АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/7575/17 Номер провадження 11-сс/786/215/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем: ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представників ТОВ "Агрогрупа Деметра" - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представників філії "Дібрівський кінний завод № 62" ДП "Конярство України" - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ТОВ «Агрогрупа Деметра» на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19 березня 2018 року про арешт майна,-

в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19 березня 2018 року клопотання начальника відділу капітана поліції ОСОБА_12 задоволено; накладено арешт на зерно сої вагової 476 180 кг відповідно до товарно-транспортних накладних: №003524 від 23.10.2017, №003536 від 23.10.2017, №003525 від 23.10.2017, №003540 від 23.10.2017, №003808 від 24.10.2017, №003546 від 24.10.2017, №003806 від 24.10.2017, №003804 від 24.10.2017, №003545 від 24.10.2017, яке знаходиться у «металевому» та «цегельному» складах ТОВ «Батьківщина - Агро», , що за адресою: Полтавська область, Миргородський район, село Остапівка, вул. Шевченка, 43 та передано його на відповідальне зберігання керівнику філії «Дібрівський кінний завод №62» ДП «Конярство України», ОСОБА_10 , якому забезпечити належні умови зберігання.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя послався на те, що ТОВ «Батьківщина - Агро» приховує документи, які підтверджують законність отримання та знаходження зерна, яке виявлено під час проведення обшуку 14.03.18 року у складських приміщеннях підприємства, а вказані докази в ході досудового слідства свідчать про транспортування зерна сої з полів, якими користується філія «Дібрівський кінний завод №62» ДП «Конярство України», що знаходиться на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області до складських приміщень с. Остапівка Миргородського району Полтавської області, що є підставою вважати, що вказане зерно є доказом злочину.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала
У принесеній апеляції адвокат ОСОБА_8 в інтересах ТОВ «Агрогрупа Деметра» просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує такими доводами.

Щодо спростування висновків органу досудового розслідування про незаконність самого договору про укладення договору про спільний обробіток землі між «Дібрівський кінний завод № 62» державного підприємства «Конярство України» і ТОВ «Агрогруппа Деметра» через відсутність належного погодження , а саме: рішенням Кабінету Міністрів України , то таке погодження необхідне для об`єктів державної власності, щодо яких КМУ безпосередньо здійснює управлінські функції.

Управління Дібрівський кінний завод № 62» державного підприємства «Конярство України» віднесено до Міністерства аграрної політики України.

Крім того, дія Закону України « Про управління об`єктами державної власності» не поширюється на правовідносини щодо укладення і виконання вказаного вище Договору. До того ж вказують, що вказаний договір є чинним і судовими рішенням не скасовувався.

Щодо обставин виконання договору та арештованого зерна сої вказують, що між ТОВ «Агрогруп Деметра» та ТОВ «Батьківщина-Агро» було укладено договір відповідального зберігання зерна, а тому у сховищах зерно перебувало на законних підставах.

Окрім вказаного апелянт зазначає, що відсутні законні підстави накладення арешту, оскільки санкція статті, в межах якого розпочато кримінальне провадження, не передбачає спеціальної конфіскації.

Позиції інших учасників судового провадження
В судовому засіданні представники власників майна апеляційну скаргу, подану адвокатом ОСОБА_8 , підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Слідчий заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги.

Прокурор в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення апеляції. Проте, в судових дебатах при вирішенні питання, покладався на розсуд суду.

Мотиви суду
Відповідно, до ч.1ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Однак, на думку колегії суддів, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 30.09.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000473 за ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України за фактом зловживання службових осіб філії «Дібрівський кінний завод № 62» державного підприємства «Конярство України» та ТОВ «Агрогрупа Деметра» при укладенні договроу № 21/02 про спільний обробіток земельної ділянки площею 4 821 га, що знаходиться на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області та складання і видання службовими особами ТОВ «Агрогрупа Деметра» завідомо неправдивих офіційних документів, щодо збору, транспортування, зберігання та реалізації врожаїв сої та кукурудзи.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження за місцем реєстрації ТОВ «Батьківщина Агро», за адресою: Полтавська область, Миргородський район, село Остапівка, вул. Шевченка, 4 під час проведення санкціонованого обшуку 14.03.2018 було виявлено зерно сої вагою 476180 кг відповідно до товарно-транспортних накладних: №003524 від 23.10.2017, №003536 від 23.10.2017, №003525 від 23.10.2017, №003540 від 23.10.2017, №003808 від 24.10.2017, №003546 від 24.10.2017, №003806 від 24.10.2017, №003804 від 24.10.2017, №003545 від 24.10.2017, яке належить державі в особі філії «Дібрівський кінний завод №62» ДП «Конярство України», на яке в подальшому накладено арешт оскарженою ухвалою за клопотанням слідчого.

Згідно з положеннями частини другої статті 170 КПК України, підставами арешту майна є: 1. збереження речових доказів; 2.спеціальної конфіскації; 3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4. відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На думку колегії суддів, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно постановлена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження, оскільки, згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситись з обставинами кримінального провадження.

Так, слідчий, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в межах даного кримінального провадження, метою накладення арешту вказав - забезпечення збереження речових доказів, а також можливої конфіскації.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що санкціями статей ст. 364 ч. 2 , ст. 366 ч. 1 КК України такий вид покарання, як конфіскація не передбачений.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті (арешт майна з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Вказане унеможливлює накладення арешту на майно з метою можливої конфіскації в межах даного кримінального провадження та з врахуванням того, що підозра в ньому ще нікому не оголошена.

Колегія суддів вважає, що безпідставним є накладення арешту на майно в межах даного кримінального провадження також і з метою збереження речових доказів.

Так, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу N1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Колегія суддів приходить до переконання, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження та арешт на зерно, що відноситься до майна, яке швидко псується та з часом втрачає корисні сільськогосподарські властивості, не забезпечить виконання завдань арешту майна та матиме негативні наслідки.

Звернення прокурора із позовом до Господарського суду Полтавської області не є тією підставою, яка дозволяє таке втручання у права власників майна щодо володіння та розпорядження ним.

Крім того, колегія суддів враховує, що визнаючи однією з підстав накладення арешту на майно приховування ТОВ «Батьківщина - Агро» документів, які підтверджують законність отримання та знаходження зерна, представники даного підприємства до суду не викликалися та клопотання слідчого розглянуто без їхньої участі, чим слідчий суддя самостійно позбавив себе можливості об`єктивно з`ясувати важливі для вирішення справи обставини.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційні скарги задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ТОВ «Агрогрупа Деметра» - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19 березня 2018 року про арешт майна - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання начальника відділу капітана поліції ОСОБА_12 про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0000473 на зерно сої вагової 476 180 кг відповідно до товарно-транспортних накладних: №003524 від 23.10.2017, №003536 від 23.10.2017, №003525 від 23.10.2017, №003540 від 23.10.2017, №003808 від 24.10.2017, №003546 від 24.10.2017, №003806 від 24.10.2017, №003804 від 24.10.2017, №003545 від 24.10.2017, яке знаходиться у «металевому» та «цегельному» складах ТОВ «Батьківщина - Агро», , що за адресою: Полтавська область, Миргородський район, село Остапівка, вул. Шевченка, 43 відмовити.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ___________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4