Справа № 642/2367/18
Провадження № 1-кп/642/565/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003191 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитрова Красноармійського району Донецької області, громадянина України, з повною занальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 16.04.1992 року Димитрівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки на підставі ст. 46-1 КК України;

2) 01.12.1994 року Дніпропетровським обласним судом за ст. 94, ч. 2 ст. 140, 42 КК України до 12 років позбавлення волі;

3) 26.12.1996 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 229-6, ст. 43 КК України до 9 років 11 місяців 15 днів позбавлення волі;

4) 06.03.2006 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ст.70, 71 КК України до 5 років 20 днів позбавлення волі, звільнений 28.01.2010 згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.01.2010 на підставі ст. 81 КК України умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 10 днів;

5) 07.09.2010 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

6) 09.11.2010 року Жовтневим районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

7) 06.10.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

8) 30.01.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

9) 27.03.2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 29.08.2017 звільнений умовно - достроково на не відбутий термін 11 місяців 5 днів;

10) 30.05.2018 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2ст.15, ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 185,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за скоєння злочинів проти власності, маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та повторно, скоїв умисний тяжкий корисливий злочин за наступних обставин:
Так, 24.12.2017, близько 23 години 55 хвилин ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, поєднаної з проникненням у приміщення, прибув до будівлі АДРЕСА_3 , в якій розташоване на першому поверсі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », приміщення під яке орендує фізична особа-підприємець ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи на руках рукавички, які він використовував з метою уникнення залишення слідів рук, діючи повторно з метою незаконного збагачення, з умислом, направленим на крадіжку чужого майна, поєднану з проникненням у приміщення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, визначивши шляхом візуального огляду способи проникнення до приміщення, 25.12.2017, близько 00 годин 04 хвилин, обома руками віджав металопластикове вікно на першому поверсі будівлі, аби проникнути до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », після чого вліз через вікно в приміщення кафе, в якому почав підшукувати матеріальні цінності для заволодіння ними та за барною стійкою виявив в коробці грошові кошти в сумі 10 887 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_7 , і які ОСОБА_6 таємно викрав.
З викраденим ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим ОСОБА_7 було заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєному кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, як про це зазначено вище, що 24.12.2017, близько 00.00 годин, він з метою вчинення крадіжки чужого майна, прибув до будівлі АДРЕСА_3 , в якій на першому поверсі розташоване кафе «Акація». Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, він обома руками віджав металопластикове вікно та проник до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », після чого за барною стійкою виявив в коробці грошові кошти в сумі 10 887 гривень, які викрав, розпорядившись ним на власний розсуд.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення, вчинену повторно, а тому його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, раніше неодноразово судимий, а також той факт, що потерпілий ОСОБА_7 не має до обвинуваченого матеріальних претензій.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_6 повинен нести покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства.

При призначенні покарання ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України за вчинення крадіжки 25.12.2017 суд, враховуючи, що вказане кримінальне правопорушення, вчинене ним до винесення вироку Червонозаводським районним судом м. Харкова від 30.05.2018 року, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначає йому покарання за сукупністю вказаних злочинів, застосовуючи принцип часткового складання покарань.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати на кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом часткового складання покарання, не відбутого ним за попереднім вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.05.2018 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази у справі оптичний носій- лазерний диск на якому знаходиться відеозапис з камери відеоспостереження біля будинку АДРЕСА_4 , який знаходиться на збереженні в матеріалах кримінального провадження зберігати в цих матеріалах.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1