АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-206/11 Номер провадження 11-кп/786/595/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 лютого 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.11.2011 року за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

відмовлено в задоволенні подання Лубенського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі.

Мотивуючи своє рішення, суддя вказав, що внесення відділом з питань пробації на розгляд суду клопотання щодо скасування звільнення від відбування покарання у разі вчинення засудженим нового злочину в період іспитового строку не передбачено КК України, КПК України та КВК України, а вирішення питання призначення покарання у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину покладено, відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, виключно на суд при постановленні вироку.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, прокурор Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_10 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання старшого інспектора Лубенського міськрайонного відділу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі для відбуття призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_8 .

Посилається на ст. 17 Закону України «Про пробацію» та вказує, що не вчиняти нових злочинів під час іспитового строку, є безумовним обов`язком кожного засудженого, який звільнений від відбування покарання з випробуванням та необхідною умовою в подальшому бути звільненим від покарання зі спливом іспитового строку. При цьому, вчинення нового злочину під час іспитового строку, вважається невиконанням покладеного на засудженого обов`язку та тягне за собою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вказує, що факт вчинення нового злочину під час іспитового строку ОСОБА_8 , підтверджений обвинувальним вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.10.2017 року, який набрав законної сили.

Зазначає, що судом не встановлено факту невиконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, внаслідок чого, зроблено помилковий висновок про те, що подання не підлягає задоволенню.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення засудженого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_9 проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, ОСОБА_8 засуджений 23 листопада 2011 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Вирок набрав чинності 08 грудня 2011 року та прийнятий до виконання Лубенським МВ КВІ з 12 грудня 2011 року.
23 листопада 2013 року у засудженого ОСОБА_8 закінчився іспитовий термін.
Згідно вироку Лубенського міськрайонного суду від 03 жовтня 2017 року ОСОБА_8 на підставі п."В" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" звільнено від призначеного судом покарання за ч.3 ст. 296, ч.1 ст. 122,ч.1 ст. 70 КК України у виді 4 років позбавлення волі, а вирок Лубенського міськрайонного суду від 23.11.2011 року повинен виконуватися самостійно.
При розгляді подання Лубенського МВ з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, з підстав вчинення засудженим під час іспитового строку нового злочину, суд першої інстанції вірно зазначив про відсутність правових підстав для його задоволення, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Суд, посилаючись на вимоги ч.3 ст.78 КК України, роз`яснення Пленуму Верховного суду у Постанові № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» правильно вказав, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, таку обставину слід враховувати саме при призначенні покарання за новий злочин, а не як підставу скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Твердження в апеляційній скарзі прокурора про обов`язковість скасування звільнення від відбування покарання у зв`язку з вчиненням нового злочину є помилковим.

Правовою підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання, відповідно до ч.2 ст.78 КК України є невиконання покладених на засудженого обов`язків або систематичне вчинення правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення.
Аналогічні положення містить і ч. 2,3,4 ст.166 КВК України, відповідно до яких, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Під час апеляційного розгляду представник Лубенського відділу з питань пробації ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_8 під час іспитового терміну до адміністративної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, обов`язки, покладені вироком суду виконував належним чином, на реєстрацію з`являвся вчасно.
Таким чином, у судовому засіданні не встановлено факту невиконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, визначених ст..76 КК України та вчинення ним адміністративних правопорушень, тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 лютого 2018 року, якою відмовлено у задоволенні подання Лубенського міськрайонного відділу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4