Провадження 11-кп/792/30/18
Справа № 688/854/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представників потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисника ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000032 від 04.02.2017 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника адвоката ОСОБА_12 на вирок Шепетівського міськрайонного суду від 08 серпня 2017 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 08 серпня 2017 року

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого завідувачем кафедри технології і конструювання виробів із шкіри Хмельницького національного університету, одруженого, не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_13 постановлено рахувати з 08 серпня 2017 року, зараховано у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 04 лютого 2017 року по 08 серпня 2017 року.
Строк перебування під вартою ОСОБА_13 з 04 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року включно, обрахововано за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції, прийнятій Законом України № 838-VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_13 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_8 60 000 грн. майнової шкоди та 200 000 грн. моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу 1000 грн., а всього 261 000 (двісті шістдесят одну тисячу) гривень. В решті позову відмовлено.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_13 , «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_9 38400 грн. майнової шкоди та 38400 грн. моральної шкоди, а всього 76800 (сімдесят шість тисяч вісімсот) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_9 7642 грн. майнової шкоди та 261 600 грн. моральної шкоди, а всього 269 242 (двісті шістдесят дев`ять тисяч двісті сорок дві) гривень. В решті позову відмовлено.
Цивільний позов ОСОБА_14 , ОСОБА_15 до ОСОБА_13 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_14 та ОСОБА_15 по 100 000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди на кожного. В решті позову відмовлено.
Скасовано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.02.2017 р., з сідлового тягача марки «DAF» моделі «FT 95.480», д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепа самоскида марки «SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_16 .
Стягнуто з ОСОБА_13 витрати за проведення судових експертиз у сумі 7013 грн. 10 коп. в дохід держави.
Доля речових доказів вирішна у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
За вироком суду, 04 лютого 2017 року близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_13 , керуючи належним йому автомобілем «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись зі швидкістю 110 км/год, у межах своєї смуги, по автодорозі Р-05 «Городище - Старокостянтинів», проїзна частина якої перебувала у мокрому стані та мала нерівності у вигляді колійності, де дозволена швидкість не більше 90 км/год, зі сторони м. Хмельницький в напрямку м. Рівне, достовірно знаючи, що проїзна частина перебуває у слизькому та нерівному стані, діючи легковажно, ігноруючи вимоги дорожніх знаків 1.13 «Слизька дорога», 7.12 «Ожеледиця», 1.10 «Нерівна дорога», 1.12 «Вибоїна», кожен з яких із табличкою 7.2.1 (зона дії 5 км), на 246 км+750 м, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, перед початком обгону не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів, а також перед початком зміни напрямку руху ліворуч, не переконався, що вказаний маневр буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, розпочав маневр обгону невстановленого під час досудового розслідування автопоїзда, здійснив виїзд на зустрічну смугу, де допустив зіткнення правою боковою частиною автомобіля «Volkswagen Jetta» із переднім правим кутом сідлового тягача «DAF FT XF 95.480», д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричіпом самоскидом «SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_17 , який рухався в зустрічному напрямку, зі швидкістю близько 60 км/год.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія автомобіля "Volkswagen Jetta" ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , який перебував у салоні автомобіля ОСОБА_13 на передньому пасажирському сидінні, отримав тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку важкого ступеня, крововиливу під тверду мозкову оболонку зліва, що зумовили лівобічний геміпарез, геміплегію, рани м`яких тканин лобної ділянки голови справа з переходом на праву скроневу ділянку, крововиливу м`яких тканин обох повік лівого ока, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння; ОСОБА_14 , який перебував у салоні автомобіля ОСОБА_13 на задньому пасажирському сидінні праворуч, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток основи черепа та забоєм головного мозку із садном на поверхні лоба та переломами двох зубів на верхній щелепі; множинних переломів ребер обох половин грудної клітки з ушкодженнями обох легенів, переломів грудини; розривів лівої нирки, селезінки та печінки; закритого перелому правої плечової кістки, садна на поверхні правого ліктевого суглобу, двох синців на тильній поверхні лівої кисті, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент їх спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку з його смертю, яка настала на місці пригоди; ОСОБА_18 , яка перебувала у салоні автомобіля ОСОБА_13 на задньому пасажирському сидінні ліворуч, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: перелому правої виличної кістки, перелому нижньої щелепи справа, перелому кісток носа, рани в ділянці правої надбрівної дуги, садна на шкірі правої щоки, субарахноїдального крововиливу на правій півкулі речовини головного мозку, кров в шлуночках мозку; закритої травми грудної клітки та живота: садна на передній поверхні грудної клітки справа, переломів 1-11 ребер зліва, 1-10 ребер справа, перелому губчатої речовини тіла грудини, розривів обох легенів, розривів селезінки, розривів правої нирки, розривів печінки з жовчним міхуром; синців на передній поверхні правого плеча, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент їх спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку з її смертю, яка настала на місці пригоди.
Невиконання ОСОБА_13 вимог п.п. 1.3, 1.5 ч. 1, 2.3 (б), 10.1. 11.1., 11.3., 12.6 (ґ), 14.2. (в) Правил дорожнього руху України перебуває в прямому причинному зв`язку з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали спричиненням ОСОБА_14 та ОСОБА_18 тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку з їх смертю, яка настала на місці пригоди та спричиненням ОСОБА_19 тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.
В поданій апеляційній скарзі та доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_13 просить вирок змінити, пом`якшивши призначене покарання. При цьому вказує, що судом не надано належної оцінки показанням потерпілих, не перевірено їх на технічну спроможність та допустимість і усі припущення тлумачив на користь обвинувачення. Крім того зазначає, що всі докази ставлять під сумнів спроможність пред`явленого обвинувачення, оскільки в обвинувальному акті швидкість, з якою він рухався, на своєму автомобілі вказана зі слів потерпілого та потребувало перевірки і обвинувачення в частині здійснення ним маневру обгону. При цьому вказує, що судом у вироку не зазначено чому взято до уваги одні показання, а інші не враховано, безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про виклик експертів, що могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення та свідчить про неповноту судового розгляду. Звертає увагу і на те, що суд безпідставно зазначив у вироку, що він не визнає вини, оскільки в силу захворювання не пам`ятає подій у зазначений день, в судовому засіданні просив вибачення у потерпілих, щиро розкаявся, в силу матеріальних можливостей намагався допомогти потерпілим, відшкодовував шкоду. Також просить врахувати, що вперше притягується до відповідальності, працював, користується авторитетом та довірою серед людей, позитивно характеризується позитивно.
Захисник ОСОБА_12 в поданій апеляційній скарзі просить вирок скасувати та закрити провадження у справі через не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпані можливості їх отримати. При цьому вказує, що судом порушено право обвинуваченого на захист, безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про дослідження речових доказів та виклик в судове засідання експертів. Крім того зазначає, що поза увагою суду залишилося те, що акт обстеження дорожніх умов є недопустимим доказом, оскільки невідоме джерело його походження, отриманий він з порушенням вимог ст.93 КПК України; протокол огляду транспортних засобів підписаний лише понятими та слідчим, відсутній підпис учасника слідчої дії. Посилається і на те, що матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що експерт звертався до слідчого з клопотанням про надання йому для ознайомлення матеріалів; не було здобуто належних доказів, які б визначали швидкість з якою рухався транспортний засіб «Volkswagen Jetta» та які б давали відповідь на запитання чи здійснювався маневр обгону. Звертає увагу, що суд посилається на показання потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_17 , хоча їх покази в частині швидкості руху транспортного засобу «Volkswagen Jetta» та в частині здійснення маневру і виїзду на зустрічну смугу, містять значні розбіжності та є фактично припущеннями, оскільки ці особи виказують своє суб`єктивне сприйняття щодо цих обставин.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, потерпілих та їх представників в заперечення, прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, вони підлягають до часткового задоволення за таких підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_13 при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України не визнав та показав, що обставини події, яка сталася 04.02.2017 року не пам`ятає, факт перевищення ним допустимої швидкості руху та правил обгону категорично заперечив. Припустив, що його виїзд на смугу зустрічного руху мав аварійний характер. Вказав, що йому подобається керувати транспортним засобом за несприятливих погодних умов, відчуває свою вину лише у тому, що взяв пасажирів. Потерпілому ОСОБА_8 відшкодовано на лікування 40 000 грн., потерпілому ОСОБА_20 - 10 000 грн., матері загиблого ОСОБА_14 ОСОБА_21 - 10 000 грн.
