Номер провадження: 11-кп/785/1134/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого та адвоката на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2017 року, яким:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадян України, з середньою технічною освітою, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 20.08.2013 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років та 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 22.02.2016 року,

визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та 3 (місяці) кожному.

Цім же вироком засуджена ОСОБА_9 , відносно якої вирок не оскаржується.

ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

25 квітня 2016 року, приблизно о 08 годині, ОСОБА_9 з ОСОБА_8 , які будучи раніше судимими за злочини проти власності, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, тобто діючи повторно, за попередньою змовою, знаходячись біля буд. 2 на Привокзальній площі, що в Приморському районі в м. Одесі, умисно, з корисливих мотивів, відкрито, шляхом ривку заволоділи мобільним телефоном марки LG -E400, імеі НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору із вставками сірого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_10 , загальною вартістю 500 гривень. Викраденим розпорядились на власний розсуд.

В апеляційній скарзі адвокат просить вирок суду скасувати та направити справу на новий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду. Суд першої інстанції знехтував вказаними вимогами закону, та належним чином не перевірив правдивість наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_8 , який зазначив, що згоден слухати справу на підставі ч.3 ст. 349 КК України, проте згідно показів наданих ОСОБА_8 суду під час його допиту в якості обвинуваченого, фактично не визнав вину та надав покази, які не відповідають обставинам справи зазначеним в обвинувальному акті. Суд ухвалив вирок непередбачений законом.

В апеляційних скаргах обвинувачений просить вирок суду змінити, переглянути його заяву , якою він хоче щоб до нього була застосован Закон «Про амністію 2017 року». Звільнити його від відбування покарання. Має ряд хроничних захворювань, мати інваліда 1 групи. Він був раніше судимий, але відбув покарання повністю в колонії.

В іншій заяві просить перерахувати йому строк тримання під вартою на підставі ст. 72 ч.5 КК України.

Заслухавши прокурора, який просив апеляційні скаргу обвинуваченого про застосування амністії залишити без задоволення, не заперечує про перерахування строку находження під вартою обвинуваченим до вимого ст. 72 ч.5 КК України, апеляцію адвоката залишити без задоволення, адвоката яка доводи своєї апеляції не підтримала і просила розглядати справу в межах обґрунтованості застосування ст. 72 ч.5 КК України, обвинуваченого, який уточнив свої вимоги і просив застосувати до нього положення ст. 72 ч. 5 КК України, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку що апеляційні скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а апеляція адвоката задоволенню не підлягає..

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції провів судове слідство у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому учасникам процесу були роз`яснені зміст наслідків розгляду справи у скороченому порядку і то що вони будуть позбавлені права оскаржувати обставини по справі в апеляційному порядку.

Колегія суддів перевіривши обґрунтованість розглянутої справи в межах ст. 349 ч. 3 КПК України порушень норм законодавства при розгляді справи не встановила і прийшла до висновку, що обставини які визначені в апеляції захисника не можуть бути предметом розгляду в апеляційній інстанції і вважає доцільним розглядати апеляцію в межах призначення покарання. крім того. захисник не підтримала свої доводи викладені в апеляції і просила задовольнити доводи обвинуваченого в частині застосування ст 72 ч. 5 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 вірно кваліфіковані судом за ст. 186 ч.2 КК України.

При призначенні покарання винуватому районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, стан здоров`я обвинуваченого, який страждає на ряд захворювань, відсутність обтяжуючих обставин. З таких підстав, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 а саме, наявності непогашеної судимості за вчинення умисного корисливого злочину, та вчинення нового злочину після відбуття покарання у виді позбавлення волі, суд вважає, що необхіднім і достатнім для виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень з боку ОСОБА_8 буде призначення покарання тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено, оскільки суд вважає, що особистість обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення, свідчать про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям.
Призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Обговорюючи доводи обвинуваченого та його адвоката про необхідність застосування ст. 72 ч 5 КК України колегія суддів вважає за необхідне з урахуванням позиції Верховного Суду викладеного в Постанові Великої Палати від 29 серпня 2018 року провадження 13-31кс18 по справі 663/537/ зарахувати у строк покарання на підставі ст. 72 ч.5 КК України час знаходження під вартою в період досудового і судового розгляду справи обвинуваченим з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до вступу судового рішення в законну силу, тобто до 13 вересня 2018 року.

При таких обставинах колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку і приходить до думки в необґрунтованості апеляцій обвинуваченого та адвоката.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Апеляцію адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2017 року відносно ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України в частині застосування ст. 72 ч.5 КК України - змінити.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк утримання під вартою в період 25.04 2017 року до 13.09.2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2