Справа № 314/3521/18
Провадження № 1-кс/314/1272/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.08.2018 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , секретаря судового засідання ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Вільнянського ВП Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , про арешт майна по матеріалу досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000727 від 06 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області слідчим подано клопотання про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано наступним:

06.08.2018 до Вільнянського ВП надійшов рапорт від т.в.о. начальника Вільнянського ВП капітана поліції ОСОБА_5 , про те, що у приміщенні кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " в с. Михайлівка, Вільнянського району, Запорізької області функціонують ігрові автомати.

06.08.2018 року 06.08.2018 року під час проведення огляду місця події на території кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , були виявлені та вилучені:

- Ігровий автомат без номеру:

- Ігровий автомат позначений номером НОМЕР_1 ;

- ігровий автомат позначений номером НОМЕР_2 ;

- Ігровий автомат позначений номером НОМЕР_3 ;

- Ігровий автомат позначений номером НОМЕР_4 ;

- Ігровий автомат позначений номером НОМЕР_5 ,

- Ігровий автомат позначений номером НОМЕР_6 ;

- Ігровий автомат позначений номером НОМЕР_7 ;

- Ігровий автомат позначений номером НОМЕР_8 ;

- Ігровий автомат позначений номером НОМЕР_9 ;

- Жіноча сумочка сірого кольору;

- З зошити з рукописним текстом;

- 2 зв`язки з ключами;

- Полімерний пакетик з гумками для грошей;

- Грошові кошти в сумі 1612 гривень (купюра РГ 5661380 номіналом 50 гривень; купюра СВ 2085269 номіналом 50 гривень; купюра МИ 8888666 номіналом 100 гривень; купюра СМ 0227725 номіналом 200 гривень; купюра УП 0860636 номіналом 200 гривень; купюра ЗЗ 6941482 номіналом 200 гривень: купюра МВ 0230956 номіналом 200 гривень; купюра УЙ 1634878 номіналом 5 гривень; купюра УЙ 2761360 номіналом 5 гривень; купюра СЗ 9408878 номіналом 1 гривня; купюра НЄ 4012325 номіналом 1 гривня; купюра ТЗ 6522818 номіналом 200 гривень; купюра ПЄ 2499920 номіналом 200 гривень; купюра КЕ 0503724 номіналом 200 гривень.

На стадії досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні арешту вищеописаного майна, яке 06.08.2018 року було вилучене під час проведення огляду місця події на території кафе «Вогник», розташованому за адресою: вул. Першотравнева № 29А в с. Михайлівка, Вільнянського району, Запорізької області.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Заслухавши учасників про процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного:

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За визначенням ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що майно визначене в клопотанні слідчого вилучене в порядку огляду здійсненого з проникненням до іншого володіння особи в порядку ч.3 ст.233 КПК України.

За наслідками розгляду клопотання слідчого про надання дозволу на проведення огляду здійсненого в порядку ч.3 ст.233 КПК України, слідчий суддя ухвалою від 10.08.2018 (справа№314/3521/18, провадження №1-кс/314/1273/2018) в задоволенні клопотання слідчого відмовив, з посиланням на те, що матеріали клопотання не містять посилання на обставини, що підтверджують невідкладність випадку проникнення до іншого володіння особи, та не містять посилання на наявність обставин, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

За визначенням ч.1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 ст. 233 КПК України зазначено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

За визначенням ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

В силу ч.2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння як здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна.

На підставі визначеного слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, оскільки таке клопотання подано відносно майна вилученого з недотриманням порядку визначеним КПК України.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-175 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

10.08.2018