Однак, невизнання обвинуваченим своєї вини спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_8 , з яких вбачається, що 04.02.2017 р. він планував їхати з м. Хмельницький в м. Рівне. Так, в мережі Інтернет на сайті «Бла бла кар» він зареєстрував поїздку. 04.02.2017р. близько 9 год. 10 хв., на зупинці поблизу «Темпа» в м. Хмельницький він сів на переднє пасажирське сидіння в автомобіль марки «Фольксваген» червоного кольору, за кермом якого перебував ОСОБА_13 , з яким він домовився їхати у м. Рівне за 100 гривень. На задньому пасажирському сидінні перебували ще два пасажири, як згодом з`ясувалося ОСОБА_14 та ОСОБА_18 . По дорозі вони не розмовляли, водія ОСОБА_13 ніхто не відволікав, рухалися з великою швидкістю, близько 110 км/год, а під час обгону 130-140 км/год. Між Шепетівкою та ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , не переконавшись у безпечності маневру, збільшуючи швидкість, розпочав обгін вантажного автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з вантажним автомобілем. Від удару їх відкинуло, подальші події не пам`ятає. Внаслідок ДТП отримав закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, субдуральну гематому. 04.02.2017р. лікарями Шепетівської центральної районної лікарні була невідкладно проведена трепанація черепа з метою видалення гематоми. 08.02.2017 р. був переведений до Хмельницької обласної лікарні з клінічним діагнозом: важка черепно-мозкова травма, де продовжив курс лікування, але внаслідок перенесених травм і хірургічного втручання захворів на менінгіт, що значно сповільнило процес його одуження. На даний час йому дошкуляють сильні головні болі, неможливість самостійного пересування внаслідок паралічу лівої половини тіла, встановлена 3 група інвалідності, потребує тривалої реабілітації. Цивільний позов підтримав.
Потерпілий ОСОБА_9 показав, що 04.02.2017р. йому зателефонували та повідомили, що між м. Шепетівка та м. Славута сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій загинула його дочка ОСОБА_18 . Обставини самої події йому не відомі, знає лише, що 04.02.2017р. дочка їхала пасажиром з м. Хмельницький до м. Славута на автомобілі «Фольксваген» червоного кольору. Після смерті ОСОБА_18 , її малолітня дочка ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишилася сиротою, він призначений опікуном дитини. Цивільний позов підтримав, пояснивши, що в рахунок майнової шкоди ОСОБА_13 відшкодовано 10 000 грн.
Потерпілий ОСОБА_20 показав, що 04.02.2017р. йому повідомили, що на автодорозі Р-05 «Городище Старокостянтинів» сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій загинула його рідна сестра ОСОБА_18 . Обставини ДТП не знає, відомо, що близько 9 год. 04.02.2017р. співмешканець сестри ОСОБА_24 проводив її до зупинки «Темп» в Хмельницькому, де посадив до автомобіля «Фольксваген» під керуванням ОСОБА_13 .
Із показань свідка ОСОБА_17 вбачається, що працює водієм у ФОП ОСОБА_25 04.02.2017р., керуючи вантажним автомобілем марки «DAF FT XF 95.480», виїхав з с. Улашанівка Славутського району до м. Шепетівка. Близько 10 год. 30 хв. рухався автодорогою Р-05 в напрямку м. Шепетівка в своїй смузі руху зі швидкістю 50-60 км/год. Вказав, що проїзна частина дороги була у вологому стані, на дорозі були колії покриті льодом, узбіччя були засніженими, видимість добра. На відрізку дороги між с. Кам`янка Славутського району та м. Шепетівка, йому назустріч в своїй смузі рухався вантажний автомобіль, зі швидкістю приблизно 60 км/год. При зустрічному роз`їзді з вказаним автомобілем, а саме коли їх транспортні засоби перебували паралельно один одному, так, що його передня частина автомобіля знаходилась приблизно по центру напівпричіпа зустрічного автопоїзду, він помітив як позаду вказаного автопоїзду на його смугу раптово виїхав легковий автомобіль червоного кольору, під кутом, внаслідок чого відбулось зіткнення між передньою частиною його автомобіля та правою боковою частиною легкового автомобіля, від удару легковий автомобіль відкинуло на узбіччя. У зв`язку з тим, що даний автомобіль виїхав на його смугу руху раптово, уникнути зіткнення не вдалося. Помітивши травмованих людей, відразу викликав швидку допомогу, працівників поліції.
