не завдасть шкоди національній безпеці України.
Колегія суддів зазначає, що право на відкриття відповідних доказів не є абсолютним правом. У будь-якому кримінальному провадженні можуть існувати конкуруючі інтереси, такі як національна безпека, необхідність захисту свідків, які знаходяться під загрозою тиску, або утримання в таємниці методів розслідування злочинів поліцією, які повинні бути ретельно зрівноважені з правами обвинуваченого (§ 70 рішення Європейського суду з прав людини від 26 березня 1996 року у справі «Доорсон проти Нідерландів»).
Для розсекречення конкретних матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласної слідчої (розшукової) дії керівник органу прокуратури надсилає керівнику органу, де засекречено матеріальний носій інформації (МНІ), клопотання. У подальшому після отримання такого клопотання про необхідність скасування грифів секретності, створюється експертна комісія з питань таємниць, якій доручається підготовка рішень про скасування грифів секретності. Експертна комісія створюється у складі не менше трьох осіб (залежно від органу: слідчий суддя, слідчий, прокурор у конкретному кримінальному провадженні, працівники режимно-секретних підрозділів, які мають допуск до державної таємниці відповідної форми (пункти 5.12 - 5.13 Інструкції).
Рішення комісії оформляється актом скасування грифів секретності матеріальних носіїв секретної інформації, який затверджується керівником органу (пункт 5.20 - 5.23 Інструкції). Після розсекречення зазначених МНІ щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій приймається рішення про їх зняття з обліку та долучення до матеріалів кримінального провадження у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку (пункт 5.27 Інструкції).
До розсекречених матеріалів доступ надається разом з іншими матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК (пункт 5.30 Інструкції).
Таким чином, системно проаналізувавши вищенаведені положення закону, колегія суддів прийшла до висновку, що законодавцем визначено можливість та наявність спеціальної процедури і порядку розсекречення та відкриття процесуальних документів, які стали правовою підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема, можливість й відмови експертної комісії у їх розсекреченні, що свідчить про те, що такі процесуальні документи не перебували у розпорядженні сторін після закінчення досудового розслідування (у розумінні положень ч. 2 ст. 290 КПК), а тому вони можуть бути відкриті, як додаткові матеріали, під час судового розгляду у суді першої чи апеляційної інстанції, після чого здійснена оцінка відомостей, які містяться у них, та результатів проведення таких дій за критеріями, визначеними у ч.1 ст. 94 КПК, але це не тягне за собою безумовне визнання їх недопустимими доказами.
Крім того, питання про доступ до доказів може виникнути в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема і у тих випадках, коли такі докази є важливими для відповідного кримінального провадження, якщо вони суттєво впливають на обвинувачення. Це стосується випадків, коли докази використовувались та були покладені в основу обвинувачення. При цьому ступінь впливу таких доказів на хід провадження віднесено до повноважень суду, що свідчить про право суду на здійснення самостійної оцінки порядку та результатів проведення НСРД як в частині санкціонування їх проведення, так і в частині отриманих в ході їх проведення результатів. Таке право суду свідчить про необхідність врахування під час судового розгляду у взаємозв`язку виконання стороною обвинувачення вимог ст. 290 КПК, в частині надання документів, які стали підставою для втручання у виді проведення НСРД та отриманих результатів і способів їх фіксації

З огляду на такі аргументи, на відміну від правового висновку, викладеного у постанові ВСУ від 16.03.2017 у справі №5-364 кс16, колегія суддів вважає, що процесуальні документи, які стали правовою підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій (ухвали, постанови, клопотання), що не були відкриті стороні захисту на момент звернення до суду з обвинувальним актом, оскільки вони не були у розпорядженні сторони обвинувачення - за наявності відповідного клопотання, можуть бути відкриті під час судового розгляду у суді першої чи апеляційної інстанції.
Таке відкриття під час судового розгляду процесуальних документів, які стали правовою підставою для проведення НСРД, не тягне за собою за цих підстав визнання відомостей, які містяться у них, та результатів проведення таких дій - недопустимими доказами відповідно до ст. 290 КПК.
Виходячи з наведених вище положень, та з огляду на різні позиції колегії суддів та Верховного Суду України, керуючись статтями 434-1, 434-2 КПК та п. 7 § 3 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», колегія суддів
постановила:

Клопотання прокурора задовільнити.

Передати кримінальне провадження за касаційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженої ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 та засудженої ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 15 травня 2017 року на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3