Справа № 196/890/18
№ провадження 1-кп/196/90/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисника - адвоката ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Царичанка Дніпропетровської області клопотання прокурора Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляді в Царичанському районному суді Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 тримається під вартою в Державній установі "Дніпровська установа виконання покарань №4" МЮУ.

19.09.2018 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що запобіжний захід, застосований до обвинуваченого, закінчується 21.09.2018 року, тоді як підготовче судове засідання призначено на 19.09.2018 року. На даний час існують ризики, встановлені ст.177 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.1 ст.186 КК України, який, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, за який передбачено позбавлення волі на строк до чотирьох років. При цьому, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, що дає підстави вважати, що він може вчинити новий злочин. При цьому, ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, не має постійного законного джерела прибутку, хоча за станом свого здоров`я може працевлаштуватись та отримувати засоби для існування, не одружений, утриманців не має, не є мешканцем Царичанського району, що є достатніми підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість наслідків за вчинений ним злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом втечі, здійснювати вплив на потерпілого та свідків.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання і просив його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти продовження строків тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість доводів прокурора. Адвокат ОСОБА_5 суду вказав, що злочин, в якому обвинувачується його підзахисний, не є тяжким, під вартою він утримується в нелюдських умовах, які не відповідають вимогам, на які вказує ЄСПЛ (відсутність збалансованого харчування, можливостей отримувати достатню кількість свіжого повітря та особистого гігієнічного догляду тощо). Частково погодився з переліченими прокурором доводами, однак зазначив, що обвинувачений проживатиме в Царичанському районі в будинку чоловіка своєї сестри, відсутність реєстрації в даному районі не являється перешкодою для виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, тому просив суд застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту. ОСОБА_4 повністю підтримав свого адвоката.

Заслухавши думки прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Судом встановлено, що 04 червня 2018 року слідчим суддею Царичанського районного суду Дніпропетровської області застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 31 липня 2018 року 12 год. 45 хв. 24 липня 2018р. ухвалою суду строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 21 вересня 2018р. Продовжуючи строк тримання під вартою суд виходив з того, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, вчинив новий умисний корисливий злочин. Також ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, не має постійного законного джерела прибутку, хоча за віком та станом здоров`я може працевлаштуватись та отримувати законні засоби для існування, зареєстрований в м.Дніпро та не має постійного місця проживання, не одружений, утриманців не має, тобто його соціальні зв`язки мають нестійкий характер, а отже це не являється стримуючим фактором для реалізації ОСОБА_4 спроб ухилення ним від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Наведені обставини є достатніми підставами вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість наслідків за вчинений ним злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом втечі, здійснювати вплив на потерпілого та свідків.

На даний час суду не надано доказів того, що ризики, на яких наголошував прокурор, та які були враховані судом при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні або зменшилися: судовий розгляд кримінального провадження не проведено, свідки та потерпіла не допитані. Посилання обвинуваченого та його захисника на те, що ОСОБА_4 постійно проживає на території Царичанського району, жодним чином не підтверджені.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може ухилитися від правосуддя.

Враховуючи дані обставини, суд вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Калинівка Семенівського району Полтавської області, громадянину України, українцю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , на 60 (шістдесят) діб, а саме до 17 листопада 2018 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та потерпілій.

Копію ухвали направити до Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань №4" МЮУ для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення.

Суддя: ОСОБА_1