УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/870/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 122 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
адвоката: ОСОБА_7 ,
потерпілої: ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 лютого 2018 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Коростишів Житомирської області, з середньою освітою, пенсіонер, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,, -
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.
Ухвалено застосувати до ОСОБА_9 ст.ст. 75, 104 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
У відповідності з ст.76 КК України в період іспитового строку ухвалено покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: не виїздити за межі України на постійне проживання без дозволу органів пробації та повідомляти органи пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирався.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 ухвалено задовольнити.
Згідно вироку суду, ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що близько 12:00 год. 14.02.2016 р. в м. Коростишеві Житомирської області, на межі господарського подвір`я АДРЕСА_3 та присадибної ділянки АДРЕСА_2 , між ОСОБА_9 та його сусідкою ОСОБА_8 , на ґрунті довготривалих неприязних сусідських відносин виник конфлікт.
У вказаний день, час та місці, за вказаних обставин, ОСОБА_9 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , із застосуванням фізичної сили, ріжучим краєм вказаної совкової металевої лопати, яку тримав обома руками, вдарив по пальцях правої руки ОСОБА_10 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді неповної травматичної ампутації 5 пальця правої кисті, перелом середньої фаланги із зміщенням уламку до тильної поверхні з фіксацією середньої фаланги пальця металевим стержнем, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 475 від 19.02.2016 р. відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню за ознакою тривалого розладу здоров`я.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок суду скасувати постановити новий, яким виправдати його за недоведеністю у вчиненні інкримінованому кримінальному правопорушенні в тому числі відмовити у задоволенні цивільного позову в повному обсязі за безпідставністю. Посилається на те, що вирок суду є незаконним таким , що висновки суду викладених у судовому рішенні не відповідають фактичним обставина справи , допущено істотні порушення вимог процесуального закону, і який підлягає скасуванню з наступних доводів. Вказує, що в частині доведення вини саме достовірними та допустимими доказами не відбулось , навпаки пред`явлені докази зі сторони обвинувачення доводять невинуватість інша частина являється недостовірними та такими , що суперечать дійсним обставинам , які було встановлено саме під час судового розгляду. покази потерпілої та свідка повністю суперечать слідчому експерименту з потерпілою , який зафіксовано в протоколі проведення слідчого експерименту. Таким чином не відповідає дійсності положення травмованої руки потерпілої на момент сварки як це зазначено в обвинувальному акті, а саме: в ході даного конфлікту ОСОБА_8 , стоячи навпроти ОСОБА_9 , тримала правою рукою совкову пластикову лопату з дерев`яним держаком, пальці якої в той момент були видовжені повздовж дерев`яного держака лопати. Окремо слід зазначити і це загальновідомий факт , що фізично внаслідок анатомічної будови руки людини , зокрема пальців рук неможливо тримати лопату щоб пальці знаходились видовжені повздовж держака лопати як в даному випадку. Відразу слід зазначити , що досудовим слідством не здобуто доказів на підтвердження обставини травмування виходячи з позиції потерпілої а саме , відсутні докази що мало місце агресивні дії з мого боку, які було направлено на завдання ударів в бік потерпілої в тому числі і по держаку лопати , яку тримала потерпіла , яка вказала , що перед тим як попасти по пальцях я наніс близько 2 , 3 ударів по держаку лопати. Відсутній будь - який документ щодо дослідження лопати яку тримала потерпіла ОСОБА_11 . Особливу критично слід віднестись до показів свідка ОСОБА_12 .. Стверджує також що оскільки саме дії потерпілої призвели до самотравмування то і не може бути на нього покладено обов`язок по відшкодуванню шкоди , яку він не спричиняв , а отже цивільний позов є безпідставним.
В запереченнях на апеляційну скаргу, прокурор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без зміни. Вказує, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження. Докази покладені в основу вироку на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, за обставин встановлених судом першої інстанції, є належними, допустимими та достовірними. Викладені захисником в своїй апеляційній скарзі доводи були предметом ретельного дослідження судом першої інстанції з їх послідуючою обгрунтованою оцінкою в ухваленому вироку. Таким чином, суд повно та об`єктивно дослідивши усі докази під час судового розгляду кримінального провадження, прийшов до обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування.
Під час апеляційного розгляду провадження адвокат надав свідоцтво про смерть обвинуваченого ОСОБА_9 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Коростишівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У зв`язку з цим адвокатом ОСОБА_7 , який є апелянтом в інтересах померлого та даний час обвинуваченого ОСОБА_9 , подано заяву про скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст. 122 КК України у зв`язку з його смертю на підставі ст. 417, 284 КПК України.
Потерпіла в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви адвоката.
Прокурор в судовому засіданні заперечила проти скасування вироку та закриття кримінального провадження, посилаючись на відсутність підстав, передбачених ст. 409 КПК України для скасування вироку в даному випадку, та просила у зв`язку зі смертю обвинуваченого закрити апеляційне провадження.
Заслухавши думку учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування обвинувального вироку відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст. 122 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
За змістом положень ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
У відповідності з вимогами п.5 ч.1, ч.7 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю судом з постановленням відповідної ухвали у разі смерті підозрюваного, обвинуваченого, крім випадків, якщо провадження необхідним для реабілітації померлого.
Твердження прокурора про те, що ст.409 КПК України не передбачено під час апеляційного розгляду скасування вироку з підстав смерті обвинуваченого та закриття судом кримінального провадження з цих підставу відповідності до положень ч.2 ст. 284 ККПК України, є на думку апеляційного суду необгрунтованими та помилковими, оскільки положення ст.409 КПК України застосовується у разі перегляду вироку суду першої інстанції апеляційним судом по суті та прийняття рішення апеляційним судом в результаті такого перегляду по суті вимог апеляційної скарги.
Однак враховуючи те, що вирок суду першої інстанції не набрав законної сили, оскільки на нього подано апеляційну скаргу, а також те, що до початку апеляційного розгляду встановлено, що обвинувачений помер, в даному випадку підлягає застосуванню спеціальна норма кримінального процесуального закону - ст.417 КПК України, яка прямо встановлює обов`язок апеляційного суду у разі встановлення обставин, передбачених ст.284 КПК України, скасувати вирок суду першої інстанції,, а кримінальне провадження
Підстав для здійснення кримінального провадження з метою реабілітації померлого у апеляційному порядку, колегія суддів не знаходить, оскільки відповідних заяв від осіб, які наділені таким правом, до апеляційного суду не надходило. Адвокат ОСОБА_7 , який виконував обов`язки захисника померлого обвинуваченого, зазначив, що ніхто з родичів не заявив про намір вимагати продовження судового розгляду апеляційного провадження з метою реабілітації обвинуваченого.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 417 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 лютого 2018 року щодо ОСОБА_9 скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку із смертю обвинуваченого.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: