УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/3174/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 135 ч. 1, 286 ч. 3 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
14 червня 2018 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 , -
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 135 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 286 КК України на 9 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів - у виді 9 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання шляхом частково складання покарань вирішено приєднано невідбуту частину покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 листопада 2017 року та остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 10 років без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою залишено без змін.
Початок строку відбуття покарання вирішено рахувати з 06.06.2017.
Вирішено долю речових доказів.
Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 3017 грн. 66 коп. судових витрат за проведення судових експертиз.
Згідно вироку, 5 червня 2017 року о 22 год. 45 хв. на вул. Грушевського у м. Коростені Житомирської області ОСОБА_7 , в порушення вимог пунктів 2.1 а) та 12.9 б) ПДР України керував технічно справним автомобілем марки "ВАЗ-2105" реєстраційний номер « НОМЕР_1 », не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, рухався по освітлюваній ділянці дороги у напрямку центра міста зі швидкістю 70 км/год., перевищуючи максимальну дозволену швидкість руху на ділянці дороги, де встановлений дорожній знак 3.29 "Обмеження максимальної швидкості до 40 км/год.", проїжджаючи біля будинку № 46 по вул. Грушевського, в порушення пунктів 2.3 б), 10.1, 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не зменшив швидкість та не зупинився щоб дати дорогу пішоходам, що переходили дорогу по нерегульованому пішохідному переходу справа на ліво відносно руху автомобіля, виїхав на смугу для руху зустрічного транспорту та передньою правою частиною автомобіля скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Після скоєння даної дорожньо-транспортної події ОСОБА_7 , розуміючи, що потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 внаслідок його дій перебувають в небезпечному для їх життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження, умисно не виконав вимоги пункту 2.10. "а", "г", "ґ" Правил дорожнього руху, не залишився на місці події та з метою уникнення відповідальності за скоєний злочин на причетному до ДТП автомобілі поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, не надавши допомогу потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яких своїми діями поставив у небезпечне для життя та здоров`я становище, в силу чого останні були позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження, від яких померли ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні Коростенської центральної міської лікарні.
В апеляційних скаргах:
- прокурор ставить питання про зміну вироку суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність ч. 4 ст. 70 КК України, та викласти абзац 4 резолютивної частини вироку наступним чином: "На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання шляхом часткового складання покарань зарахувати не відбуту частину покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.11.2017 року і остаточно для відбування ОСОБА_7 визначити покарання у виді 10 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами";
- захисник адвокат ОСОБА_6 просить змінити вирок в частині застосування ч. 5 ст. 72 КПК України та зарахувати обвинуваченому у строк відбуття покарання його попереднє ув`язнення з 06.06.2017 по день набрання вироком чинності з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Посилається на те, що суд помилково не застосував ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015
Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та не заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, пояснення захисника та обвинуваченого в підтримання апеляційних скарг, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Висновки місцевого суду про доведеність винності ОСОБА_11 у вчиненні вказаних у вироку злочинів та кваліфікацію його дій за ст. ст. 286 ч. 3, 135 ч. 1 КК України, - є обґрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.
Доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими, оскільки ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.03.2018 суд виправив описку, допущену у резолютивній частині вироку, та правильно виклав своє рішення про застосування ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, - приєднання до призначеного судом покарання невідбутої частини покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.11.2017 та остаточного призначення покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 10 років без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Таке рішення є правильним застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.
Разом з тим, правильно вирішивши рахувати початок строку відбуття покарання з моменту затримання ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні злочину у даному кримінальному провадженні з 06.06.2017., суд першої інстанції помилково не застосував положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 №838-VІІІ, що підлягають застосуванню, що діяли до 20.06.2017 включно.
Обвинувачений ОСОБА_7 безперервно тримається під вартою в умовах СІЗО з 06.06.2017 до даного часу.
За таких обставин є частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника та апеляційний суд вважає за необхідне змінити вирок та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 №838-VІІІ необхідно зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому строк його попереднього ув`язнення у період з 06.06.2017 по 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Доводи апеляційної скарги захисника про необхідність аналогічного зарахування подальшого попереднього ув`язнення у період з 21.06.2017 до дня набрання вироком законної сили є необґрунтованими, оскільки з 21.06.2017 діє нова редакція ч. 5 ст. 72 КК України, якою передбачено зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, та вирок було постановлено місцевим судом після цієї дати 21.02.2018
Така позиція колегії суддів узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.06.2018 у справі №180/746/16-к.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення у період з 06.06.2017 по 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті цей вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , - у той же строк з моменту одержання ним копії повного тексту ухвали.
Судді: