Номер провадження: 11-кп/785/833/18
Номер справи місцевого суду: 505/424/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 квітня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000179 від 06 лютого 2018 року, яким

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Котовськ Одеської області, громадянин України, українець, не одружений, має середню освіту, до арешту проживавав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-01.02.2017 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.186 КК України до 4-ох років позбавлення волі, на підставі ч.3 ст.71, ст.72 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на 4 роки та штрафу в сумі 1020 грн., на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців,
-ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 серпня 2017 року ОСОБА_8 було замінено покарання у виді штрафу в сумі 1020 грн. на громадські роботи терміном 60 годин,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 квітня 2018 року ОСОБА_8 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2017 року та остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі та повністю приєднано покарання, яке було замінене ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 серпня 2017 року у виді громадських робіт терміном на 60 годин.

Покарання у виді громадських робіт виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання відраховується з 13 лютого 2018 року.

Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції було встановлено, що в ніч з 31 січня 2018 року на 01 лютого 2018 року, більш точної дати органом досудового роздування встановити не представилось можливим, ОСОБА_8 , шляхом подолання паркану, проник на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Переконавшись, що його дії залишаються непоміченими, ОСОБА_8 , умисно з корисливих мотивів, викрав з подвір`я металеву заготівлю вагою 148 кг, вартістю 769 грн. 60 коп., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, 06 лютого 2018 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , шляхом подолання паркану, проник на територію домоволодіння ОСОБА_10 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Переконавшись, що його дії залишаються непоміченими, ОСОБА_8 , умисно з корисливих мотивів, викрав з подвір`я електричний кабель ТППеп 10х2х0,5 р/в довжиною 8 метрів та 5 метрів, кабель ВВГ 4х10 р/в довжиною 3 метри та 3,3 метри, силовий кабель АППВ 3х25 метрів р/в довжиною 1,3 метри на загальну суму 770 грн. 30 коп., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Не погодившись із зазначеним вироком суду заступник прокурора Одеської області ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи ступінь доведеності вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Згідно ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання просить приєднати невідбуте покарання згідно вироку Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2017 року у виді 1 року 1 місяця 7 днів позбавлення волі, в перерахунку згідно вимог ч.1 ст.72 КК України 8 годин громадських робіт за 1 день позбавлення волі, відповідно до ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 серпня 2017 року, і остаточне покарання призначити ОСОБА_8 у виді 4 років 1 місяця 7 днів позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при ухвалені оскаржуваного вироку судом не застосовано закон України про кримінальну відповідальність щодо переводу громадських робіт, в більш суворий вид покарання позбавлення волі, а також частково приєднання не відбутої частини покарання (7 днів) до покарання за новий злочин.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які погодилися з апеляційною скаргою прокурора, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку із чим, суд обґрунтовано, в порядку ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Порушень під час судового розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України судом апеляційної інстанції не встановлено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючою ознакою: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням до сховища.

Положеннями п.1 ч.1 ст.65 КК України передбачено, що суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу.

Згідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінальних покарань" (далі - Постанова ПВСУ), у разі призначення покарання за кількома вироками суд на підставі ст.71 КК України до додаткового покарання, призначеного за новим вироком, приєднує повністю або частково те додаткове покарання (або його невідбуту частину), яке було призначене за попереднім вироком. При цьому загальний строк додаткового покарання одного й того ж виду не може перевищувати максимального строку, встановленого законом для такого виду покарання. Різні додаткові покарання, призначені на підставі ст.71 КК, виконуються самостійно.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 до повного відбуття покарання за попереднім вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2017 року вчинив новий злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Положеннями ч.1 ст.71 КК України передбачено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За попереднім вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2017 року ОСОБА_8 був засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4-ох років позбавлення волі, на підставі ч.3 ст.71, ст.72 КК України остаточно за сукупністю вироків йому призначено покарання у виді позбавлення волі на 4 роки та штрафу в сумі 1020 грн. На підставі ст.75 КК України від відбування основного призначеного покарання він був звільнений з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду від 03 серпня 2017 року призначене ОСОБА_11 додаткове покарання у виді штрафу в сумі 1020 гривень було замінено на громадські роботи терміном на 60 годин.

Згідно з ч.3 ст.71 КК України призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Положеннями ч.1 ст.72 КК України передбачено, що при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий.

В свою чергу суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, а саме не застосував ч.1 ст.72 КК України щодо перерахування покарання у виді громадських робіт в більш суворий вид покарання позбавлення волі, а також щодо часткового приєднання невідбутої частини покарання (7 днів) до покарання за новий злочин.

Пунктом 3 частини 1 статті 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Відповідно до ч.4 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню;

Пунктом другим частини першої статті 420 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою і вмотивованою, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 підлягає частковому скасуванню в частині призначення покарання за сукупністю вироків, з ухваленням нового вироку, яким необхідно обвинуваченому ОСОБА_8 до призначеного покарання у виді 3 років позбавлення волі приєднати невідбуте покарання згідно вироку Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2017 року у виді 1 року 1 місяця 7 днів позбавлення волі, в перерахунку згідно вимог ч.1 ст.72 КК України 8 годин громадських робіт за 1 день позбавлення волі і остаточне покарання призначити ОСОБА_8 у виді 4 років 1 місяця 7 днів позбавлення волі.

Керуючись статями 370, 371, 373, 374, 376, 404, 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 квітня 2018 року, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 вважати засудженим за ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати частково невідбуте покарання призначене за попереднім вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2017 року у виді 1 року 1 місяця 7 днів позбавлення волі, в перерахунку згідно вимог ч.1 ст.72 КК України 8 годин громадських робіт за 1 день позбавлення волі, відповідно до ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 серпня 2017 року, і остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця 7 (семи) днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з 13 лютого 2018 року.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок вступає в силу з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання ним законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3