Провадження №: 1-кп/752/1554/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши в приміщенні суду в м. Києві судове засідання за кримінальним провадженням № 0001114 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської обл., українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не заміжньої, працюючої водієм трамвая в Дарницькому ТРЕ ДЕПО, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
за участю сторін:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:

05.02.2018 приблизно о 16 год. 30 хв., ОСОБА_3 , знаходячись в приміщені магазину "Амвей-Україна", що за адресою: м. Київ, вул. Казимира Малевича, 87, вчинила крадіжку чужого майна, яке належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел та діючи з корисливих мотивів ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, підійшла до вітрини, на якій знаходився мобільний телефон марки «Ксіомі Мі Макс 2» вартістю 6186 гривень 00 копійок та озирнувшись і впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла вищевказаний телефон та поклала його до власної кишені куртки в яку вона була вдягнута.
Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
Своїми протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_3 завдала матеріальну шкоду ОСОБА_5 на суму -6186 гривень 00 копійок.

Тобто, ОСОБА_3 визнається винною за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна.

Обвинувачена ОСОБА_3 після роз`яснення їй обвинувачення, повністю визнала вищенаведені обставини і пояснила, що 05.02.2018 приблизно о 16 год. 30 хв., вона знаходячись в приміщені магазину "Амвей-Україна", що за адресою: м. Київ, вул. Казимира Малевича, 87, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до вітрини, на якій знаходився мобільний телефон марки «Ксіомі Мі Макс 2», який як в подальшому виявилось належав ОСОБА_5 , озирнувшись і впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла вищевказаний телефон та поклала його до власної кишені куртки, в яку вона була вдягнута. Після чого, вийшла з магазину і пішла додому, а викраденим телефоном розпорядилась на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаялась. Пояснила, що відшкодувала потерпілій завдану шкоду у повному розмірі.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченої, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину, повністю доведена у судовому засіданні.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується посередньо, має дохід, повністю відшкодувала потерпілій завдану шкоду та приходить до висновку про те, що їй необхідно призначити покарання у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винною за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази, які знаходяться в матеріалах провадження залишити в матеріалах провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя