УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, 01.06.2018 до Вінницького міського суду спрямовано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000937 за ч. 1, ч. 2 ст. 309 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч. 2ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 , маючи незняту і непогашену судимість близько 14:50 год. 20.09.2018, перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти», що розташований за адресою м. Вінниця, вул. Будівельна, б/н, виявив відсутність продавця даного магазину. У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з даного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, ОСОБА_4 , вважаючи що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій і настання негативних наслідків, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, керуючись жагою до легкої наживи, підійшов до прилавку продавця, перехилився через нього та відчинив шухляду, що слугує сховищем для касових коштів магазину та знаходиться в частині магазину, що відокремлена та не має вільного доступу до неї сторонніх осіб, після чого вийняв з цієї шухляди грошові кошти в сумі 3500 грн. та помістив їх до кишень своїх штанів.

Однак, хоч ОСОБА_4 і виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не був закінчений ним з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_4 помітила власник магазину ОСОБА_7 , яка, увійшовши до магазину та побачивши ОСОБА_4 поруч з прилавком продавця, зробила останньому зауваження та підійшла до нього, після чого, схопивши ОСОБА_4 , дістала з його кишень грошові кошти у сумі 3500 грн. та поклала їх назад до шухляди, після чого відпустила ОСОБА_4 , тим самим припинивши його протиправні дії.

Внаслідок припинення дій ОСОБА_4 попереджено заподіяння потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3500 гривень.

Крім того, 20.09.2018 близько 15.00 год. ОСОБА_4 перебував в приміщенні магазину «Продукти», що розташований за адресою м. Вінниця, вул. Будівельна, 14, де за вищеописаних обставин ОСОБА_7 припинила вчинення ОСОБА_4 крадіжки. Після цього в останнього виник умисел на відкрите викрадення майна потерпілої.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, проте, ігноруючи цю обставину, з метою відкритого заволодіння чужим майном почав словесно погрожувати потерпілій ОСОБА_7 застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та у її присутності взяв з прилавку магазину пляшку напою «Revo» об`ємом 0,5л. вартістю 32 гривні. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , схопивши своїми руками за одяг ОСОБА_7 , почав вимагати в неї грошові кошти у сумі 500 гривень, при цьому також погрожуючи їй застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я. У відповідь на це ОСОБА_7 надала ОСОБА_4 одну купюру номіналом 500 грн.

Отримавши цю купюру та тримаючи в руках пляшку напою «Revo», ОСОБА_4 залишив приміщення магазину та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 532 гривні.

Безпосередньо після скоєння даного злочину ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України о «18» год. «20» хв. 20.09.2018 затримано.

21.09.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, а та ч. 2 ст. 186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами підтверджуються наступними матеріалами, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 20.09.2018 року; Протоколом огляду місця події від 20.09.2018 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 21.09.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.09.2018 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином за яке передбачене покарання у виді до 6 років позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, відсутні стійкі соціальні зв`язки, а також стабільне джерело прибутку, а також особа схильна до вчинення кримінальних правопорушень, раніше неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, в період не погашеної судимості на шлях виправлення не став та знов обгрунтовано підозрюється у вчиненні нового умисного корисливого кримінального правопорушення.

Встановлені досудовим розслідуванням обставини вказують на наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, можливість незаконного впливу на потерпілого, оскількиОСОБА_9 відоме місце роботи потерпілої ОСОБА_7 , а тому останній може вчиняти тиск на останню з метою зміни показів під час досудового слідства; можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) наразі встановлено, що ОСОБА_4 є неодноразово судимим за вчинення корисливих видів злочинів, та зважаючи на те, що останній вже відбував покарання за вчинення злочинів у місця позбавлення волі, та звільнившись на шлях виправлення не став є підстави вважати, що останній може продовжувати вчиняти надалі інші кримінальні правопорушення.

Також слід зазначити, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000937по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1, ч. 2 ст. 309 КК України, в ході досудового розслідування якого, останньому 05.05.2018 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави та 18.05.2018 ОСОБА_4 вніс заставу у розмірі 35 240 грн. та був звільнений.

Тобто, відносно ОСОБА_4 в період інкримінованого йому діяння діяв запобіжний захід у виді застави.

Викладене свідчить про наявність достатніх підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, оскільки вони не забезпечать його належну процесуальну поведінку та забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігання вчинення дій, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України під час кримінального провадження.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав за обставин, викладених в ньому та просив клопотання задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ризики не обгрунтовані, ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування суду не має наміру, просили застосувати більш м"який запобіжний захід.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши учасників процесуальної дії, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_4 має незняті та непогашені судимості, знов обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних, корисливих тяжких кримінальних правопорушень, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, що ОСОБА_4 має антисоціальну поведінку, низькі соціально стримуючі фактори, в нього відсутні джерела постійного доходу, що підтверджує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, вважаю за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки є обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи те, що прокурором було доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому ОСОБА_4 розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.107, 177, 182, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування строком 60 (шістдесят) днів, а саме: до 18:20 години 18 листопада 2018 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_4 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: