Справа №635/7629/18
Провадження по справі № 1-в/635/851/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
секретар судових засідань ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедина Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вироком Черьомушкінського районного суду м. Москви Російської Федерації від 24 лютого 2015 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 228 КК РФ до 4 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 29 червня 2017 року вирок Черьомушкінського районного суду м. Москви Російської Федерації від 24 лютого 2015 року приведено у відповідність із кримінальним законодавством України, а саме постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років 6 місяців позбавленням волі. Зазначеною ухвалою постановлено строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання з 25 жовтня 2014 року.
На теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Темнівська виправна колонія №100», тобто триває стадія виконання судового рішення.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив зарахувати строк його попереднього ув`язнення в строк покарання відповідно до закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Прокурор у судовому засіданні вважав можливим задовольнити клопотання засудженого щодо зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк покарання.
Інші особи, які беруть участь у справі, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи на засудженого, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ратифікованої Законом України N 337/95-ВР від 22 вересня 1995 року, виконання вироку регулюється законодавством держави виконання вироку.
Згідно із положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 611 КПК України: виконання покарання в Україні стосовно переданої особи, засудженої вироком суду іноземної держави, здійснюється згідно з кримінально-виконавчим законодавством України. Щодо засудженого, переданого для відбування покарання в Україні, настають такі самі правові наслідки, як і щодо осіб, засуджених в Україні за вчинення такого ж кримінального правопорушення ; до особи, переданої в Україну для подальшого відбування покарання, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, амністію або здійснено помилування у порядку, передбаченому законом.
Питання, які вирішуються судом під час виконання вироків (їх перелік), регламентуються ст. 537 КПК України, проте їх перелік не вичерпний, висновок про що можливо зробити, зокрема, із п. 14 ч. 1 цієї норми закону, який передбачає, що під час виконання вироків суд вправі вирішувати, окрім питань, передбачених п. п. 1-13 ч. 1 ст. 537 КПК України, - інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Оскільки вирок суду іноземної держави стосовно ОСОБА_4 приведений у відповідність із законодавством України і на даний час триває стадія виконання судового рішення, оскільки засуджений наразі відбуває покарання в установі виконання покарань України, зважаючи, що наведені вище вимоги законів України не містять жодних обмежень щодо того, що питання про зарахування строку попереднього ув`язнення, яке виникло у конкретному випадку на стадії виконання судового рішення, не може бути вирішено стосовно особи, яка раніше засуджена вироком суду іноземної держави, і який приведений у відповідність із законодавством України, враховуючи положення Конвенції про передачу засуджених осіб, якими державі виконання вироку надається право приймати відповідні рішення, зокрема, на користь засудженого на стадії виконання, суд вважає, що клопотання засудженого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
За положеннями ч.1 ст.1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Порядок зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання передбачений законом України про кримінальну відповідальність, зокрема ч. 5 ст. 72 КК України. Положення зазначеної статті неодноразово змінювались законодавцем.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого ч. 5 ст. 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування»
Великою палатою Верховного суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 106 якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин до 20 червня 2017 року і щодо нього продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення, то зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання щодо нього повинно здійснюватися з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_4 фактично був затриманий 25 жовтня 2014 року, вирок Черьомушкінського районного суду м. Москви Російської Федерації від 24 лютого 2015 року, який приведений у відповідність із законодавством України ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 29 червня 2017 року, набрав законної сили 15 квітня 2015 року. Отже, засуджений ОСОБА_4 у період часу з 25 жовтня 2014 року по 15 квітня 2015 року знаходився в місцях попереднього ув`язнення.
Відповідно до вимог абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Виходячи з аналізу положень ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, чинній до 20 червня 2017 року) та Закону України «Про попереднє ув`язнення», зарахуванню з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, як виду покарання, призначеного вироком Черьомушкінського районного суду м. Москви Російської Федерації від 24 лютого 2015 року та приведеного у відповідність із законодавством України ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 29 червня 2017 року,підлягає строк попереднього ув`язнення з 25 жовтня 2014 року по 15 квітня 2015 року.

Згідно положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, чинній до 20 червня 2017 року) суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Враховуючи строк попереднього ув`язнення, який зарахований судом в строк покарання за вироком призначеного вироком Черьомушкінського районного суду м. Москви Російської Федерації від 24 лютого 2015 року та приведеного у відповідність із законодавством України ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 29 червня 2017 року та строк, який залишився до остаточного відбування покарання, засуджений фактично відбув покарання за вироком Черьомушкінського районного суду м. Москви Російської Федерації від 24 лютого 2015 року та підлягає негайному звільненню від відбуття покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання задовольнити повністю.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання, призначеного вироком Черьомушкінського районного суду м. Москви Російської Федерації від 24 лютого 2015 року та приведеного у відповідність із законодавством України ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 29 червня 2017 року, строк попереднього ув`язнення з 25 жовтня 2014 року по 15 квітня 2015 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, чинній до 20.06.2017 року) з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

ОСОБА_4 негайно звільнити від відбування покарання за вироком вироком Черьомушкінського районного суду м. Москви Російської Федерації від 24 лютого 2015 року та приведеного у відповідність із законодавством України ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 29 червня 2017 року.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1