Справа № 456/1797/18
Провадження № 1-кс/456/471/2018
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

"11" травня 2018 р. слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000736 від 10.05.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, звернувся в суд із клопотанням, погодженим із прокурором Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Nоkіа Х2-02» ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , який було вилучено під час огляду місця події від 10.05.2018р..

В обґрунтування клопотання слідчий покликається на те, що 09.05.2018р. в Стрийський ВП поступила заява ОСОБА_5 , 1965 р.н., жительки м. Стрий, в якій остання просить прийняти міри до ОСОБА_6 , який перебуваючи за місцем її проживання, шляхом вільного доступу таємно викрав належний їй телефон марки «Nоkіа Х2-02» чорного кольору, чим завдав заявниці матеріальної шкоди.
Так в подальшому, згідно протоколу огляду місця події від 10.05.2018р., в період часу з 12.30 по 13.00 год. слідчим Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , з метою фіксації та відшукання слідів вчинення кримінального правопорушення, а також предметів вчинення кримінального правопорушення, в приміщенні службового кабінету №26 Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області за адресою: м. Стрий вул. Драгоманова, 2, у присутності понятих ОСОБА_7 добровільно видав викрадений ним мобільний телефон марки «Nоkіа Х2-02» ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 .
Оглядом предмету встановлено, що вилучений мобільний телефон відповідає ідентифікуючим ознакам, зазначеним на упаковці від мобільного телефону, наданого потерпілою ОСОБА_5 ..
Враховуючи, те що вилучений мобільний телефон є предметом, що був об`єктом кримінального протиправного діяння, який набутий злочинним шляхом, з метою його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні, виникла необхідність накласти арешт на вказане майно для запобігання можливості його приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, використання, відчуження.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити. Зазначив, що вказаний в клопотанні вилучений мобільний телефон визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню. Відтак, арешт необхідно накласти з метою збереження речового доказу.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала просила таке задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000736 від 10.05.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Останнє розпочате на підставі заяви ОСОБА_5 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, в якій остання просить прийняти міри до ОСОБА_7 , який 09.05.2018р. шляхом вільного доступу таємно викрав телефон марки «Nоkіа Х2-02», спричинивши їй матеріальної шкоди.
Встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було виявлене та вилучено 10.05.2018 р. слідчим СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , під час проведення огляду місця події, де в приміщенні службового кабінету № 26 Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області за адресою: м. Стрий вул. Драгоманова, 2, ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон марки «Nоkіа Х2-02» ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 .
З долученої до матеріалів клопотання постанови від 10.05.2018р. вбачається, що вищевказаний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000736 від 10.05.2018р..
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
У встановлений КПК України строк слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.
Відповідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно із ч.1 ст.168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заслухавши думку прокурора в підтримку клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених ним у клопотанні та в суді, вбачається, що арешт тимчасово вилученого майна згідно із протоколом огляду від 10.05.2018 р., є можливо предметом та засобом вчинення кримінального правопорушення і має суттєве значення для проведення досудового розслідування та може бути використаний як доказ вчинення кримінального правопорушення, в тому числі й як речовий доказ, а тому враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 369-372, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно - задовольнити.
Накласти арешт на майно, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000736 від 10.05.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, а саме мобільний телефон марки «Nokia X2-02» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , вилучений під час огляду місця події від 10.05.2018 року.
У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
В порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1