Провадження № 1-кс/243/753/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2018 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №17 м. Слов`янська заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про відвід слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся адвокат ОСОБА_3 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 із заявою про відвід слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , обґрунтувавши свої вимоги тим, що в провадженні Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000282 від 06.02.2018 року. Слідчі дії в даному кримінальному провадженні проводить слідчий Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 .
Заявник вказує, що слідчим Слов`янського ВП ОСОБА_4 під час здійснення досудового розслідування вказаного вище кримінального провадження були вчинені кримінальні правопорушення, за ознаками ст.ст. 146, 365 КК України.
Зазначає, що ухвалою слідчого судді від 25.04.2018 року було зобов`язано уповноважену особу СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_3 , щодо вчинення слідчим Слов`янського ВП ОСОБА_4 кримінальних правопорушень.
Вважає що скоєння слідчим Слов`янського ВП ОСОБА_4 під час здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, за ознаками ст.ст. 146, 365 КК України є вагомою підставою для сумнівів у неупередженості слідчого.
У зв`язку з чим просить слідчого суддю:
Задовольнити заяву про відвід слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 від участі в досудовому розслідуванні кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000282 від 06.02.2018 року за ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 122 КК України.
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні просив заяву задовольнити в повному обсязі та навів доводи, аналогічні викладеним в ній.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив слідчого суддю відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 . Вказав, що жодної неупередженості в рамках досудового розслідування ним допущено не було, всі слідчі дії проводяться у відповідності до норм чинного КПК України.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви ОСОБА_3 .
Вислухавши пояснення сторін, вивчивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до положень ст.77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Згідно ч.1,2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ч.2 ст. 81 КПК України відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.
Слідчий суддя зазначає, що для відведення слідчого необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Так ОСОБА_3 як на підставу упередженості слідчого і його відводу посилається на те, що слідчий ОСОБА_4 ніби то вчинив кримінальне правопорушення в рамках здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000282 від 06.02.2018 року за ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 122 КК України та на теперішній час відносно нього триває досудове розслідування.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Крім того частина друга статті 2 Кримінального кодексу України та частина перша статті 17 Кримінального процесуального кодексу України визначають так само, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Наведені норми чинного законодавства закріплюють один із основоположних принципів кримінального судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню, інакше як за вироком суду й у порядку, визначеному законом. Будь-яке втручання у права людини має ґрунтуватися на положеннях закону, а отже відповідати принципу законності, який передбачає абсолютний правовий захист та є засадничим компонентом правової системи.
Принцип презумпції невинуватості закріплений також у багатьох міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та які відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-ІV «Про міжнародні договори України» є частиною національною законодавства України. Так, у ч. 1 ст. II Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Згідно з п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом. Аналогічна норма міститься й у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенція).
У цьому аспекті слід зазначити, що правильне розуміння вимог Конвенції розкривається у рішеннях Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), що містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав. Так, ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегеу і Джабардо проти Іспанії» зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, оскільки обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.
Зазначене кореспондується з позицією Конституційного Суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у

вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27 жовтня 1999 року у справі № І -15/99).
Крім того ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із
елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєнні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку.
Під час судового засідання з достовірністю встановлено відсутність на теперішній час пред`явленої підозри та обвинувального вироку відносно слідчого Слов`янського ВП ОСОБА_4 з приводу вчинення ним кримінальних правопорушень під час досудового розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000282 від 06.02.2018 року за ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 122 КК України.
Дослідивши матеріали справи та надавши належну оцінку наявним у справі доказам, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність підстав для відводу слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 оскільки обставини, які були покладені заявником ОСОБА_3 в основу заяви про відвід є поверхневими, без прив`язки до об`єктивних належних доказів неупередженості слідчого визначені заявником на рівні соціального аспекту відносин між громадянами та органами поліції, у зв`язку з чим доводи заявника сприймає як такі що не знайшли свого об`єктивного підтвердження в судововму засіданні.
Враховуючи вищевказане слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 оскільки відвід не вмотивований, безпідставний, необґрунтований, відсутні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу слідчого, а обставини, які були покладені в основу заяви про відвід не обґрунтовані.
На підставі викладеного та керуючись ст. 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про відвід слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1