АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1076/18 Справа № 201/1947/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

Ухвала

19 червня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1) 19 січня 2006 року вироком Куйбишевського районного суду м. Донецька за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 129, ч.1 ст. 395 КК України до покарання із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України - у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Донецької області від 30 травня 2006 року вирок суду змінено, виключено з обвинувачення ч. 1 ст. 129 КК України, ухвалено вважати засудженим за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 395 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі, звільненого 03 квітня 2008 року за постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2008 року;

2) 28 травня 2012 року вироком Куйбишевського районного суду м. Донецька за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі, звільненого 26 березня 2015 року за хворобою на підставі ст. 84 КК України згідно з ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2015 року,

визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318,-

встановила:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання і роботи, та не виїзду за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Прокурор на погодився з вказаним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить вирок скувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Куйбишевського районного суду м. Донецька від 28.05.2012 року і остаточно призначити покарання у виді 2 років 9 місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

В судове засідання апеляційної інстанції, яке було призначено на 31 травня та 19 червня 2018 року обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, дані про поважність причини неявки до суду апеляційної інстанції не надходило.

В апеляції прокурором ставиться питання про погіршення процесуального становища обвинуваченого, у зв`язку, з чим участь обвинуваченого ОСОБА_8 під час розгляду скарги є обов`язковою.
Заслухавши суддюдоповідача, думку прокурора, який просив доставити обвинуваченого в судове засідання приводом, дослідивши надані матеріали, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та застосування до обвинуваченого примусового приводу.
Відповідно до ст. 323 КПК, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення.

Привід, згідно зі ст. 140 КПК, полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

З наданих матеріалів вбачається, що обвинувачений про місце, дату та час розгляду повідомлений належним чином.

Станом на 19 червня 2018 року про поважні причини неявки обвинувачений не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надав.

? Враховуючи наведене, колегія вважає за необхідне відповідно до ст. 323 КПК застосувати привід до обвинуваченого ОСОБА_7 в судове засідання Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Керуючись ст. ст. 140, 323 КПК України, п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів -

постановила:
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

привід в судове засідання Апеляційного суду Дніпропетровської області, яке відбудеться об 11 годині 00 хвилин 31 липня 2018 року за адресою: вулиця Харківська, 13 в м. Дніпро.
Виконання ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_7 покласти на місцевий орган поліції за місцем мешкання останнього, а саме Соборний ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Контроль за виконанням приводу покласти на прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 - ОСОБА_9 та прокурора Дніпропетровської області.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4