Свідок ОСОБА_24 , який дав показання, що він був співмешканцем загиблої ОСОБА_18 . Так, 04.02.2017р. близько 08 год. 30 хв. він разом з ОСОБА_18 прибули на зупинку, яка розташована біля кругового руху «Темп» у м. Хмельницькому, при виїзді із міста в напрямку до м. Старокостянтинів. Близько 09 год. 05 хв. до зупинки під`їхав легковий автомобіль «Фольксваген Джета», червоного кольору, за кермом якого був ОСОБА_13 , який погодився підвести ОСОБА_18 до м. Славута. ОСОБА_18 сіла на пасажирське сидіння, позаду водія. В цей час до автомобіля підійшов молодий чоловік, який також сів на заднє пасажирське сидіння. На передньому пасажирському сидінні пасажира не було. Пізніше до нього зателефонувала мати ОСОБА_18 ОСОБА_26 та сказала, що під час розмови по мобільному телефоні ОСОБА_27 повідомила, що їй страшно їхати, оскільки водій рухається з великою швидкістю. Далі він декілька раз дзвонив до ОСОБА_18 , однак на зв`язок вона не вийшла. В той же день близько 13 год., ОСОБА_26 повідомила йому, що ОСОБА_18 потрапила у ДТП, внаслідок якої загинула на місці пригоди. Також додав, що ОСОБА_18 виїхала з Хмельницького не раніше ніж о 9 год. 15 хв., а ДТП трапилася о 10 год. 30 хв., тобто, щоб подолати таку відстань, середня швидкість руху має бути близько 120-150 км/год.
Свідок ОСОБА_28 показав, що 04.02.2017р. рухався по автодорозі Р-05 «Городище Старокостянтинів» в напрямку м. Шепетівка. Здалеку помітив аварію та надавав першу медичну допомогу постраждалим. На місці ДТП вже працювали співробітники МНС, на узбіччі лежав поранений чоловік, трохи далі мертвий чоловік, на відстані 5 метрів лежала мертва жінка. Потім він помітив, що у салоні автомобіля затисло водія, який був у свідомості, дещо пригальмований, видимих ушкоджень у нього не було, допоміг його витягнути. Після цього приїхала швидка медична допомога та забрала водія та пораненого пасажира до лікарні.
Свідок ОСОБА_29 показав, що 04.02.2017р. їхав зі м. Славута в м. Шепетівка та побачив наслідки аварії, а саме як легковий автомобіль знаходився в кюветі в напрямку Шепетівки під кутом, вантажний автомобіль знаходився на смузі руху в напрямку Шепетівки. Бачив трупи чоловіка та жінки, допомагав витягнути чоловіка, який перебував в непритомному стані на передньому пасажирському сидінні.
Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_13 підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.02.2017 р. зі схемою та фото-таблицями до неї, де зафіксовано, що транспортні засоби, уламки та інші сліди ДТП знаходяться на лівій смузі руху в напрямку м. Шепетівка, що свідчить про виїзд водія ОСОБА_13 на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення; оглянутими у судовому засіданні фотознімків, на яких зображено розташування транспортних засобів та жертв дорожньо-транспортної пригоди; актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги державного значення Р - 05 «Городище - Рівне Старокостянтинів» 246 км +750м, з якого слідує, що в місці скоєння ДТП встановлені дорожні знаки зимової тематики, а саме: 1.13 «Слизька дорога», 7.12 «Ожеледиця», 1.10 «Нерівна дорога», 1.12 «Вибоїна», кожен з яких із табличкою 7.2.1 (зона дії 5 км), які ОСОБА_13 проігноровані; протоколами огляду автопоїзда у складі сідлового тягача марки «DAF FT XF 95.480», напівпричіпа самоскид марки «SCHMITZ» та автомобіля «Volkswagen Jetta» із фото-таблицями, де зафіксовано ряд механічних пошкоджень, що утворилися внаслідок ДТП. З огляду на характер та локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів вбачається, що відбулося перехресне блокуюче зіткнення між двома транспортними засобами, в результаті якого автомобіль «Volkswagen Jetta» отримав механічні пошкодження у вигляді деформації правої частини, що свідчить про його зміну напрямку руху в момент зближення із зустрічним транспортним засобом до моменту зіткнення; висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №55А від 14.03.2017р., згідно якого між транспортними засобами відбулося перехресне блокуюче зіткнення, під час якого первинний контакт відбувся між передньою правою кутовою частиною автомобіля «DAF FT XF»95.480 р.н. НОМЕР_1 та передньою правою боковою частиною автомобіля «Volkswagen Jetta» р.н. НОМЕР_3 , причому поздовжня вісь автомобіля «DAF FT XF» та поздовжня вісь автомобіля «Volkswagen Jetta» в момент первинного контакту були приблизно під кутом 130° ±5°; висновком судової інженерно-технічної експертизи технічного стану транспортного засобу №42А від 03.03.2017 р., з якого слідує, що несправності ходової частини, що заключаються у пошкодженні елементів підвіски обох правих коліс автомобіля «Volkswagen Jetta» носять аварійний характер та пов`язуються із дією ударних навантажень, що діяли на елементи конструкції автомобіля під час розвитку ДТП. Ознак, які б свідчили про непрацездатність рульового керування та робочої гальмівної системи до моменту ДТП не встановлено; протоколом проведення слідчого експерименту зі схемою та фото таблицями до нього від 07.03.2017р., за участю свідка ОСОБА_17 , під час якого свідок вказав на напрямки руху транспортних засобів, місце розташування і зіткнення транспортних засобів; висновком автотехнічної експертизи №1447/17-26 від 21.03.2017р., з якого слідує, що водій ОСОБА_13 в заданій дорожній ситуації повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 11.1, 11.3, 12.6 (ґ), 14.2 (в) Правил дорожнього руху України, виконуючи вимоги п.п. 10.1, 11.3, 14.2 (в) ОСОБА_13 мав технічну можливість уникнути зіткнення з сідловим тягачем, водій автопоїзда ОСОБА_17 не мав технічної можливості запобігти зіткненню. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, міг бути факт виїзду автомобіля «Volkswagen Jetta» на смугу руху автопоїзда у складі сідлового тягача та напівпричепа, під керуванням водія ОСОБА_17 , на такій відстані від цього транспортного засобу, якої було недостатньо для запобігання зіткнення шляхом застосування своєчасного гальмування, тобто до виникнення даної ДТП могли привести дії водія автомобіля ОСОБА_13 , які не відповідали технічним вимогам п.п. 10.1, 11.3, 14.2 (в) Правил дорожнього руху України; висновками судово-медичного експерта №45 від 22.02.2017р., з якого слідує, що у ОСОБА_14 виявлені тяжкі тілесні ушкодження як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті. Смерть ОСОБА_14 настала від тупої поєднаної травми голови, грудної клітки, живота та правого плеча, яка супроводжувалась гострою крововтратою та травматичним шоком; висновком судово-медичного експерта №44 від 01.03.2017р., з якого слідує, що у ОСОБА_18 виявлені тілесні ушкодження, які виникли незадовго до смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті. Смерть ОСОБА_18 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми із переломом кісток лицевого скелету, крововиливами під оболонки та в шлуночки мозку; висновком судово-медичного експерта №233 від 21.03.2017р., з якого слідує, що станом на 04.02-03.03.2017р. у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, що могли утворитись як від ударів тупими твердити предметами, якими могли бути виступаючі конструкційні частини салону автомобіля, так і від ударів об такі, не виключено, при ДТП, яка мала місце 04.02.2017р., та за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння; висновком судово-психіатричного експерта №107 від 01.03.2017р. ОСОБА_13 хронічно протікаючим душевним захворюванням (психічним захворюванням або недоумством) не хворіє, не хворів таким і на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, міг усвідомлювати значення своїх дій на період інкримінованого йому злочину, може усвідомлювати значення своїх дій і на теперішній час. В період вчиненого кримінального правопорушення в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психологічного стресу, патологічного сп`яніння не знаходився, а тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи те, що у ОСОБА_13 , на теперішній час, спостерігається «Антероретроградна амнезія», тобто він не пам`ятає події, які передували ДТП, а також не пам`ятає тривалий період, часу після ДТП, на цей період часу, який він не пам`ятає, змістилися події, які відбувались раніше в житті підекспертного, тому він нічого не може пояснити з приводу інкримінованого йому злочину, так як він не пам`ятає подій скоєння ДТП, а тому не може об`єктивно цього оцінити, так як вважає, що він не є учасником ДТП. ОСОБА_13 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує та іншими матеріалами кримінального провадження.
Всім зібраним доказам у їх сукупності суд дав належну оцінку, вірно кваліфікувавши дії обвинуваченого ОСОБА_13 за ч.3 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, а потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_13 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступені тяжкості вчиненого ним злочинів та обставин, що пом`якшують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_13 судом враховано тяжкість вчиненого злочину, внаслідок чого один потерпілий молодого віку отримав тяжке тілесне ушкодження, а двоє молодих осіб померли на місці пригоди, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив злочин з необережності, в стані алкогольного сп`яніння не перебував, у вчиненому не розкаявся, частково відшкодував шкоду.
Не заслуговують на увагу посилання апелянтів про взяття до уваги судом одних доказів та відхилення інших, оскільки усім доказам судом надана належна оцінка і наведені докази не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, в основу вироку покладено показання обвинуваченого, потерпілих та свідків, які були ними надані в судовому засіданні в суді першої інстанції, та які в своїй сукупності спростовують доводи апеляційних скарг.

Твердження захисника про розбіжність показань потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_17 перевірені судом апеляційної інстанції, є послідовними та повністю узгоджуються між собою, що свідчить про їх належність та об`єктивність.

Доводи захисника про порушення права на захист, а саме не роз`яснення права на звернення з клопотанням про складення досудової доповіді не заслуговують на увагу, оскільки судом під час розгляду справи повно та всебічно досліджено обставини, що підлягають дослідженню при вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченим, в тому числі, досліджено дані, що характеризують особу обвинуваченого. Відсутність досудової доповіді у даному випадку, за наявності інших даних, що характеризують особу обвинуваченого, сама по собі не перешкодила суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення і, відповідно, не тягне за собою скасування вироку.

Твердження про те, що акт обстеження дорожніх умов є недопустимим доказом є безпідставними, так само як і твердження про неповноту судового розгляду не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Посилання захисника про не відкриття доказів стороні захисту не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах кримінального провадження в т.1 а.к.п. 221-222 знаходяться протоколи про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування з відповідними підписами обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника ОСОБА_30 .

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів про витребування експертом матеріалів перевірені колегією суддів.

Апеляційною інстанцією були допитані експерти ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , які підтвердили надані ними висновки експертів (т.1 а.к.п.145, 155, 203) та які за змістом відповідають вимогам ст.ст.101, 102 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружини), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Однак, судом в порушення зазначених вимог, належним чином не перевірено та цивільними позивачами не надано доказів факту проживання з потерпілим ОСОБА_14 однією сім`єю.

За таких обставин, вирок суду в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь ОСОБА_14 та ОСОБА_15 моральної шкоди підлягає до скасування.

На виконання ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ від 15 березня 2018 року про встановлення швидкості руху автомобілів «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_3 та сідлового тягача «DAF FT XF 95.480», д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричіпом самоскидом «SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_2 шляхом дослідження бортових комп`ютері, Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром надано відповідь про те, що Експертною службою МВС не проводиться судова експертиза бортових комп`ютерів транспортних засобів через відсутність обладнання для їх дослідження та програм для обробки даних.

Аналогічна відповідь була отримана з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин, з мотивувальної частини вироку слід виключити посилання на порушення ОСОБА_13 вимог п.12.6 «г» ПДР України.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника адвоката ОСОБА_12 задоволити частково.

Вирок Шепетівського міськрайонного суду від 08 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_13 змінити, виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду першої інстанції на порушення ОСОБА_13 вимог п.12.6 «г» ПДР України.

В частині задоволення цивільних позовів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2