Справа № 296/2725/18
УХВАЛА
Іменем України

25 червня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 327 скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 30.11.2017 р. про закриття кримінального провадження, внесеного 08.09.2017 р. до ЄРДР за № 0000239 із правовою кваліфікацією за ч.2 ст.382 КК України, оскільки вважає її невмотивованою, незаконною, просить скасувати, оскільки слідство проведено не повно, не досліджено та не дано оцінку усім обставинам, які були підставою для реєстрації вказаного злочину.

В судове засідання від представника скаржника адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд скарги у його відсутність та підтримання вимог ОСОБА_3 в повному обсязі з підстав викладених у його зверненні.

Слідчий в судове засіданні не з`явився, слідчим суддею, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, вирішено розглянути справу у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявник під час досудового провадження має право оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні слідчого, на підставі наданих матеріалів.

У своєму зверненні до суду скаржник вказує на неповноту і однобічність досудового розслідування. Так, скаржник зазначає, що закриття кримінального провадження слідчий взагалі не обґрунтував, а закрив з надуманих підстав, а саме зайнятістю старшої слідчої та тим, що ОСОБА_3 не надав пояснення та не заявляв клопотань як потерпілий. Скаржник у своєму зверненні категорично заперечує проти таких доводів слідчого, адже будь-які обставини справи та докази взагалі не досліджувались і не витребовувались. ОСОБА_3 ніхто не викликав для допиту, повістки не виписувались взагалі, процесуальний статус його не встановлювався ні як заявника, ні як потерпілого, пам`ятку про його права не вручали, і взагалі скаржник вважає, що за ст.382 ч.2 він не міг бути потерпілим, так як ця частина є формальним, а не матеріальним складом злочину. При цьому скаржник вказує, що така халатність слідчого в повній мірі протирічить чотирьом ухвалам слідчого судді, за якими слідчого зобов`язано відкрити чотири кримінальні провадження. Посилання слідчої ОСОБА_6 про те, що вона не знала про справи в суді відносно неї спростовуються тим, що на звукозаписі є підтвердження належності сповіщення слідчої про явку до суду. Також на її обізнаність з цього приводу вказує і вхідна кореспонденція в відділі поліції. Слідчий суддя Ружинського районного суду Житомирської області ухвалою від 04.04.2017 року скасував постанову старшого слідчого Ружинського ВП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 від 13.03.2017 р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000028. Ухвалою слідчого судді Ружинського районного суду Житомирської області від 06.04.2017 було скасовано постанову старшого слідчого Ружинського ВП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 від 13.03.2017 р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000030. Аналогічно слідчий суддя Ружинського районного суду Житомирської області своїми ухвалами скасував постанови старшого слідчого Ружинського ВП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 у кримінальних провадженнях № 0000145 та № 0000146.

На обґрунтування своїх доводів щодо правильності кваліфікації скаржник вказав, що ст.382 ч.3 КК України передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб. У ст.368 прим.2 КК України визначено, що службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі, а також інші. За ч.3 ст.382 КК склад злочину може бути як формальним, - коли зазначені у ч.1 або 2 цієї статті діяння вчиняються: а) службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище (див. п.2 примітки до ст.368 КК), або,- в) заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб (про характеристику цих ознак див. пп.3 та 4 примітки до ст.364 КК та загальні положення коментаря до розділу XVII КК України). У останньому випадку обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є причинний зв`язок між діянням та передбаченими у ч.3 ст.382 КК України наслідками, з моменту настання яких злочин і визнається закінченим. До обов`язкових ознак об`єктивної сторони даного злочину (ч.3 ст.382 КК) у сфері службової діяльності належить також настання суспільне небезпечних наслідків у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам, юридичних осіб. Вказана шкода може полягати у заподіянні як матеріальної шкоди, так і шкоди нематеріального характеру. Істотною шкодою, якщо вона має нематеріальний вимір, можуть визнаватися порушення політичних, трудових, житлових та інших прав і свобод людини і громадянина, підрив авторитету та престижу органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, створення обстановки, що утруднює установі, організації, підприємству здійснення основних функцій тощо. Істотна шкода, якщо вона полягає у заподіянні шкоди нематеріального виміру, - категорія оціночна. Питання про те, чи є така шкода істотною, вирішує орган досудового слідства, прокурор або суд з урахуванням конкретних обставин справи і в межах своєї компетенції. Така істотна шкода, як створення обстановки, що утруднює установі, організації, підприємству здійснення основних функцій, може виражатися у призупиненні виробничих процесів, діяльності окремої ланки чи підприємства, організації, установи в цілому, створенні суттєвих перешкод у їх роботі. Істотна шкода у вигляді порушення конституційних прав та свобод людини і громадянина може полягати в суттєвому їх обмеженні, забороні їх реалізовувати відповідно до закону тощо. Судова практика, як правило, визнає істотною шкодою вчинення винним або іншими особами іншого злочину або його приховування завдяки зловживанню ним службовим становищем.

