Справа № 438/787/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/553/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу начальника Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 10.07.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 10 липня 2018 року частково задоволене клопотання слідчого СВ Бориславського відділення поліції Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосовано щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Борислава Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування строком на два місяці, а саме до 7 вересня 2018 року включно.

Заборонено підозрюваному ОСОБА_7 залишати житло за адресою проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_2 цілодобово, зобов`язавши ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.
На ухвалу слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 10.07.2018 року начальник Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 10.07.2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчим суддею не дано належної оцінки тому, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_7 ніде не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, санкцією статті якого передбачено покарання у виді реального позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, під страхом покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України; ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може зустрічатись з потерпілою та свідками і може вплинути на їх показання, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Вказує, що 27 грудня 2016 року скеровано в Трускавецький міський суд обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний тяжкий злочин проти власності, а тому наявна достатня кількість підстав вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, продовжуватиме вчиняти інше кримінальне правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначає, що слідчим суддею не надано належної оцінки доводам сторони обвинувачення про наявність ризику впливу підозрюваним на потерпілу, свідків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні, тобто слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що має наслідком скасування ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на заперечення доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого СВ Бориславського відділення поліції Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 перебуває кримінальне провадження № 0000372 від 08.07.2018 за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.

Судове рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту постановлене з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 181, 194 КПК України.
В силу вимог ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, як того вимагає ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею в повній мірі з`ясовані обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу (ст. 178 КПК України), а також перевірено, чи наявні зазначені у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні та може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також оскільки ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, то такі є безпідставними. Покликання прокурора в апеляційній скарзі на вказані обставини не є підставою застосування найбільш суворого запобіжного заходу.
Обгрунтована підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, та його тяжкість (на які як на підставу застосування запобіжного заходу тримання під вартою покликається слідчий та прокурор), сама по собі, не може бути безумовною обставиною для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.
Доводи прокурора про те, що слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не враховано відсутність у підозрюваного ОСОБА_7 постійного місця роботи, який на даний час ніде не працює, то такі не можуть розцінюватися як необгрунтування слідчим суддею підстав застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Щодо обставини, яка б свідчила про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, то така прокурором в суді першої та апеляційної інстанцій не доведена й доказами не підтверджена.
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, за вчинення якого максимальна міра покарання не може перевищувати строк чотири роки позбавлення волі, а тому колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

ухвалу слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 10.07.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу начальника Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4