Справа № 444/826/16-к
Провадження № 1-кп/452/42/2018
ВИРОК

іменем України

13 червня 2018 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
секретар ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
провівши в залі суду відкритий судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000083 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, одруженого, несудимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 25 січня 2016 року о 19 год. 50 хв. у приміщенні коридору житловому будинку ОСОБА_8 , який розташований по АДРЕСА_1 , під час бійки, яка виникла між ним та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_9 з одного боку і ОСОБА_8 з другого боку, умисно наніс ОСОБА_8 удари руками та ногами у різні частини тіла, спричинивши струс головного мозку, синець на повіках лівого ока та два синці на зовнішній поверхні лівого стегна, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, тобто заподіяв потерпілому умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, чим вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе визнав частково та показав, що 25 січня 2016 року у нього вдома перебував його знайомий ОСОБА_10 , котрий мав намір встановити в себе вдома камін і він, ОСОБА_11 , порадив звернутися до ОСОБА_8 , так як той раніше надавав йому, ОСОБА_11 , таку послугу. ОСОБА_12 зателефонував до ОСОБА_8 і домовився про зустріч у нього вдома, на що ОСОБА_8 погодився. Приблизно через пів години він та ОСОБА_12 автомобілем ОСОБА_13 , яким керував його товариш, приїхали до будинку ОСОБА_8 , де він та ОСОБА_12 вийшли із автомобіля і направилися до будинку. Коли вони підходили до будинку, то зустріли ОСОБА_14 , з котрим він, ОСОБА_11 , привітався і той пішов з подвір`я. Двері в будинок були відчинені, а тому вони зайшли та почали розмову з ОСОБА_8 , котрий заявив, що камін буде встановлювати, а гроші за роботу ОСОБА_15 віддасть йому, ОСОБА_11 , так як ОСОБА_8 мав перед ним борг в сумі 2 500 доларів США, на що він, ОСОБА_11 , не погоджувався і між ним та ОСОБА_8 виникла сутичка, вони почали штовхатися. ОСОБА_12 намагався їх розборонити, але ОСОБА_8 вдарив його в груди і тоді почалася бійка. У ході бійки він, ОСОБА_11 , наніс ОСОБА_8 всього два удари руками. ОСОБА_12 також наносив удари ОСОБА_8 . У цей час син ОСОБА_8 відкрив двері, але у коридор не виходив, а кудись пішов. ОСОБА_8 вирвався від них і побіг на другий поверх, а він та ОСОБА_12 вийшли із будинку, сіли в автомобіль і поїхали. Жодних речей із будинку ОСОБА_8 він, ОСОБА_11 , не брав.

Однак винуватість ОСОБА_6 у заподіянні ОСОБА_8 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, підтверджується такими доказами.

Заявою ОСОБА_8 про те, що він просить притягнути до відповідальності ОСОБА_6 , котрий 25.01.2016, приблизно о 19 год. 50 хв. наніс йому тілесні ушкодження (том. 1 а.с. 178).

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , які він давав 27.01.2016 під час проведення слідчого експерименту про те, що 25 січня 2016 на його мобільний телефон зателефонувала незнайома йому особа, назвавшись на ім`я ОСОБА_9 і заявила, що зараз до нього прийде. Він, ОСОБА_16 , подумав, що це телефонував його двоюрідний брат ОСОБА_9 . Приблизно, о 19 год. 50 хв. хтось погрюкав у вхідні двері і він, ОСОБА_16 , відчинив їх та побачив перед собою двох незнайомих йому осіб, котрі відразу почали наносити йому удару у різні частини тіла, один із них вдарив його металевою трубою в голову, та заштовхали його у коридор. Там він, ОСОБА_16 , впізнав, що це були ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , котрий продовжував наносити йому удари трубоподібним предметом, а ОСОБА_6 продовжував наносити удари рукам, в основному в голову. Він, ОСОБА_16 , став кликати на допомогу свого сина ОСОБА_17 і той привідкрив двері у коридор, але ОСОБА_6 не дав йому змоги зайти у коридор. Тоді він, ОСОБА_16 , відштовхнув ОСОБА_6 і ОСОБА_18 та вибіг на горище, захопивши за собою драбину. Через деякий час він спустився на перший поверх, де ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_18 вже не було (том. 1 а.с. 202-207).

Показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що 25 січня 2016 року він допомагав ОСОБА_8 у проведенні ремонтних робіт у його будинку і, приблизно о 19 год., він вийшов через вікно, так як мав брудний одяг і взуття, та на подвір`ї зустрів ОСОБА_6 , з яким давно знайомий, та незнайомого йому чоловіка, жодних предметів у їх руках він не бачив. Привітавшись із ОСОБА_6 , він пішов додому.

Показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що 25 січня 2016 року він був вдома в с. Малехів і знаходився в приміщенні спальні на першому поверсі, а його батько із ОСОБА_14 робили ремонт на другому поверсі будинку. Приблизно о 19 год. 30 хв. він почув як батько спускався сходами і розмовляв по телефону та відкривав вхідні двері, а також пролунав сильний батьків крик. Вибігши із кімнати, він, ОСОБА_16 , побачив, як у приміщенні коридору ОСОБА_6 та ОСОБА_12 копають ногами батька, у котрого була розбита голова. ОСОБА_12 тримав в руках лом, а ОСОБА_6 закрив перед ним, ОСОБА_16 , двері. Після чого батько вибіг на горище, а ОСОБА_6 та ОСОБА_12 пішли у ванну, помили руки, витерли рушником, який було вилучено під час огляду місця події.

Протоколом огляду місця події від 25.01.2016, із якого відомо, що під час огляду території та будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні ванни виявлено рушник, що містить сліди рідини бурого кольору, який вилучено (том. 1 а. с. 179-189).

Із висновку експерта № 242/2016-ім видно, що при огляді рушника зі слідом рідини бурого кольору знайдена кров людини, яка може походити за рахунок крові будь-якої особи з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_8 (том 2 а.с. 1-4).

Із висновку судово-медичної експертизи від 26 01.2016 № 31/2016 видно, що у ОСОБА_8 були наступні ушкодження: струс головного мозку, дві рани тім`яної та потиличної ділянок голови зліва, синець на повіках лівого ока, два синці на зовнішній поверхні лівого стегна, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею, могли бути причинені 25.01.2016 року від ударів тупими предметами, не характерні для вільного одноразового падіння на площину з висоти власного зросту та відносяться: струс головного мозку - до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а рани, синці - до легкого тілесного ушкодження (том. 1 а.с. 191-192).

Отже, суд не враховує показання обвинуваченого ОСОБА_6 про відсутність у нього умислу на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та заперечення ним нанесення ударів в голову потерпілого як такі, що спростовуються сукупністю наведених доказів і ці показання дані з метою уникнути відповідальності.

ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме, він обвинувачується у тому, що 25 січня 2016 року, приблизно о 19 год. 50 хв. за попередньою змовою в групі з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_9 через відчинені вхідні двері, проникли в житловий будинок ОСОБА_8 , що розташований по АДРЕСА_1 , де застосувавши до ОСОБА_8 фізичне насильство, яке є небезпечним для здоров`я, що виражалося у нанесенні в голову та інші частини тіла ОСОБА_8 множинних ударів руками і ногами ОСОБА_6 та металевим предметом схожим на «фомку» невстановленою особою на ім`я ОСОБА_9 , в результаті чого потерпілому заподіянні множинні тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_6 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_9 відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_8 , а саме ноутбуком марки «Apple», вартістю 12 750 грн., та зникли з місця події на автомобілі, тобто вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням в житло.

Однак, дане обвинувачення є необгрунованим, так як воно не доведено під час судового розгляду, виходячи із такого.
Статтею 8 Конституції України гарантовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Положення статтей 62 та 129 Конституції України, ст. 17 КПК України визначають, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Основними засадами судочинства є, зокрема: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За правилами ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У обґрунтування висунутого ОСОБА_6 обвинувачення стороною обвинувачення надано такі докази.

Показання потерпілого ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_12 раптово напали на нього, побили його та під час відходу із будинку заволоділи його ноутбуком.

Показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_12 раптово напали на його батька, хоча він не був свідком початку конфлікту між ними, а також про те, що ОСОБА_6 після побиття його батька перед тим як вийти із будинку зайшов у приміщення кухні і зі стола відкрито викрав ноутбук, який був у робочому стані, так як батько у цей день працював на ньому, та зарядний пристрій до ноутбука.

Однак зазначені показання суперечать доказам, які зібрані у даному кримінальному провадженні.

Так, із протоколу проведення слідчого експерименту від 25 березня 2016 року за участю потерпілого ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_20 розповів та показав як він 8 березня 2016 року, точної години він не пам`ятає, в своєму будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_2 , вирішив перенести свої речі, які знаходилися в коробках в кімнаті, яка є прохідною між першим та другим поверхом, та в одному із ящиків поміж літнього одягу, які він привіз із Канади і ці речі не були першої необхідності, виявив свій ноутбук «Apple», який вважав викраденим ОСОБА_6 . Про виявлення ноутбука він раніше не заявив у правоохоронні органи, так як був зайнятий ремонтом і не міг виїхати з будинку (том 1 а. с. 234-238).

Із протоколу огляду предметів від 21 березня 2016 року відомо, що під час огляду предмета, який добровільно надав потерпілиий ОСОБА_8 , а саме одного ноутбука марки «Apple» , сірого кольору, прямокутної форми встановлено, що ззаду (знизу) відсутня батарея до вказаного ноутбука (том 1 а.с. 232).

Із висновку судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів по кримінальному провадженні № 0000083 від 13 квітня 2016 року відомо, що представлений на дослідження ноутбук «Apple МасВоок Pro» моделі А 1226 серійний № W874328XXXAH знаходиться у несправному стані. Несправність полягає у механічному пошкодженні матриці дисплея, обірваному шлейфі до системної плати, відсутності акумуляторної батареї та адаптера живлення (том. 1 а.с. 244).

Крім того, ОСОБА_8 під час написання заяви про вчинення злочину зазначив, що у нього викрали ноутбук марки «МАК» (том. 1 а.с 178).

Під час проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_8 показав, що ноутбук знаходився на кріслі в приміщенні кухні (том 1 а.с. 207), а свідок ОСОБА_19 показав, що ОСОБА_6 викрав ноутбук зі стола і вийшов з ним із будинку.

Також, судом ураховується те, що з потерпілим ОСОБА_8 особа на ім`я ОСОБА_9 попередньо домовилися про зустріч і ОСОБА_6 та ОСОБА_15 відкрито йшли до будинку ОСОБА_8 , навіть після того як на подвір`ї їх зустрів ОСОБА_14 , котрий не бачив у них предмета подібного на «фомку».

Отже, суд не враховує показання потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_19 про те, що 25 січня 2016 року вчинили напад на ОСОБА_8 та про те, що в ході цього нападу із приміщення кухні було викрадено його ноутбук марки «Apple».

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» роз`яснено, що розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.
Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України із-за відсутності об`єктивної та суб`єктивної сторони цього злочину.
Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Так, як під час судового розгляду встановлено, ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_8 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, то є підстави для зміни обвинувачення, висунутого ОСОБА_6 , на обвинувачення у вчиненні тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

При призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину та особу винного.

ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості.

До кримінальної відповідальності він притягається вперше, позитивно характеризується, що вбачається як із характеристики так і підписних листів.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт, яке є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Речовий доказ підлягає поверненню володільцю.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк сто вісімдесят годин.

Речовий доказ - ноутбук марки «Apple» сірого кольору, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, повернути ОСОБА_8 .

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 7 574,40 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя

Судді