АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 16 серпня 2018 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах особи, щодо якої проводиться екстрадиційна перевірка ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року, щодо

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Грузія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

який розшукується правоохоронними органами Республіки Грузія,для виконання вироків Тбіліського міського суду від 27 серпня та 18 березня 2014 року,

за участі: прокурора захисника перекладача особи, щодо якої здійснюється екстрадиційна перевірка ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання заступника прокурора м. Києва ОСОБА_10 та змінено для громадянина Республіки Грузія ОСОБА_6 , який розшукується правоохоронними органами Республіки Грузія, до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Республіки Грузія раніше обраний запобіжний захід у вигляді екстрадиційного арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до 18 вересня 2018 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року, та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.
Щодо строку апеляційного оскарження адвокат зазначає, що він 25 липня 2018 року отримав повний текст ухвали слідчого судді.
Так, автор апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу, не врахував не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.
Посилається захисник і на те, що в даному випадку саме заступник прокурора встановивши наявність звернення громадянина Грузії ОСОБА_6 та перебування його під захистом Закону України «Про Біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», що забороняє вислання або примусового повернення - недопущення видворення (добровільного чи примусового), видачі (екстрадиції), передачі, іншого примусового переміщення особи, на яку поширюється дія цього Закону, за межі України (п. 5 ст. 1) мав винести постанову та звільнити його, ще у вересні 2017 року на що слідчий суддя не звернув уваги.
Зазначає про те, що ТОВ «Екотехнологія» готове укласти довгостроковий трудовий договір з ОСОБА_6 що забезпечить дотримання його права на працю, та на отримання доходу для забезпечення побутових потреб його та його сім`ї, що не будо враховано слідчим суддею.
Крім того, як стверджує ОСОБА_5 , суд не врахував наявність судових процесів за скаргами гр. Грузії ОСОБА_6 які розглядаються в Окружному адміністративному суді міста Києва та участь в яких він має бажання брати особисто.
Звертає увагу, що покладені обов`язки слідчим суддею на ОСОБА_6 у відповідності до статті 194 КПК України, забороняють йому отримати медичну допомогу шляхом звернення до місцевої лікарні і навіть прибути до Апеляційного суду міста Києва та підтримати цю апеляційну скаргу його захисника.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката та особи, щодо якої здійснюється екстрадиційна перевірка, які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора щодо необхідності залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, 04 серпня 2018 року в м. Києві по вул. Закревського, 95-В, було фактично затримано громадянина Республіки Грузія ОСОБА_11 , при цьому останній розшукується правоохоронними органами Республіки Грузія.

Відповідно до вироку від 27 січня 2014 року (з урахуванням вироку Палати у кримінальних справах Тбіліського апеляційного суду від 23 січня 2015 року та ухвали Верховного суду Грузії від 30 жовтня 2015 року), ОСОБА_6 визнаний винуватим у скоєнні злочинів, передбачених п. «а» ч. 3 ст. 143 (незаконне позбавлення волі, вчинене групою осіб), ч. 1 ст. 333 (перевищення службових повноважень службовцем або прирівняною до нього особою, яке спричинило істотне порушення прав фізичної або юридичної особи, законних інтересів суспільства або держави) КК Грузії і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на шість років.

Відповідно до вироку від 18 березня 2014 року, ОСОБА_6 визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених п. «в» ч. 3 ст. 138 (насильницькі дії сексуального характеру, вчинені групою осіб), п.п. «А», «д», «ж» ч. 2 ст. 144-1 (тортури скоєні чиновником або прирівняною до нього особою, групою осіб, стосовно затриманого чи іншим чином обмеженого в свободі) і п. «А» ч. 3 ст. 143 (незаконне позбавлення волі, вчинене групою осіб) КК Грузії і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на дев`ять років.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до отримання запиту про його видачу.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 вересня 2017 року, на підставі ст. 584 КПК України застосовано екстрадиційний арешт до ОСОБА_6 до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу правоохоронним органам Грузії.

Прокуратурою міста Києва з Міністерства юстиції України отримано запит Головної прокуратури Міністерства юстиції Грузії про видачу громадянина цієї держави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з дорученням про проведення екстрадиційної перевірки.

