Справа №539/3093/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю : прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження № 0000984 про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лубни Полтавської області, громадянки України, одруженої, не працюючої, освіта середня, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

В С Т А Н О В И В :

20 червня 2018 року близько 10:00 год. ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки металевих виробів, що знаходяться на місцях поховання, прийшла на цвинтар, що розташований по вул. Київській в с. Вили Лубенського району Полтавської області. Перебуваючи на території даного цвинтаря, діючи умисно, з метою наруги над могилою, ОСОБА_4 , підійшла до місця поховання ОСОБА_5 та, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, посягаючи на громадську моральність, а також честь і гідність померлих, нехтуючи людськими цінностями та загальноприйнятими моральними принципами, традиціями та релігійними положеннями щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, застосовуючи фізичну силу, демонтувала та здійснила крадіжку металевої хвіртки огородження даного місця поховання і з корисливою метою заволоділа нею, після чого покинула місце вчинення злочину та розпорядилася викраденим за власним розсудом.

Крім цього, 21 червня 2018 року близько 11:00 години ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки металевих виробів, що знаходяться на місцях поховання, прийшла на цвинтар, що розташований по вул. Київській в с. Вили Лубенського району Полтавської області. Перебуваючи на території даного цвинтаря, діючи умисно, повторно, з метою наруги над могилою, ОСОБА_4 , підійшла до місця поховання ОСОБА_6 та, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, посягаючи на громадську моральність, а також честь і гідність померлих, нехтуючи людськими цінностями та загальноприйнятими моральними принципами, традиціями та релігійними положеннями щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, застосовуючи фізичну силу, демонтувала та здійснила крадіжку металевої хвіртки огородження вказаного місця поховання, і з корисливою метою заволоділа нею, після чого покинула місце вчинення злочину та розпорядилася викраденим за власним розсудом.

Крім цього, 22 червня 2018 року близько 10:00 години ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки металевих виробів, що знаходяться на місцях поховання, прийшла на цвинтар, що розташований по вул. Київській в с. Вили Лубенського району Полтавської області. Перебуваючи на території цвинтаря, діючи умисно, повторно, з метою наруги над могилою, ОСОБА_4 , підійшла до місця поховання ОСОБА_7 та, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, посягаючи на громадську моральність, а також честь і гідність померлих, нехтуючи людськими цінностями та загальноприйнятими моральними принципами, традиціями та релігійними положеннями щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, застосовуючи фізичну силу, демонтувала та здійснила крадіжку металевої хвіртки огородження вказаного місця поховання, і з корисливою метою заволоділа нею, після чого покинула місце вчинення злочину та розпорядилася викраденим за власним розсудом.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину при вищевикладених обставинах визнала повністю, про обставини скоєння злочину дала показання, як указано в мотивувальній частині вироку. ОСОБА_4 пояснила, що 20, 21, та 22 червня 2018 року з могил, що розташовані на території цвинтаря по вул. Київській в с. Вили Лубенського району Полтавської області вчинила крадіжку трьох металевих хвірток. У вчиненому кається.

Згідно ст. 349 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового провадження, при дослідженні фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, обмежився тільки допитом обвинуваченої.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_4 , суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у нарузі над могилою, а також незаконному заволодінні предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів, нарузі над могилою, а також незаконному заволодінні предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів, вчиненому повторно, встановлена і доведена, а її дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 297 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною справи, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, оскільки обвинувачена свою вину визнала та виявила готовність нести покарання.

Згідно ст. 67 КК України обставин справи, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд не вбачає.

Суд, керуючись вимогами ст.65 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної ОСОБА_4 , яка раніше не судима, вину в скоєному визнала, обставину справи, що пом`якшує покарання, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі.

Разом із тим суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції її від суспільства. При цьому суд враховує те, що вона за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судима, загальний обсяг майна, яким незаконно заволоділа обвинувачена, те, що дане майно підлягає поверненню потерпілій, висновок досудової доповіді відділу пробації про можливість виправлення обвинуваченої без позбавлення волі.

Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.

Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначити їй покарання за ч. 3 ст. 297 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі : одну металеву хвіртку повернути потерпілій ОСОБА_8 , дві металеві хвіртки передати Тарандинцівській сільській раді Лубенського району Полтавської області.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1