Справа № 523/3825/16-к
Провадження №1-кп/523/120/18
23.07.2018 року м. Одеса
Колегія суддів Суворовського районного суду міста Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
адвоката - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
В провадженні Суворовського районного суду міста Одеси знаходиться обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по вищевказаним матеріалам кримінального провадження.
З урахуванням закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 колегією суддів поставлено на обговорення питання щодо міри запобіжного заходу обвинуваченого.
Прокурор, що підтримує обвинувачення в суді по даним матеріалам кримінального провадження, в судовому засіданні просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою без застосування застави, посилаючись на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, не має реєстрації в м.Одесі, раніше засуджений за тяжкі злочини.
Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти думки прокурора, зазначив, що його підзахисний є громадянином України, важко хворіє, тому просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за місцем мешкання.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.
При вирішенні питання стосовно запобіжного заходу відносно обвинуваченого, колегія суддів, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи всі їх доводи, ознайомившись із обвинувальним актом та долученими до нього документами, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст..331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинувачених в місці їх постійного проживання, у тому числі наявність в них родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинувачених, їх майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Судом приймаються до уваги, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на теперішній час обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України.
Однак в той же час, колегією суддів враховується і те, що обвинувачений тривалий час знаходиться під вартою, судовий розгляд даного кримінального провадження станом на даний час ще не завершено, за результатами якого судом буде прийнято рішення про винуватість, або невинуватість обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і вирішення питання про покарання і міру запобіжного заходу.
Розглядаючи питання про запобіжний захід обвинуваченого, суд також враховує, що згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.
Відповідно до ст.5 ч.1 п.«с» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Статтею 5 частиною 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» частини 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Таким чином, ознайомившись із обвинувальним актом та долученими до нього документами, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи доводи прокурора, захисника та самого обвинуваченого, оцінивши в сукупності всі обставини справи, враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який має місце проживання в м.Одесі, є громадянином України, інформація про стан здоров`я міститься в матеріалах кримінального провадження, враховуючи положення ст.ст.177, 178, 181, 183, 331 КПК України, роз`яснень ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2013 року №511-550/0/4/-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК України», виходячи з цілей ст.5 ч.1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, колегією враховується, що станом на даний час прокурором не доведено продовження існування ризиків необхідних для застосування самого суворого запобіжного заходу, та приймаючи до уваги все ж таки існування певних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду, колегія суддів вважає можливим змінити запобіжний захід у відношенні обвинуваченого на більш м`який у виді домашнього арешту.
Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 331, 369-372, 376 КПК України, колегія суддів -
Клопотання адвоката-захисника ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт - задовольнити.
Запобіжний захід обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України, у виді тримання під вартою змінити на цілодобовий домашній арешт за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , звільнивши з-під варти в залі суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки:
1)заборонити цілодобово залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;
2)зобов`язати ОСОБА_7 прибувати за першим викликом суду, прокурора та слідчого;
3)заборонити обвинуваченому ОСОБА_7 спілкуватися із потерпілим та свідками по матеріалам кримінального провадження.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити Суворовському ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області. Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3