Єдиний унікальний номер справи 185/6597/18
Провадження № 1-в/185/139/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград клопотання ОСОБА_4 , засудженого вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2008 року, про визнання законності підстав його звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

07.08.2018 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява від ОСОБА_4 , в якій останній зазначив, що після засудження вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.11.2008 року за вчинення злочинів, передбачених ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.186 ч.2, ст.186 ч.3, ст.187 ч.2, ст.187 ч.4, ст.263 ч.1 КК України, він відбував покарання в Кіровській ВК на тимчасово окупованій території Донецької області. 12.07.2018 року він був звільнений по відбуттю покарання. Просить суд визнати законність підстав його звільнення.
В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився. В раніше поданій письмовій заяві просить розглянути клопотання про визнання законності підстав звільнення за його відсутності.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 , вважаючи, що звільнення засудженого є незаконним, оскільки він був звільнений «ДНР», яка не визнається ні законодавством України, ні міжнародним законодавством. Тому вважає, що підстав для задоволення заяви засудженого немає.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Згідно копії вироку вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.11.2008 року, ОСОБА_4 було засуджено за вчинення злочинів, передбаченого ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.186 ч.2, ст.186 ч.3, ст.263 ч.1, ст.187 ч.2, ст.187 ч.4 КК України, до 10 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбуття покарання засудженого відповідно до вироку суду відраховувався з 12.06.2008 року.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього кодексу, має вирішувати інші питання про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконання вироку.
Відповідно до ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, подається до суду, який ухвалив вирок.
Як вбачається з довідки № 057073, наданої засудженим, як підтвердження законності свого звільнення, 12 липня 2018 року ОСОБА_4 був звільнений з ОСОБА_5 за відбуттям строку покарання.
Відповідно до п.п.1, 2 Положення про Державну пенітенціарну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року №394/2011, державна пенітенціарна служба України (ДПтС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.
За даними з офіційного веб-сайту Державної кримінально-виконавчої служби України (http://www.kvs.gov.ua) Західна виправна колонія знаходиться на тимчасово окупованій території в м.Кіровське Донецької області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» №1085 від 07.11.2014 року, затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Додатком 1 до цього Розпорядження визначений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, яким визнано таким населеним пунктом зокрема м. Макіївка Донецької області.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», правовий статус тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, а також правовий режим на зазначених територіях визначаються цим Законом, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.
Відповідно до ч.3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків. Аналогічна позиція українського законодавця щодо документів, виданих органами на тимчасово окупованій території, закріплена в ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»
Таким чином, надана засудженим ОСОБА_4 довідка про звільнення №057073, видана адміністрацією виправної колонії на тимчасово окупованій території, є недійсною та не створює правових наслідків для заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України ««Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», одним з основних напрямів захисту прав і свобод цивільного населення на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях є захист основоположних політичних і громадянських прав і свобод людини.
Стаття 152 КВК України передбачає, що однією з підстав звільнення від відбування покарання є відбуття строку покарання, призначеного вироком суду.
З копії вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.11.2008 рокустрок відбуття призначеного засудженому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 роки 1 місяць розпочався з 12 червня 2008 року. Таким чином кінець відбуття строку призначеного ОСОБА_4 покарання є 12 липня 2018 року. В матеріалах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , в межах якого і було ухвалено зазначений вирок суду, є підтвердження, що заявника для відбуття покарання було направлено саме до Кіровської ВК, що розташована в Донецькій області.

В статті 153 КВК України зазначено, що відбування покарання у виді позбавлення волі припиняється в першій половині дня останнього дня строку покарання з урахуванням тих змін, які можуть бути внесені у строк покарання відповідно до закону.
Будь-яких змін, які б змінювали строк призначеного ОСОБА_4 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.11.2008 року, покарання, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що 12 липня 2018 року засуджений ОСОБА_4 відбув призначене вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.11.2008 рокупокарання та був звільнений від відбування покарання за відбуттям строку покарання призначеного вироком суду.

Керуючись ст.ст. 537. 539 КПК України, ст. 152, 153 КВК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_4 , засудженого вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2008 року, про визнання законності підстав його звільнення, - задовольнити.
Визнати, що ОСОБА_4 , засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2008 року за вчинення злочинів, передбачених ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.186 ч.2, ст.186 ч.3, ст.263 ч.1, ст.187 ч.2, ст.187 ч.4 КК України, відбув 12 липня 2018 року призначене покарання у виді до 10 років 1 місяця позбавлення волі, та був звільнений від відбування покарання за відбуттям строку призначеного покарання.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1