Справа № 379/1074/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/590/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 10.09.2018
УХВАЛА
Іменем України

10 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали судового провадження за апеляційними скаргами заявника ОСОБА_8 та представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 31.08.2018 року про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого Таращанського відділу поліції Миронівського відділу ГУНП в Київській області старшого сержанта поліції ОСОБА_10 , подане за матеріалами досудового розслідування №0000394 від 24.08.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, -

ВСТАНОВИЛА :

29.08.2018 року до Таращанського районного суду Київської області області надійшло клопотання слідчого Таращанського відділу поліції Миронівського відділу ГУНП в Київській області старшого сержанта поліції ОСОБА_10 про арешт майна, яке обґрунтовано тим, що 24.08.2018 року приблизно 09:00 годині ОСОБА_11 , перебуваючи за адресою: Київська область м. Тараща вул. Промислова, 3-М, під час виконання робіт біля сепаратора для подачі відходів деревини до гранулятора, отримав травму у вигляді травматичної ампутації лівої руки на рівні середньої третини передпліччя.
24.08.2018 року в ході проведеного огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , поряд із виробничою цегляною будівлею, яке належить ОСОБА_8 , виявлено шматок поліетилену зі слідами бурого кольору, який було упаковано та вилучено до Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області.
24.08.2018 року під час проведення обшуку за вищевказаною адресою було виявлено п`ять аркушів паперу із записами про кількість виготовленої продукції, дві виробничі лінії по виробництву палетів, які включать в себе гранулятори та системи вертикального завантаження тирси у бункер накопичувач, що встановлені із зовнішньої сторони вказаної цегляної будівлі, та з`єднані контурами подачі сировини. При цьому у одній із систем вертикального завантаження тирси, яка знаходилась з тильної сторони будівлі, із шнеку було вилучено ампутовану долоню лівої руки потерпілого зі слідами травматичної дії.
На виявленому обладнанні, а саме двох виробничих лініях по виготовленню палетів, які включать в себе гранулятори та вертикальні системи завантаження тирси у бункери, що з`єднані між собою контрами подачі сировини та належить ОСОБА_8 , жодних розпізнавальних та серійних номерних знаків та будь-якої документації на вищевказане обладнання виявлено не було.
В ході досудового розслідування у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на майно ОСОБА_8 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження його як речового доказу та забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Ухвалою Таращанського районного суду Київської області клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на шматок поліетилену зі слідами бурого кольору, п`ять аркушів паперу із записами про кількість виготовленої продукції, а також цегляну будівлю АДРЕСА_1 та дві виробничі лінії дерев`яних палетів, які включають в себе гранулятори та системи вертикального завантаження тирси у бункер накопичувач, що з`єднані між собою контурами подачі сировини, без будь-яких назв, розпізнавальних знаків, серійних номерів та документального підтвердження, власником яких являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_2 .
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

В обґрунтуванні вказує, що тимчасове вилучення майна відбулось 24 серпня 2018 року, однак прокурор з клопотанням до суду звернувся лише 28 серпня 2018 року, тобто з пропуском строку визначеного Законом, що відповідно до п.3 ч.1 ст.169 КПК України є підставою для повернення майна володільцеві.

Зазначає, що в клопотанні та в ухвалі слідчого судді неправильно визначено назву майна, яке слід арештувати, так, виробничі лінії не пов`язані з виробництвом дерев`яних палетів, що є піддоном плоскою конструкцією, зробленою з дерева, в той час, як йому належать виробничі лінії пов`язані із виробництвом дерев`яних палетів, що є біопаливом для котлів.

Звертає увагу, що арешт майна було здійснено не з метою забезпечення збереження речових доказів, а з метою припинення підприємницької діяльності на цьому обладнанні, тобто жодних ризиків, передбачених ст.170 КПК України слідчим суддею не було зазначено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_12 в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

В обґрунтуванні вказує, що арешт майна було здійснено не з метою забезпечення збереження речових доказів, а з метою припинення підприємницької діяльності на цьому обладнанні, тобто жодних ризиків, передбачених ст.170 КПК України слідчим суддею не було зазначено.

Крім того, через накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, ОСОБА_7 вимушений припинити свою підприємницьку діяльність, а також відшкодувати 145 530 грн., які були сплачені, згідно рахунків фактури за виготовлення та постачання палетів.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , який просив задовольнити апеляційні скарги, прокурора, яка заперечила проти апеляційних скарг, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають законні підстави для цього.

Як вбачається з клопотання прокурора про арешт майна, в ньому відсутня мета застосування такого арешту, передбаченого ч.2 ст.170 КПК України, будь-яких даних, що вказане в клопотанні майно є речовими доказами по справі клопотання не містить, також, прокурор не довів, що існують достатні підстави вважати, що майно, на яке передбачається накладення арешту, є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину, або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Також, прокурором не доведено ризиків щодо можливості приховування майна.

Крім того, прокурором не було наведено достатніх і переконливих доказів, що майно може бути певним чином приховане, знищено або ж воно зникне, що воно може бути зіпсовано, передано, перетворено чи відчужено, адже жодним чином існування цих ризиків, які як самі по собі, так і в сукупності становлять завдання накладення арешту на майно, а тому, якщо накладення арешту не відповідає завданням кримінального судочинства, такий арешт на майно не може бути накладений.

Також, прокурором не обґрунтовано, яку роль цегляна будівля №3-М, яка знаходиться за адресою: вул.Промислова, м.Тараща та дві виробничі лінії дерев`яних палетів, які включають в себе гранулятори та системи вертикального завантаження тирси у бункер накопичувач, як предмет злочинного посягання, відіграють у процесі доказування, які слідчі дії необхідно провести відносно них і які перешкоди чинить власник зазначеної будівлі та майна, що призводить до неможливості досягнення завдань досудового розслідування, не обґрунтовано, яким чином сприятиме досягненням цілей кримінального провадження накладення арешту на майно.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 422 КПК України,-

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційні скарги заявника ОСОБА_8 та представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 31.08.2018 року про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого Таращанського відділу поліції Миронівського відділу ГУНП в Київській області старшого сержанта поліції ОСОБА_10 , подане за матеріалами досудового розслідування №0000394 від 24.08.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, скасувати
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого Таращанського відділу поліції Миронівського відділу ГУНП в Київській області старшого сержанта поліції ОСОБА_10 про накладення арешту на майно, подане за матеріалами досудового розслідування №0000394 від 24.08.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, - відмовити.

Судді: