Справа № 598/587/18
провадження № 1-в/598/39/2018
УХВАЛА
іменем України

"17" вересня 2018 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , засудженої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , представника Державної установи «Збаразька виправна колонія (№ 63)» ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі клопотання засудженої ОСОБА_6 про звільнення від подальшого відбування покарання, у зв`язку по догляду за хворою дитиною, засудженої

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, гр. України, з середньою освітою, одруженої, до засудження непрацюючої, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше судимої:

1) 09.07.2009 року вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч.2 ст.186, ст.75 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

2) 06.10.2009 року вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.75 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

3) 26.01.2012 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

4) 29.03.2012 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі;

5) 30.04.2013 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ст.15 - ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі;

6) 27.03.2014 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі, 11.06.2014 року звільненої згідно Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року;

7) 19.11.2015 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 18.07.2016 року направлена в місця позбавлення волі для відбування покарання;

засудженої 19.10.2017 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.393, ст.70, ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

встановив:

До провадження Збаразького районного суду засуджена ОСОБА_6 звернулася із клопотанням про звільнення її від подальшого відбування покарання із місць позбавлення волі, у зв`язку по догляду за хворою дитиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Засуджена ОСОБА_6 , та її захисник ОСОБА_7 , в судовому засіданні клопотання підтримали і просили звільнити засуджену від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі із місць позбавлення волі, відповідно до ст. 83 КК України, у зв`язку по догляду за хворим сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який потребує постійного догляду та лікування.
Представник адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№ 63)» в судовому засіданні клопотання засудженої не підтримала, пославшись на те, що остання хворіє на туберкульоз і на даний час, ще проходить лікування у міжобласній спеціалізованій туберкульозній лікарні при ДУ «Збаразька виправна колонія (№ 63)», а також будучи неодноразово судимою, вчиняла нові злочини під час іспитового строку. За даною справою ОСОБА_6 засуджена вироком суду від 19.10.2017 року за злочини, вчинені під час іспитового строку за вироком 19.11.2015 року, а також не виконувала покладені на неї вироком суду обов`язки, в зв`язку з чим іспитовий строк був скасований. Окрім того, ОСОБА_6 вчинила втечу з-під варти, будучи вагітною, чим створила загрозу для здоров`я своєї ще ненародженої дитини.
Судом встановлено, що за даною справою ОСОБА_6 засуджена вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19.10.2017 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.393, ст.70, ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, який ухвалою апеляційного суду м. Києва від 29.01.2018 року залишений без змін.

Початок строку відбування покарання - 01.09.2017 року.

Кінець строку відбування покарання - 01.03.2021 року.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19.11.2015 року ОСОБА_6 була засуджена за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.75 КК України на 2 роки позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Під час іспитового строку, 09.06.2016 року ОСОБА_6 вчинила новий злочини та не виконувала покладені на неї вироком суду обов`язки, в зв`язку з чим, іспитовий строк був скасований. Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_6 26.10.2016 року та 31.10.2016 року вчинила ще два умисних злочини та 08.11.2016 року здійснила втечу з-під варти, з приміщення Київського пологового будинку №2, куди вона, будучи вагітною, була доставлена для огляду, чим створила загрозу для здоров`я своєї ще ненародженої дитини.
Як пояснила в судовому засіданні засуджена ОСОБА_6 , вона народила троє дітей:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно якої судовим рішенням позбавлена батьківських прав;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якого вона народила, перебуваючи під вартою за вчинення ряду умисних злочинів.

До 16.03.2018 року дитина була разом із нею у Київському СІЗО, однак в подальшому була відібрана, у зв`язку з переведенням її у міжобласну спеціалізовану туберкульозну лікарню при ДУ «Збаразька виправна колонія (№ 63)», де вона проходить лікування з клінічним діагнозом: ІТБ (13.03.2018) нижньої долі лівої легені. На даний час засуджена завершила інтенсивну, та знаходиться на підтримуючій фазі лікування, строк якого встановлений до 26.09.2018 року.

Як вбачається із відповіді служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 19 березня 2018 року № 10413-524, 16.03.2018 року з державної установи «Київського слідчого ізолятора» від матері ОСОБА_6 було відібрано дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та влаштовано дитину до Київської міської дитячої клінічної лікарні № 1, з метою медичного обстеження та здійснення соціально-правового захисту.

Відповідно до ч.1 ст.83 КК України засуджених до обмеження волі або до позбавлення волі жінок, які стали вагітними або народили дітей під час відбування покарання, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини, суд може звільнити від відбування покарання в межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною трирічного віку.

Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Державної установи «Збаразька виправна колонія (№ 63)», засудженої ОСОБА_6 , її захисника та думку прокурора, вважає, що клопотання засудженої до задоволення не підлягає, оскільки ОСОБА_6 є неодноразово судимою за вчинення умисних злочинів, в тому числі скоєних нею під час іспитового строку, не виконувала покладені на неї вироком суду обов`язки, в зв`язку з чим іспитовий строк був скасований. Однак, незважаючи на те, вона продовжуючи злочинну діяльність, вчинила ще два умисних злочини та втечу з-під варти, з приміщення Київського пологового будинку №2, куди вона, будучи вагітною, була доставлена для огляду, чим створила загрозу для життя та здоров`я своєї ще ненародженої дитини. Перебуваючи під вартою, ОСОБА_6 допустила три порушення режиму відбування покарання. Викладене свідчить про небажання її стати на шлях виправлення та її стійку протиправну поведінку, що вказує на її підвищену суспільну небезпечність.
Окрім того, суд враховує і ту обставину, що на даний час ОСОБА_6 ще не завершила курс лікування від туберкульозу.
На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.83 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 , яка відбуває покарання в Державній установі «Збаразька виправна колонія (№ 63)», у звільненні її від подальшого відбуття покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення її копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1