Справа № 591/2458/18
Провадження № 1-кп/591/419/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2018 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Кузьки Конотопського району Сумської області, неодруженого, неофіційно працюючого, зареєстрованого та який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2016 ОСОБА_5 згідно наказу № 21-К від 25.07.3016 був прийнятий на роботу на посаду охоронця ТОВ фірма «Руна-С» (нічний клуб «Луна»). У подальшому, згідно наказу № 23-К від 13.09.3016 був прийнятий на роботу на посаду охоронця ТОВ фірма «Руна-С» (нічний клуб «Луна») ОСОБА_6

18.09.2016 близько 06 год. 00 хв. коли, відповідно до табелю обліку робочого часу ТОВ фірма «Руна-С» за період часу з 16.09.2016 по 30.09.2016, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували на своєму робочому місці, а саме на другому поверсі приміщення нічного клубу «Луна», що розташований за адресою: м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, б. 21, їх покликали до приміщення караоке бару, що знаходиться на першому поверсі вищевказаного закладу для врегулювання конфлікту, що виник між відвідувачами закладу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з одного боку та невстановленими особами з іншого боку.

Підійшовши до осіб між якими відбувався конфлікт, охоронці закладу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) приєдналися до невстановлених в ході досудового розслідування осіб, з якими у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник конфлікт, в результаті чого використовуючи вказаний конфлікт як привід до вчинення хуліганських дій, розуміючи, що перебувають у громадському місці в присутності сторонніх осіб, а саме відвідувачів караоке-бару «Луна», діючи у групі осіб, умисно, зухвало, безпідставно, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушують громадський порядок, тим самим виражаючи явну неповагу до суспільства, загальноприйнятих норм поведінки, прагнучі до самовиразу себе в насильстві над іншим, почали наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Так, під час конфлікту ОСОБА_5 , діючи у групі осіб, безпідставно завдав чисельну кількість ударів по тулубу, голові та обличчю ОСОБА_9 в результаті чого своїми умисними діями ОСОБА_5 у групі з невстановленими особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження) спричинили ОСОБА_9 згідно висновку експерта № 539 від 14.06.2017 тілесні ушкодження у вигляді сполученої краніофаціальної травми, ЗЧМТ, забою головного мозку, субарахноідального крововиливу, забійної рани правої скроневої ділянки, перелому гілки нижньої щелепи справа без зміщення, перелому верхньої стінки правої гайморової пазухи, гемосинусу справа, гематоми повік правого ока, садна повік, перелому нижньої стінки правої орбіти, множинних гематом правої виличної, підочної, щічної ділянок, верхньої та нижньої губи зі стійким астеноцефалгічним синдромом.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, та підтвердив фактичні обставини скоєння 18.09.2016 року ним злочину. Щиро кається. Зазначив, що просив вибачення у потерпілих, вони його вибачили, також зазначив, що відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілим. Запевнив суд про недопущення в подальшому вчинення кримінальних правопорушень

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, натомість подали суду письмові заяви щодо розгляду кримінального провадження за їх відсутності. Також у своїх заявах висловили позиції про те, що будь-яких претензій до обвинуваченого вони не мають та просили суворо не карати .

Оскільки покази обвинуваченого, відповідають фактичним обставинам справи, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого доказана в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.296 КК України, оскільки ОСОБА_5 скоїв злочин -хуліганство, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину групою осіб.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках останній ніде не перебуває, те що він неофіційно працює, проживає разом з батьками. ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем мешкання. До обставин, що пом`якшує покарання суд також відносить щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування збитків, заподіяних злочином потерпілим, відшкодування витрат на лікування потерпілого. Суд не залишає поза увагою і молодий вік обвинуваченого, те, що тяжких наслідків від скоєного не настало, а своєю процесуальною поведінкою довів суду, що він став на шлях виправлення. Крім того, згідно досудової доповіді обвинувачений має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства. В той же час органом пробації зазначено, що обвинуваченому може бути призначене покарання без ізоляції від суспільства.

Враховуючи викладене, з урахуванням характеризуючих даних обвинуваченого, його матеріального, сімейного стану та інших обставин, суд вважає, в тому числі врахувавши позиції потерпілих, суд вважає, як виняток, за необхідне застосувати до обвинуваченого вимоги ст. 69 КК України та призначити йому покарання за цим законом перейшовши до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного у санкції частини 2 статті 296 КК України - штраф та воно буде необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов заявлений прокурором на відшкодування витрат на лікування потерпілого слід залишити без розгляду, оскільки прокурором він не підтриманий, а обвинуваченим вказані витрати сплачені в повному обсязі (а.с.85).

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 69 КК та призначити йому покарання за цим законом у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн..

Речові докази : медичні карти КЗ СОР СОКЛ, КЗ СМКЛ № 4, КЗ СМКЛ № 5 стаціонарного хворого ОСОБА_9 залишити зберігати у вказаних медичних закладах охорони здоров`я.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1