Справа № 373/2009/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000648 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пологи-Вергуни Переяслав-Хмельницького району Київської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого; зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

встановив:

27 червня 2015 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на стадіоні в с.Улянівка Переяслав-Хмельницького району Київської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння, свідомо припускаючи їх настання, долонею правої руки наніс один удар в область лівого ока ОСОБА_5 , від чого останній впав на землю.

Згідно висновку судового-медичного експерта № 72/д від 19 вересня 2017 року ОСОБА_5 було заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вину у заподіянні одного удару в область голови ОСОБА_5 визнав, зазначивши, що наніс один удар з метою захисту. Показав суду, що 27 червня 2015 року після футбольної гри на мотоциклі приїхав до стадіону, щоб забрати траву, яку загріб напередодні. Коли він вже був на стадіоні, причому заїхав туди не через поле, до нього під`їхав ОСОБА_5 і почав кричати, яке він має право забирати траву. Потім взяв його з-заді за тулуб на тримав. Він ухилявся, виривався, а потім розізлився і, викручуючись, вдарив його один раз долонею правої руки в область голови ОСОБА_5 , від чого останній впав. Більше ударів не наносив. Після цього із автомобіля вибіг ОСОБА_7 та запропонував закінчити все мирно без бійки. Цивільний позов не визнає.

Подія кримінального правопорушення (злочину) та винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) доводиться і показаннями потерпілого, свідків, документами:

-показами потерпілого ОСОБА_5 , який показав, що 27 червня 2015 року він був присутній на футбольній грі. Після закінчення гри побачив, як ОСОБА_4 на мотоциклі проїхав через футбольне поле і почав збирати траву. Він під`їхав із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та зробив йому зауваження, що від цього псується трава. Коли він вже повертався до автомобіля, ОСОБА_4 вдарив його в око. Він впав і втратив свідомість, піднявся. ОСОБА_4 наніс йому ще 5-7 ударів. У нього був струс головного мозку, гематоми. Вранці наступного дня звернувся за медичною допомогою та лікувався 13 днів. На лікування витратив 2505 грн. 35 коп., що підтверджує випискою із медичної картки амбулаторного хворого та довідкою аптечної установи. Заподіяна моральна шкода полягає в тому, що він зазнав фізичного болю, був відірваний від сім`ї, від роботи, не міг нормально спілкуватися з колегами та знайомими.

-показами свідка ОСОБА_7 , який показав, що 27 червня 2015 року після футбольного матчу збиралися їхати із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 додому, як останні сказав, що по полю проїхав ОСОБА_4 та збирає траву. Вони сіли в автомобіль ОСОБА_5 та під`їхали до ОСОБА_4 . Перший з автомобіля вийшов ОСОБА_5 . Потім бачив, як ОСОБА_4 наніс потерпілому один удар, від якого той впав. Що було надалі, чітко не бачив, ніби «тягалися, один одного за одяг». Чи наносив ОСОБА_4 ще удари, він не бачив. Після події бачив на обличчі ОСОБА_5 гематому на оці. Під час цих подій бачив неподалік ОСОБА_9 .

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14 березня 2017 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , в ході якого він пояснив, що ОСОБА_4 наніс йому удар в ліву сторону обличчя рукою або якимось предметом. Від удару він втратив свідомість і впав. Потім ОСОБА_4 кулаками правої руки та лівої руки хаотично наніс йому ще близько п`яти ударів по голові (а.с.70-72).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14 березня 2017 року за участю свідка ОСОБА_7 , який показав, що під час конфлікту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 побачив, як останній піднімається із землі і на його обличчі було почервоніння. (а.с.73-75).

- висновком експерта № 72/д від 19 вересня 2017 року, відповідно до якого, на основі медичної документації, у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, гематоми лівого ока, які спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), за давністю можуть відповідати терміну, вказаному в постанові, а саме: 27 червня 2015 року. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я на підставі п.2.3.3 Правил судового-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 (а.с.76).

-протоколом проведення слідчого експерименту від 27 жовтня 2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , в ході якого він розказав і показав, як наніс потерпілому один удар долонею правої руки по обличчю,( а.с.57-62).

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 від 28 жовтня 2017 року, в ході якого ОСОБА_5 розповів, як ОСОБА_4 наніс йому удар в обличчя кулаком правої руки з лівого боку, Коли він впав, ОСОБА_4 продовжував наносити удари кулаком по обличчю. Свідок ОСОБА_7 пояснив, що коли ОСОБА_5 піднімався із землі, на його обличчі побачив почервоніння. Свідок ОСОБА_8 пояснив, що сидів на задньому лівому сидінні в автомобілі ОСОБА_5 . Після конфлікту вийшов із автомобіля, побачив, що на обличчі ОСОБА_5 з лівого боку «запливло» око (а.с.63-67).

-висновком експерта № 123 від 20 жовтня 2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 , по даних медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, гематоми лівого ока. За своїм характером зазначені в медичній документації тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я на підставі п.2.3.3 Правил судового-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 . Враховуючи дані медичної документації, термін їх утворення може відповідати даті, на яку вказує слідчий у постанові, тобто 27 червня 2017 року. (а.с.68-69).

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 показала суду, що зазначення у висновку експертизи № 123 дати «27 червня 2017 року», а не «27 червня 2015 року» є суто технічною помилкою.

Помилковість такого зазначення в експертизі № 123 від 20.10.2017 дати події кримінального правопорушення «27 червня 2017 року», а не «27 червня 2015 року» підтверджується і самим висновком експерта, в якому в обставинах справи зазначено, що подія сталася 27.06.2015 року, і постановою слідчого про призначення судово-медичної експертизи від 18.08.2017.

Свідок ОСОБА_8 лише показав суду, що після футболу розмовляв із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Зі слів ОСОБА_5 на поле заїхав ОСОБА_4 на мотоциклі. Потім вони під`їхали до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вийшов з машини, ніби був якийсь конфлікт, однак поки він виліз із автомобіля, все закінчилося. Він не бачив, як ОСОБА_4 бив ОСОБА_5 , не бачив і як він їхав по футбольному полю. Лише бачив, як його мотоцикл вже стояв за полем.

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що ОСОБА_4 після футболу приїхав на стадіон по скошену траву, приїхав по накатаній дорозі, а не по футбольному полю. Цю траву напередодні згрібали він разом зі своїм батьком та ОСОБА_12 . Потім до нього під`їхали на автомобілі ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, підійшов до ОСОБА_4 , обхватив руками з-заду та ніби потягнув до свого автомобіля. ОСОБА_13 викручувався, однак чи бив, не бачив, а ОСОБА_5 впав. Поки він лежав, з автомобіля вибіг ОСОБА_8 , який по футбольному полю побіг кудись, та ОСОБА_7 , який почав кричати на ОСОБА_4 . Останній хотів викликати поліцію, однак ОСОБА_14 просив, щоб розібратися самостійно.

Аналогічні показання надав суду і свідок ОСОБА_15 , зазначивши, що не бачив чи наносили удари один одному 27.06.2015 після футболу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Бачив, що ОСОБА_5 ніби схватив руками з-заду ОСОБА_4 стояв поза футбольним полем біля скошеної трави.

Досліджені докази суд вважає належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність - достатньою та взаємозв`язаною для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обставини вчинення даного кримінального правопорушення (злочину) встановлені та підтвердженні матеріалами кримінального провадження.

Отже, суд вважає доведеним в межах висунутого обвинувачення факт нанесення ОСОБА_4 долонею правої руки одного удару в область лівого ока ОСОБА_5 .

Суд виключає з обвинувачення, як недоведену вказівку в обвинувальному акті на нанесення ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 декількох ударів кулаками рук в голову після падіння останнього, оскільки жоден із допитаних в судовому засіданні свідків цю обставину не підтвердили. Не підтверджується вона і дослідженими в судовому засідання письмовими доказами.

При цьому показання потерпілого ОСОБА_5 , які він надав в судовому засіданні, в частині нанесення йому ОСОБА_4 крім одного удару в область лівого ока чітко невизначеної кількості ударів, будь-якими іншими належними та допустимими доказами не підтверджується, є суперечливими з його ж показаннями, які він надавав при проведення слідчого експерименту 28.10.2017.

Зокрема, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що ОСОБА_4 вдарив його один раз в ліве око, від чого він упав, втратив свідомість, потім піднявся і ОСОБА_4 знову наніс 5-7 ударів в область голови.

Під час проведення слідчого експерименту 28.10.2017 за його участі ОСОБА_5 зазначав, що після нанесення ОСОБА_4 одного удару в ліве око він упав, а ОСОБА_4 продовжив наносити удари кулаками по обличчю.
Жоден з допитаних в судовому засіданні свідків не підтвердили факт заподіяння ударів ОСОБА_4 . ОСОБА_5 після падіння останнього на землю (ні відразу після падіння в лежачому положенні, ні після того, як потерпілий встав).

Разом з тим, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, в тому числі і висновки експерта № 72/д від 19 вересня 2017 року та № 123 від 20 жовтня 2017 року, відповідно до яких всі виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, виключення з обвинувачення посилання на нанесення потерпілому ОСОБА_5 обвинуваченим ОСОБА_4 конкретно невизначеної кількості ударів кулаками рук в голову після падіння потерпілого не впливає на кваліфікацію дій останнього.

Таким чином, злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисні дії, які виразилися у заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, не встановлено.

Суд також вважає встановленим ту обставину, що перед нанесенням ОСОБА_4 удару долонею правої руки в ліве око ОСОБА_5 останній здійснив захват руками за тулуб ОСОБА_4 з-заді, оскільки це підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , узгоджується з показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_4 та його показаннями, які він надав при проведенні слідчого експерименту 27.10.2017, та не спростовано будь-якими належними та допустимими доказами.

Разом з тим, факт перебування потерпілого ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння при цьому належними та допустимими доказами не підтверджено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, поведінку потерпілого ОСОБА_5 і приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначене йому покарання у виді штрафу.

Що стосується цивільного позову в частині стягнення із обвинуваченого майнової шкоди, пов`язаної із стаціонарним лікуванням потерпілого, в розмірі 2 505 грн. 35 коп., то дані вимоги підтвердженні належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Злочинними діями обвинуваченого потерпілому заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що супроводжувалися фізичним болем та моральними стражданнями, отже суд вважає що йому заподіяна також і моральна шкода.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину і тривалість моральних страждань, суть позовних вимог, те, що шкоду заподіяно злочином, тяжкість тілесних ушкоджень, обставини справи, бере до уваги вимоги ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, керуючись вимогами розумності і справедливості, і приходить до висновку визначити розмір моральної шкоди в сумі 1000 гривень.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Цивільний позов задовольнити задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 2 505 (дві тисячі п`ятсот п`ять) грн. 35 коп. та моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча).

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1