З огляду на це, скаржник вважає, що вчинення злочину у даному провадженні № 0000239, як не виконання ухвали суду слідчим слід кваліфікувати за ст.382 ч.3 КК України, що вчинені службовою особою, яка займає відповідальне становище, та при умові, що вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, громадським інтересам та інтересам юридичної особи. За таких підстав вручити скаржнику пам`ятку потерпілого з роз`ясненням прав і обов`язків сторони у кримінальному провадженні. Тому, скаржник вважає, що слідчий не міг закривати справу за ст.382 ч.2 КК України відносно старшого слідчого Ружинського ВП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 , оскільки вона не є суб`єктом злочину за ст.382 ч.2 КК України, а є суб`єктом злочину за ст.382 ч.3 КК України, так як вона, відноситься до службових осіб, які займають відповідальне становище, як це вказано у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу, - є особою, зазначеною у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, тобто особою, посада якої згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі, а також інші. Також у оскаржуваній постанові слідчий вказав, що ОСОБА_3 не дав пояснень і не з`явився до нього. Однак вказане не відповідає дійсності, - жодної повістки йому не було вручено і не запрошено для надання пояснень, його процесуальний статус у вказаному провадженні не визначено, йому не повідомлялось про результати розгляду матеріалів. На даний час жодне рішення слідчого судді з чотирьох вказаних не виконано і не зареєстровано кримінальні провадження, так як останнє зареєстровано лише як ухвалу слідчого судді, а не вимоги в ухвалі зареєструвати обставини злочину, викладені в заяві ОСОБА_3 ..

Окрім цього, скаржник вважає, що в умовах ринкової економіки підрив його авторитету як голови СФГ, авторитету СФГ «Малочернявське», правонаступника бувшого КСП «Радянське село», втрата довіри до нього зі сторони партнерів по роботі, односельчан, родини, як до надійного та стабільного керівника і підприємця, в результаті зловживання службовим становищем слідчого, яке спочатку виразилось у відмові виконання рішення суду, в подальшому не визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, призвело до втрати клієнтів (покупців майна та сільгосппродукції, яку, як вказує скаржник, викрадено і по якому не прийнято до цих пір рішення), розірвання угод на обслуговування і оренду землі, що для скаржника є істотною шкодою. Таким чином, скаржник вважає, що мотивувальна частина постанови слідчого, в порушення ст.110 КПК України не містить відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, не містить мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є законність. Вказана правова норма кореспондує із приписами ч. 2 ст. 9 КПК України, де прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванні обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого та прокурора.

З огляду на викладені і встановлені в ході розгляду скарги обставини, є підстави дійти висновку про те, що висновок автора постанови від 30.11.2017 р. про необхідність закриття провадження № 0000239, є передчасним, містить неповноту і суперечності, які підлягають додатковому дослідженню з подальшою належною оцінкою, а тому скарга гр. ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова від 30.11.2017 р. скасуванню.

Під час досудового розслідування, необхідно врахувати вищенаведене, перевірити і інші доводи, які викладені у заяві ОСОБА_3 , зокрема із засад законності, всебічності і змагальності, не допускаючи поверхневості і односторонності дослідження доказів по справі. При цьому слід провести при необхідності і інші слідчі дії та прийняти рішення про закінчення досудового розслідування, яке відповідало б вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 30.11.2017 р. про закриття кримінального провадження, внесеного 08.09.2017 р. до ЄРДР за № 0000239 із правовою кваліфікацією за ч.2 ст.382 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000239 повернути до прокуратури Житомирської області для продовження досудового розслідування.

Про прийняте рішення повідомити скаржника, прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1