Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 335/6918/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/749/18 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8

розглянула 12 липня 2018року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21 червня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001529 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0001529 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за наступних обставин.

Так, 17.06.2018 року було проведено огляд місця події біля буд. № 30-А по вул. Сталеварів, в ході якого у гр-на ОСОБА_9 , було виявлено та вилучено з чорної шкіряної сумки, що була надягнута на останньому на «перевіс» через плече, грошові кошти дрібними банкнотами на суму 115 гривень, мобільний телефон LENOVO imei: НОМЕР_1 (упаковано разом в паперовий конверт), предмет, схожий на складний ніж (упаковано в паперовий конверт); та у гр-на ОСОБА_7 було виявлено та вилучено: з задньої лівої кишені брюк грошові кошти на суму 3813 гривень, з передньої правої кишені брюк грошові кошти на суму 2 гривні., з задньої правої кишені брюк банківську карту Ощадбанку № НОМЕР_2 разом упаковано до паперового конверту.
Слідчий Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, мотивувавши клопотання тим, що воно має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів.
Ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно, вилучене 17.06.2018 року під час огляду місця події біля буд. № 30-А по вул. Сталеварів м. Запоріжжя, а саме: грошові кошти на загальну суму 3 815 гривень, які були вилучені у гр. ОСОБА_7 ; банківську картку ПАТ „ОЩАДБАНК № НОМЕР_2 ; грошові кошти на суму 115 гривень, які були вилучені у гр. ОСОБА_9 ; мобільний телефон LENOVO imei: НОМЕР_1 ; предмет, схожий на складний ніж. Приймаючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що додані до клопотання докази містять достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні майно, яке було вилучено під час огляду, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою вважає її незаконною, висновки суду необґрунтованими, а тому є всі підстави для скасування ухвали. Вказує, що під час розгляду клопотання в суді першої інстанції допущено істотне порушення вимог КПК, що полягало у недотриманні строків, передбачених чинним законодавством для винесення ухвали про арешт майна. Так, відповідно до протоколу від 17.06.2018 р. огляд було закінчено 17.06.2018 року о 04.21 год., відтак клопотання про арешт майна мало б бути подано не пізніше 04.21 год. 19.06.2018 р. При цьому відсутні докази того, що дане клопотання було подано протягом встановленого строку. Крім того, розгляд відповідного клопотання було здійснено за його відсутності. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, а в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який вважав за необхідне ухвалу залишити без змін як законну та обґрунтовану, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Арештом майна згідно із ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

В п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону та виходячи із підстав заявленого клопотання випливає, що прокурор та слідчий повинні довести, у даному конкретному випадку, що майно, яке на їх думку, підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст. 170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Як вбачається із матеріалів провадження, 17.06.2018 року було проведено огляд місця події біля буд. № 30-А по вул. Сталеварів, в ході якого у гр-на ОСОБА_7 було тимчасово вилучено вищезазначене майно.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна 18.06.2018 року, тобто з урахуванням строку визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України, а тому доводи ОСОБА_7 щодо поданого клопотання слідчого про арешт майна поза межі встановленого законом строку безпідставні та спростовуються матеріалами провадження.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна, з метою прийняття законного та справедливого рішення повинен з`ясувати правову підставу для арешту такого майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що слідчим при внесенні клопотання не доведено, а слідчим суддею належним чином не вмотивовано яким чином підпадає під критерії речового доказу тимчасово вилучене майно, а саме: банківська картка ПАТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_2 .

Натомість, як вбачається з матеріалів кримінального провадження органом досудового розслідування не встановлена приналежність даної банківської картки і не доведено, що банківська картка ПАТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_2 є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки взагалі не зазначено які вказана річ містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження чи є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій.
Доводи апелянта про приналежність зазначеної банківської картки дружині і відсутність будь-якого відношення картки до обставин, які розглядаються у рамках даної справи прокурором не спростовані.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про безпідставність клопотання слідчого в частині накладення арешту на банківську картку ПАТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_2 , оскільки воно не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону і є безпідставним, правові підстави для арешту зазначеного майна відсутні.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно із ч.1, ч.3 ст. 409, ст. 410 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, яка полягає в тому, що обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення залишилися недослідженими.

Зважаючи на викладене та на вимоги ст. 173 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд враховуючи правову підставу для арешту майна, відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно слідчий суддя з достатньою повнотою не перевірив обґрунтованість заявленого клопотання та постановив судове рішення, яке згідно з ст. 409 КПК України підлягає до скасування в частині накладення арешту на банківську картку ПАТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_2 .

В іншій частині ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2018 року слід залишити без змін з підстав обґрунтованості і доведеності що грошові кошти, мобільний телефон і складний ніж мають важливе значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, що є вагомим для вжиття на даному етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження.
Наведене передбачає часткове задоволення апеляційної скарги.

У випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним злочином у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки визначені ст. 28 КПК України не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, заявник не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21 червня 2018 року в частині накладення арешту на банківську картку ПАТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_2 скасувати.

Постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на банківську картку ПАТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_2 відмовити.
В іншій частині ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2018 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3