кримінальне провадження № 274/1072/17
провадження №1-кп/0274/200/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000409 від 16.03.2017 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не одруженого, працюючого водієм в ТОВ "Ласка - Бердичів", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в:

21.02.2017 року приблизно о 05 годині, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_4 , умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_5 наніс останньому удар кулаком правої руки в область верхньої губи зліва, після чого наніс удар кулаком лівої руки в область правого вуха, один удар кулаком правої руки по обличчю зліва, два удари кулаком правої руки по чолі, один удар кулаком праве руки в область лівого вуха, один удар кулаком правої руки в область лівої брови, один удар кулаком правої руки в область носу, чим заподіяв ОСОБА_5 тілесі ушкодження у вигляді: перелому кісток носа, забійних ран в ділянці чола, на лів щоці, над правою бровою, крововиливів на повіках обох очей, в склеру обох очей, і верхній губі зі сторони слизової зліва, спинки носа, обох вушних раковин завушних ділянок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасні розладом здоров`я.
В ході судового розгляду справи, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого діяння визнав повністю, Суду показав, що дійсно мали місце події викладені в обвинувальному акті. Між ним та потерпілим виникла суперечка, в ході якої він не втримався та почав кулаками наносити потерпілому тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився. Про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлений, про що свідчить довідка про доставку смс. Про причину неявки потерпілий суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши думку учасників судового провадження про можливість з"ясувати всі обставини під час судового розгляду за відсутності потерпілого, суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутності потерпілого.

Зважаючи на повне визнання винуватості самим обвинуваченим, за клопотанням прокурора погодженого з обвинуваченим, суд, керуючись положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши наведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я.

При визначенні покарання ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 2 ст. 125 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину визнав, проживає разом з матір"ю та сестрою, за місцем проживання характеризується посередньо, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідності не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов потерпілим не подано.

Процесуальних витрат по справі немає.

Питання про долю речових доказів вирішено судом під час постановлення ухвали Бердичівського міськрайонного суду від 23.05.2018 року (справа № 274/1071/17).

Арешт на майно обвинуваченого або інших осіб не накладався.

Підстав для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам справи право на отримання копії вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1