Справа № 716/470/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2018 року м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

під час проведення судового засідання кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, внесеного в ЄРДР за №0000051 від 19.02.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2018 року до Заставнівського районного суду Чернівецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, внесеного в ЄРДР за №0000051 від 19.02.2018 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обраного ухвалою слідчого судді від 21.02.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з можливістю внесення застави. Клопотання мотивує тим, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.3 КК України, який відноситься до категорії тяжких. Також вважає, що існують ризики передбачені ст.177 ч.1 п.п.1, 3, 5 КПК України, які свідчать про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість впливу на свідків, а також вчинення нових злочинів.

Розгляд клопотання проведено без участі захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 , оскільки останній не заперечував проти розгляду клопотання за відсутності сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявленого прокурором клопотання, суд приходить до висновку, що воно обґрунтоване та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
У Рішенні Конституційного Суду України від 23.11.2017 року №1-р/2017 вказано про те, що Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи, які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканість, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.
Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі «Ігнатов проти України» вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, повязаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканість, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження.
Згідно п.5 зазначеного Рішення, під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
20.02.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України. 21.02.2018 року йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.04.2018 року із можливістю внесення застави в розмірі 70480 гривень. 12.04.2018 року та 13.06.2018 року ухвалами суду продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 18.08.2018 року.
Таким чином, слідчим суддею вже дано оцінку обґрунтованості підозри обвинуваченому ОСОБА_4 та перевірено наявність ризиків про які йдеться в клопотанні. На момент проведення судового засідання прокурором доведено про продовження існування даних ризиків, що в свою чергу не дає змоги суду обрати обвинуваченому більш м?який вид запобіжного заходу. Саме тому, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є безпідставним і не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Чернівецька установа виконання покарань (№33)» обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном до 17 жовтня 2018 року, з можливістю внесення застави в розмірі 70480 гривень та покладенням у зв?язку із внесенням застави обов?язків, що визначені в ухвалі слідчого судді від 21.02.2018 року.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали після проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1