Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7508/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника захисника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого судді ОСОБА_6 перебуває клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме, 31.05.2018 року у ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 по кримінальному провадженню № 0000107 (справа № 758/7254/18).
08.06.2018 р. адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 подали заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , яка мотивована тим, що слідчий суддя неодноразово відмовляла у наданні для ознайомлення стороні захисту з матеріалами справи № 758/7254/18, крім того, у службовому кабінеті судді ОСОБА_6 співробітниками НАБУ, СБУ і САП були проведені обшуки, а відтак, на думку сторони захисту, суддя ОСОБА_6 не зможе винести законне рішення, якщо воно буде суперечити інтересам даних органів, що, в силу положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, є підставою для відводу слідчого судді.

В судовому засіданні заявник захисник ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 вимоги заявила про відвід судді підтримали, просили її задовольнити. Додатково, в судовому засіданнізахисник ОСОБА_4 на обґрунтування заяви долучив копії Ухвали Подільського районного суду м. Києва від 24.05.2018 р. по справі № 758/6653/18, протоколу обшуку від 31.05.2018 р., Ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 05.05.2018 р. та 07.052018 р. по справах№ № 760/6352/18, 760/11526/18 відповідно.

Особа, якій було заявлено відвід, відповідно до ч.3 ст.81 КПК України, своє право на надання пояснень щодо заявленого відводу, не використала.
Заслухавши доводи осіб, що заявила відвід, дослідивши матеріали заяви, слідчий судя прийшов до наступного висновку.
Статтею 75 КПК України визначений вичерпний перелік підстав відводу судді, слідчому судді, серед яких є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п.4 ч.1).
Так, Національним антикорупційним бюро Україниздійснюється досудове розслідування в межах провадження внесеного до ЄРДР за № 0001985 від 20.06.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. В межах даного провадження, на підставі вступної та резолютивної частини ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_7 , 27.04.2018 р. було проведено обшук, в т.ч., у службовому кабінеті судді Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_6 , що розташований в адміністративній будівлі Подільського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Волоська, 6/14, кабінет № 7.
Повідомлення про підозру судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_6 не здійснювалось, процесуальне становище особи не невизначене, як зазначено стороною захисту, а навпаки, а прямо визначене, остання є свідком у даному кримінальному провадженні.
Той факт, що у судді ОСОБА_6 в службовому кабінеті, на підставі не вмотивованого слідчим суддею ОСОБА_7 , короткого тексту судового рішення, було проведено обшук, про наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості, на думку слідчого судді, не свідчить. І навпаки, вищезазначене, на думку суду, має сприяти ще більш ретельному, добросовісному та неупередженому розгляду клопотань сторони обвинувачення про здійсненні заходів забезпечення кримінального провадження слідчим суддею.
Посилання сторони захисту на ті факти, що оскільки співробітниками НАБУ, СБУ і САП були проведені обшуки, а відтак, остання не зможе винести законне рішення, якщо воно буде суперечити інтересам даних органів, не знайшли свого підтвердження під час даного судового розгляду. Одночасно, судом при вирішенні даної заяви враховується те, що органи досудового розслідування повинні безумовно розуміти та повсякденно керуватись у своїй діяльності тим принципом, що незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.
Незалежність і недоторканність суддів гарантуються статтями 126, 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя є незалежними та керуються верховенством права.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється в конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів та дотримуватися її. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.
Згідно зі статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддязабороняється і маєнаслідкомвідповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 - 4ст. 6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»здійснюючиправосуддя, суди є незалежнимивід будь-якогонезаконноговпливу. Суди здійснюютьправосуддянаосновіКонституціїі законівУкраїни та на засадах верховенства права.
Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.
Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 19-рп/2004 у справі № 1-1/2004 за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень ч. 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус суддів» (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) містить роз`яснення, відповідно до яких закріплена в положенні частини другої статті 126 Конституції України гарантія незалежності суддів заборона впливу на суддів у будь-який спосіб означає заборону щодо суддів будь-яких дій незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, установ та організацій, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення тощо.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» визначено, що положення частини другої статті 126 Конституції України про те, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-якийспосібпоширюєтьсяна весь час обіймання ними посади судді.
Рішенням Ради суддів України від 08.06.2017 р. № 34 було роз`яснено, що подання учасником судового процесу заяви про вчинення суддею кримінального правопорушення за статтею 375 КК України не породжує ні потенційного, ані реального конфлікту інтересів щодо розгляду конкретної судової справи. Подання учасником будь-якого судового провадження заяви про внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань (ЄРДР) відомостей про скоєння суддею кримінального правопорушення до закінчення судового розгляду справи має ознаки впливу на суд, що передбачає кримінальну відповідальність за ст. 376 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК Українипідозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на вищезазначені норми КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для відмови у наданні стороні захисту для ознайомлення матеріалів клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Одночасно, дане клопотання має бути вирішене у встановленому законом порядку, та, на думку слідчого судді, не може вважатись такою обставиною, з якою законодавець пов`язує відвід і яка, в силу положень ст. 75 КПК України, є підставою для відводу слідчого судді. Вказані обставини можуть бути підставою для перегляду ухваленого судом рішення апеляційною інстанцією та не можуть бути предметом розгляду та оцінки слідчим суддею місцевого суду. На час розгляду заяви інших обставин які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді при розгляді клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майнопо справі № 758/7254/18, слідчим суддею не встановлено, а заявлені обставини розгляду скарги не можуть виключати участь даного слідчого судді у розгляді клопотання.
Таким чином, передбачені законом підстави для відводуслідчогосудді ОСОБА_6 відсутні, а відтакзаява про відвідзадоволенню не підлягає.
На підставівикладеного, керуючись ст.ст.75, 81 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про відвід слідчого судді Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_6 по розгляду клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майнопо справі № 758/7254/18;

Ухвала апеляційномуоскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1