справа №176/2047/18
провадження №1-в/176/377/18
УХВАЛА
Іменем України

03 жовтня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ЖВК №26 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, раніше не судимого, засудженого 06.04.2017 року Приморським районним судом м. Маріуполь за ч. 1 ст. 147, ч. 3 ст. 189 КК України до 8 років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року засуджений ОСОБА_5 року звернувся до суду з клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі, посилаючись на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці з благоустрою колонії довів своє виправлення. Також вказав, що відбув 2/3 строку призначеного покарання, протягом відбуття строку покарання в ЖВК-26 має 2 заохочення, стягнень не має, розпорядку дня дотримується та приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт».

Засуджений ОСОБА_5 до початку розгляду справи направив суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, без відеконференції та без участі захисника.

Представник ДУ «Жовтоводська ВК №26» в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що засуджений характеризується задовільно, має два заохочення, своєю поведінкою не довів свого виправлення, а лише стає на шлях виправлення. Також вказав, що засуджений відбуває покарання в колонії з кінця 2017 року, що з огляду на загальний строк покарання є не значним терміном, наявність у засудженого двох заохочень передують зверненню із даною заявою. Невідбутий строк покарання складає 2 роки 7 місяців 3 дні. Вважає клопотання засудженого передчасним.

Прокурор в судовому засіданні підтримав думку представника колонії, заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, мотивуючи тим, що клопотання є передчасним.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 квітня 2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.147, ч.3 ст. 189 КК України, та йому призначено остаточне покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією майна. Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 28.05.2015 року по день набрання вироком суду законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за вказаний період за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області вирок Приморського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 06 квітня 2017 року залишено без змін. Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 28.05.2015 року по день 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за вказаний період за два дні позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

З метою з`ясування даних про особу засудженого в ході судового засідання, судом вивчено документи, що знаходяться в особовій справі засудженого та відображають процес відбування ним покарання і процес становлення на шлях виправлення, заслухано пояснення представника адміністрації Жовтоводської виправної колонії №26.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Злочини, вчинені ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 147, ч. 3 ст. 189 КК України, є умисним та відносяться до категорії тяжких злочинів. При цьому, на даний час він відбув більше 2/3 строку покарання, а тому має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Водночас, згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно особової справи на засудженого вбачається, що ОСОБА_5 в місцях попереднього ув`язнення утримувався з 28.05.2015 року. Під час тримання в СІ м. Маріуполя режим попереднього не порушував. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався. Характеризувався посередньо.

З 26.12.2017 року відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії №26, за період відбування покарання в зазначеній установі характеризується добре.

На виробництві установи ОСОБА_5 не працевлаштований по незалежним від нього причинам, приймає участь у роботах з благоустрою колонії.

Згідно особової справи на засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він має два заохочення від 09.04.2018 року та від 31.07.2018 у вигляді подяки за виконання робіт з благоустрою колонії. Стягнень не має.

Суд вважає, що наявність у засудженого лише двох заохочень протягом останніх дев`яти місяців відбування покарання, і, враховуючи те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких, не може доводити його повного виправлення, що є обов`язковою підставою для умовно-дострокового звільнення.

Із досліджених письмових матеріалів, які характеризують засудженого ОСОБА_5 , судом не встановлено обставин які б вказували на те, що останній досяг виправлення, як основної мети покарання.

Встановлені судом обставини свідчать, що засуджений лише стає на шлях виправлення, а його звільнення умовно-достроково є передчасним. При цьому суд враховує, що під час тримання в СІ м. Маріуполя ОСОБА_5 режим попереднього ув`язнення не порушував. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався. Характеризувався посередньо. Його позитивна поведінка триває лише з початку 2018 року протягом останніх 9 місяців відбування покарання, що в порівнянні з призначеним покаранням у вигляді 8 років позбавлення волі є не значним періодом, тому задоволення такого клопотання суд вважає передчасним.

За викладених обставин, суд приходить до неупередженого та об`єктивного переконання, що засуджений ОСОБА_5 хоч і має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, проте своєю поведінкою протягом усього строку відбування покарання не довів, що заслуговує на таке звільнення, яке в даному випадку є передчасним.

Керуючись ст. 81 КК України та відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим з дня отримання її копії, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського

міського суду ОСОБА_1