КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

01 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0001441 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, раніше судимої: - 15.02.2018 Деснянським районним суду м. Києві за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 цього Кодексу, до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, зі звільненням, на підставі ст.79 КК України, від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7
та обвинуваченої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Згідно з вироком Деснянського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у виді 1-го (одного) року 6-ти (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, суд призначив ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Деснянського районного суду м. Києва від 15.02.2018 року, у виді 2-х (двох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст. 76, 79 КК України суд звільнив ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, та поклавши на неї обов`язки, передбачені законом.

Цим же вироком судом вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено вироком суду, 13.02.2018 року приблизно о 16.20 годин ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні торгівельної зали магазину «Сільпо» по вул. Лаврухіна, 4 в м. Києві, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, намагалась повторно таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме: гру настільну «DjecoЗанімалка DJ05153» у кількості 7-ми штук загальною вартістю 2178 грн., яке взяла з торгових полиць, сховала до своєї сумки, пройшла через рахункові каси, не оплативши його вартість, виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення повторного таємного викрадення чужого майна до кінця, однак злочин не довела до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки за межами рахункових кас була затримана працівниками охорони магазину.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Деснянського районного суду міста Києва від 26.03.2018 відносно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання; ухвалити новий вирок, за яким призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та на підставі ст. 76 КК України, зобов`язати її періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 15.02.2018, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 70 цього Кодексу, до 1 року 6 місяців позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік на підставі ст. 79 КК України, виконувати самостійно.

У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, прокурор, не оспорюючи фактичні обставини та кваліфікацію правопорушення, посилається на те, що оскаржуваний вирок є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність (ч. 4 ст. 70 КК України) та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ч. 1 ст. 412 КПК України).

Зокрема, як зазначає апелянт, в оскаржуваному вироку судом першої інстанції застосовано часткове складання покарань за даним вироком та вироком Деснянського районного суду м. Києва від 15.02.2018 та збільшено попередній іспитовий строк з 1 року до 1 року 6 місяців.

Таким чином, на думку прокурора, судом першої інстанції допущено як неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, так і істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки приєднуючи на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частину покарання за попереднім вироком та змінюючи тривалість іспитового строку, судом фактично здійснюється перегляд та змінюється попередній вирок. Водночас, перегляд та подальша зміна судового рішення може здійснюватись лише за встановленою кримінальним процесуальним законом процедурою, що випливає зі змісту засад обов`язковості судових рішень (ч. 2 ст. 21 КПК України) та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 24 КПК України).

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченої, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити вирок суду без змін; провівши судові дебати; заслухавши останнє слово обвинуваченої; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню лише частково, виходячи з наступних підстав.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація дій ОСОБА_6 , не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої прокурором у кримінальному провадженні апеляційної скарги, а саме в межах призначеного їй покарання.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної, яка до вчинення даного злочину не судима, працює неофіційно, позитивно характеризується по місцю проживання, її вік, сімейний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , конкретні обставини вчиненого правопорушення, вид та вартість майна, яке вона намагалася викрасти, повернення вказаного майна потерпілому.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 суд визнав щире каяття у вчиненому; обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлені.
З урахуванням сукупності всіх обставин кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, суд першої інстанції визнав, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства та обрав їй покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 79 КК України, враховуючи наявність у неї дитини віком до семи років, яке суд вважає необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Окрім цього, з урахуванням того, що 15.02.2018 року ОСОБА_6 була засуджена Деснянським районним судом м. Києва за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді 1-го року 6-ти місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, а кримінальне правопорушення по даній справі вчинила до постановлення попереднього вироку, суд призначив ОСОБА_6 покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, колегія суддів погоджується з тим, що покарання призначене ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до вироку Деснянського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року, відповідає вимогам закону, зокрема передбаченим ст.ст. 50, 65 КК України.
Разом з тим, застосовуючи, при призначенні обвинуваченій покарання, положення ч. 4 ст. 70 КК України, суд першої інстанції, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі прокурора, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки застосувавши принцип часткового складання призначених покарань, від відбування яких засуджену було звільнено з випробуванням, та змінивши попередній вирок у частині умов такого звільнення від відбування покарання, суд першої інстанції допустив як неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність (ч. 4 ст. 70 КК), так й істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ч. 1 ст. 412 КПК).

З огляду на викладене вирок Деснянського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року, підлягає самостійному виконанню, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 зміні, а не скасуванню, в частині призначеного покарання, оскільки суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування вироку першої інстанції та ухвалення свого вироку, які передбачені ч. 1 ст. 420 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає лише частковому задоволенню, а вирок суду зміні в частині призначеного покарання, оскільки наведені у скарзі підстави для перегляду оскаржуваного судового рішення не погіршують становища обвинуваченої

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного їй покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженою за цим вироком за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік і 6 (шість) місяців, та, відповідно до вимог ст. 76 цього Кодексу, покласти на неї обов`язки, зазначені у вироку суду, а саме: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
На підставі ч. 4 ст. 70 та ст. 72 КК України, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 виконувати самостійно.
У решті цей вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/363/2018

Категорія: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_8

Доповідач - суддя ОСОБА_1