ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №211/3487/18
Провадження № 1-кп/211/555/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря- ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівськогорайонного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0001080 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, учасника бойових дій, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 25.10.2004 Довгинцівським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.309 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 81 КК України звільнився 08.09.2006 року умовно-достроково строком на 10 місяців 16 днів;

2) 22.11.2007 Довгинцівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71КК України частково приєднано вирок Довгинцівського р/с від 25.10.2004 - до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 81 КК України звільнився 09.04.2010 року умовно-достроково строком на 9 місяців 18 днів;

3) 23.03.2011 Саксаганським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. рік. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано вирок Довгинцівського р/с від 22.11.2007 - до позбавлення волі строком 4 роки;

4) 04.05.2011 Довгинцівським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.3, 395, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 70 ч.4 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Саксаганського р/с від 23.03.2011 до позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць. На підставі ст. 81 КК України звільнився 06.02.2014 умовно-достроково строком на 10 місяців 26 днів.

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06.05.2018 року приблизно о 13годині 30 хвилин ОСОБА_4 , який на законних підставах перебував на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де він спільно проживав зі своїми батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , виник умисел, направлений на таємне викрадення у житловому будинку майна, яке належить на праві власності ОСОБА_5 .

Приблизно о 13 годині 40 хвилин цього ж дня ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, скориставшись відсутністю своїх батьків та інших свідків, діючи повторно та з прямим умислом, підійшов до металопластикового вікна зазначеного будинку, де за допомогою викрутки, яку останній мав при собі, віджав металопластикове вікно, тим самим подолавши перешкоду вторгнувся всередину будинку АДРЕСА_1 , звідки з корисливих мотивів таємно викрав майно, яке належало ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти у сумі 5000 гривень, ноутбук «LenovoIdealPad Z580» чорного кольору заводський номер QB06073189 - вартістю 6000,00 гривень та мобільний телефон марки «Samsung gt-i9100» ІМЕІ: НОМЕР_1 чорного кольору - вартістю 1210,00 гривень.

Далі ОСОБА_4 , маючи бажання у подальшому розпорядитись викраденим майном як своїм власним та використати кошти від продажу на свої особисті потреби, покинув вказане приміщення будинку через вищезазначене вікно.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2673 від 18.07.2018, матеріальний збиток на загальну суму 7210 гривень та збиток в грошових коштах на суму 5000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, та пояснив, що він 06.05.2018 року в будинку, де він проживає разом з батьками взяв належні батькам грошові кошти, ноутбук та мобільний телефон. Мобільний телефон та ноутбук здав у ломбард, гроші витратив на власні нужди. В скоєному розкаюється.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі, щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються, та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням деяких письмових доказів та документів, що характеризують його особу, а також досудову доповідь.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, раніше судимий, не перебуває під наглядом лікаря-нарколога та психіатра, є учасником бойових дій, страждає тяжким захворюванням, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює. Згідно висновку досудової доповіді орган пробації вважає, що висока імовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, виправлення особи без позбавлення чи обмеження волі можливе у виключному порядку та не становить високої небезпеки для суспільства.

Обставиною, передбаченою ст..66 КК України, що пом`якшує покарання є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, передбаченою ст..67 КК України, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Згідно зазначеного, суд вважає, що перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства. На підставі викладеного суд приходить до переконання про обрання обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, але з застосуванням ст. 75 КК України, та покладанням обов`язків у відповідності до ст.76 КК України. З наведених вище обставин суд не вбачає підстав для застосування іншого виду покарання. Таке покарання на думку суду є справедливим, та у розумінні ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349,368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1