Інкриміновані ОСОБА_6 злочини, передбачені п. «а» ч. 3 ст. 143 КК Грузії відповідають злочину, передбаченому ч. 2 ст. 146 КК України, злочини, передбачені п. «В» ч. 3 ст. 138 КК Грузії - злочину, передбаченому ч. 2 ст. 153 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 333 КК Грузії - злочину, передбаченому ч. 1 ст. 365 КК України, і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання на строк більше 1 року позбавлення волі.

Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 не закінчився.

За наявною інформацією Державної міграційної служби України, ОСОБА_6 з питань отримання громадянства України, в установленому законом порядку не звертався.

Також встановлено, що ОСОБА_6 звернувся в органи міграційної служби України із заявою про надання статусу біженця або особи яка потребує додаткового захисту. На даний час останнім оскаржено рішення ДМС України про відмову в наданні захисту в Україні до Окружного адміністративного суду міста Києва, остаточне рішення не прийнято.

Міністерством юстиції України продовжено термін проведення екстрадиційної перевірки, яка в даний час не закінчена.

Ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду міста Києва від 01 листопада, 27 грудня 2017 року, 20 лютого, 16 квітня та 14 липня 2018 року визнано наявність підстав для подальшого утримання ОСОБА_6 під вартою і продовжено застосування до нього екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу правоохоронним органам Грузії, але на строк не більше ніж до 03 серпня 2018 року.

Міністерством юстиції України 10 липня 2018 року прокуратурі міста Києва дано доручення № 1098-62-18/12.1/5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, який гарантує запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі.

18 липня 2018 року заступник прокурора міста Києва ОСОБА_10 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про зміну міри запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту на домашній арешт громадянину Грузії ОСОБА_6 для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року зазначене клопотання було задоволено.

Задовольняючи клопотання заступника прокурора м. Києва, слідчий суддя врахував закінчення терміну встановленого ч. 1 ст. 584 КПК України, відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні, тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики, віку та стану здоров`я особи, видача якої запитується, міцності її соціальних зв`язків, та прийшов до висновку, що на даний момент є достатні підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Грузія є достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам ОСОБА_6 переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам Республіки Грузія.
З таким рішення слідчого судді колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно з ч. 2 ст. 585 КПК України, при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:
- відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючої сторони та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;
- тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;
- вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;
- міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.
Вищезазначені вимоги закону слідчим суддею були дотримані.
Зокрема, як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих заступником прокурора м. Києва матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив особу, відносно якої вирішувалося питання про застосування екстрадиційного арешту, перевірив запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки і, вислухавши думку прокурора ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_5 , особи, видача якої запитується, тобто ОСОБА_6 , встановив, що останній звернувся в органи міграційної служби України із заявою про надання статусу біженця або особи яка потребує додаткового захисту. На даний час останнім оскаржено рішення ДМС України про відмову в наданні захисту в Україні до Окружного адміністративного суду міста Києва, остаточне рішення не прийнято. При цьому слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що з метою забезпечення закріплення місця знаходження ОСОБА_6 до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та здійснення фактичної передачі останнього компетентним органам Респубілки Грузія достатнім буде застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, доводи захисника про те, що слідчий суддя, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу, не врахував положення, які передбачені КПК, та пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Також не можуть бути взяті до уваги твердження захисника про те, що в даному випадку саме заступник прокурора встановивши наявність звернення гр. Грузії ОСОБА_6 та перебування його під захистом Закону України «Про Біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», що забороняє вислання або примусового повернення - недопущення видворення (добровільного чи примусового), видачі (екстрадиції), передачі, іншого примусового переміщення особи, на яку поширюється дія цього Закону, за межі України (п. 5 ст. 1) мав винести постанову та звільнити його, ще у вересні 2017 року на що слідчий суддя не звернув уваги, оскільки оцінка вказаних дій заступника прокурора міста Києва не відноситься до повноважень слідчого судді та на даний час триває судовий розгляд за позовом ОСОБА_6 до Державної міграційної служби в порядку адміністративного судочинства.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 181, 194, 376, 404, 405, 407, 422, 585 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року, якою задоволено клопотання заступника прокурора м. Києва ОСОБА_10 та змінено для громадянина Республіки Грузія ОСОБА_6 , який розшукується правоохоронними органами Республіки Грузія, до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Республіки Грузія раніше обраний запобіжний захід у вигляді екстрадиційного арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до 18 вересня 2018 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах особи, щодо якої проводиться екстрадиційна перевірка ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/4003/2018 Категорія: ст. 584 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_13 Доповідач: ОСОБА_1