АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1115/18 Справа № 202/1399/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2018 року в частині відмови у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, скасування постанови про оголошення в розшук, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 0000229 від 26.05.2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2018 року адвокату ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 було відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, скасування постанови про оголошення в розшук, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 0000229 від 26.05.2015 року.

В обґрунтування постановленої ухвали слідчий судді зазначив, що Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» за №2147-VIII від 03.10.2017 року внесено зміни до Кримінально-процесуального кодексу України та доповнено ст. 303 вказаного кодексу пунктом №10 наступного змісту: на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником. Разом з тим, відповідно до п.4 параграфу 2 Прикінцевих положень до Закону, підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. П.10 ч.1 ст.303 КПК України не має зворотньої дії в часі, а відомості по кримінальному провадженню № 000029 згідно зі скаргою внесенні до ЄРДР 26.02.2015 року або, як вбачається зі змісту скарги - раніше, однак в будь-якому випадку до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» за №2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 16.03.2018 року, тому слідчий суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 в частині скасування повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, необхідно відмовити.
Крім того, щодо вимог скарги про зобов`язання вчинити дії, а саме: вчинення дій щодо виключення з ЄРДР відомостей від 16.12.2014 року про дату та час повідомлення по підозру ОСОБА_7 , вчинення дій щодо виключення з ЄРДР відомостей від 17.12.2015 року про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_7 , вчинення дій щодо виключення з ЄРДР відомостей щодо набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного, є похідними вимогами від вимоги оскарження повідомлення про підозру та зміненого повідомлення про підозру, слідчим суддею відмовлено у відкритті провадження за скаргою і в цій частині.
З приводу вимог адвоката ОСОБА_6 щодо скасування постанови слідчого РОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про оголошення розшуку ОСОБА_7 від 16.12.2014 року, або зобов`язання слідчого вчинити такі дії зі скасування постанови про оголошення розшуку; зобов`язання слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 000029, вчинити дії з виключення з ЄРДР відомостей про оголошення розшуку ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з того, що положеннями ст. ст. 281, 303 КПК України не передбачено можливості оскарження слідчому судді постанови про розшук підозрюваного, а тому в цій частині також відмовлено у відкритті провадження.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині відмови у відкритті провадження за його скаргою в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого у нездійсненні інших процесуальних дій, поданої у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник зазначив, що слідчий суддя розцінив скаргу як таку, що подана в порядку пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України (яким вказану статтю було доповнено 15.03.2018 року та який згідно перехідних положень не має зворотної дії), а інші пункти прохальної частини були розцінені як взаємопов`язані з цим, та у зв`язку з цим слідчий суддя відмовив у відкритті скарги. Вважає, висновки слідчого судді хибними, а ухвала такою, що прийнята з порушенням вимог КПК України, а тому підлягає скасуванню.

Так, згідно ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Тобто, при відкритті провадження слідчий суддя має насамперед визначити предмет оскарження (рішення, дія чи бездіяльність), і лише це має значення для відкриття провадження за скаргою.

Прохальна частина скарги є взаємопов`язаною з предметом скарги, однак не є вирішальною для вирішення питання про відкриття провадження, оскільки за результатами розгляду скарги, слідчий суддя самостійно визначає та приймає одне або декілька рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України (скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити чи вчинити певну дію, або відмовити у задоволенні скарги). Визначальним є те, що постановляючи ухвалу, слідчий суддя сам обирає перелік таких рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України, та таким чином визначає ту необхідну ступінь втручання у діяльність органу досудового розслідування чи прокуратури, що забезпечить дотримання прав, свобод та інтересів осіб у конкретному кримінальному провадженні та приведення його у відповідність до загальних засад кримінального провадження. Вказує, що прохальна частина скарги не є визначальною для вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки вона може бути скоригована слідчим суддею шляхом часткового задоволення скарги та прийняття тих рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України, які саме слідчий суддя визнає необхідними для забезпечення дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Прийнявши ж рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою у даному випадку, слідчий суддя фактично узаконив бездіяльність слідчого у не розгляді клопотань захисту та надав можливість безкарно їх ігнорувати у подальшому. Зазначає, що залишились не дослідженими наведені у скарзі процесуальні порушення, які мають визначальне значення на даній стадії кримінального провадження (набуття процесуального статусу, наявність доказів вручення повідомлення про підозру, доказів переховування від слідства та суду). Вважає, що слідчий суддя неправильно визначив предмет оскарження, хибно застосував положення ч. 4 ст. 304 КПК України виключно до прохальної частини скарги, внаслідок чого прийняв незаконне рішення, що підлягає скасуванню. Навпаки, протягом розгляду скарги (в т.ч. апеляційного), захисник прямо заперечував цей факт та зазначав механізм оскарження, а саме те, що у даному випадку, після його вступу як захисника у справу було встановлено, що ОСОБА_7 з ряду об`єктивних причин не набув процесуального статусу підозрюваного, а відтак твердження сторони обвинувачення про набуття ним статусу підозрюваного, оголошення його у розшук та зупинення кримінального провадження з підстав розшуку, а також вчинення ряду відповідних процесуальних дій слідчим і прокурором є незаконними. 12.03.2018 року слідчому було подане клопотання з правовим обґрунтуванням незаконності дій сторони обвинувачення та вимогами вчинити процесуальні дії зі скасування вказаних вище відомостей. Оскільки станом на 16.03.2018 року слідчим не було вчинено жодної процесуальної дії зі скасування таких відомостей (про які просила сторона захисту та які слідчий мав вчинити), адвокат звернувся зі скаргою до слідчого судді у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України (оскарження бездіяльності слідчого у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк) та в порядку п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України (оскарження постанови про зупинення досудового розслідування).

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника ОСОБА_6 , який підтримав в повному обсязі свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з наданими матеріалами, колегія суддів приходить до наступного.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Щодо решти рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора у ч. 2 ст. 303 КПК України зазначено, що скарги на них не підлягають розгляду під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду лише під час підготовчого провадження у суді за правилами ст. ст. 314 316 КПК України.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» за №2147-VIII від 03.10.2017 року внесено зміни до Кримінально-процесуального кодексу України та доповнено ст.303 вказаного кодексу пунктом № 10 наступного змісту: на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Відповідно до п. 4 параграфу 2 Прикінцевих положень до Закону, підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора, що не підлягає оскарженню.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що п.10 ч.1 ст.303 КПК України не має зворотньої дії в часі, а відомості по кримінальному провадженню № 000029 згідно зі скаргою внесені до ЄРДР 26.02.2015 року або, як вбачається зі змісту скарги - раніше, однак в будь-якому випадку до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» за №2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 16.03.2018 року, а тому у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 в частині скасування повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, скасування постанови про оголошення в розшук, про зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 000029 відмовлено правильно.
Посилання захисника на те, що ним оскаржувалась бездіяльність у вигляді нерозгляду поданого ним клопотання, щорішення про відмову у відкритті провадження за скаргою у даному випадку і слідчий суддя фактично узаконив бездіяльність слідчого у не розгляді клопотань захисту та надав можливість безкарно їх ігнорувати у подальшому, - спростовуються матеріалами скарги (а.п.7 т.1), прохальна частина якої не містить вимог скаржника щодо нерозгляду слідчим будь-якого клопотання, та відповідно до вимог ст.26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень за цим кодексом.
З урахуванням наведеного колегія суддів оцінює критично доводи апелянта щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали, погоджується з правильністю відмови слідчого судді в частині відкриття провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України, та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
У задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2018 року в частині відмови у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, скасування постанови про оголошення в розшук, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 0000229 від 26.05.2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: