Справа № 185/8628/17
Провадження № 1-кп/185/144/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004633, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2013 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда Дніпропетровської області України, українця, громадянина України, з середньою базовою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 15.03.2006 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 122 ч. 1, 198, 296 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

2) 05.07.2007 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 125 ч.1, 153 ч. 2, 156 ч. 1, 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 05.05.2009 року умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 3 місяці 27 днів

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 18 серпня 2013 року приблизно о 20 годині 00 хвилин разом зі знайомими засудженим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 з метою вживання спиртних напоїв прийшли за місцем проживання ОСОБА_9 в квартиру АДРЕСА_2 , ключі від якої знаходилися у обвинуваченого, та, перебуваючи в цій квартирі, вони спільно розпивали спиртні напої.В той же вечір, приблизно о 21 годині 20 хвилин до вищевказаної квартири повернувся її власник ОСОБА_9 , останній, обурившись на обвинуваченого ОСОБА_3 , якому він залишив ключі від квартири, що за його відсутності в належній йому на праві приватної власності квартирі вживають спиртні напої, наказав всім залишити приміщення його квартири та піти. Після чого обвинувачений ОСОБА_3 разом з іншими вийшли на сходинкову площадку біля вхідних дверей в квартиру та почали спускатися до виходу з під`їзду. В цей час, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння потерпілий ОСОБА_8 відмовився виходити на подвір`я. На ґрунті того, що потерпілий ОСОБА_8 відмовився виходити на подвір`я, у обвинуваченого ОСОБА_3 , який також знаходився в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_3 , підійшовши до потерпілого ОСОБА_8 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в область грудної клітини. Від удару обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_8 впав на сходинковій площадці, що розташована на третьому поверсі в четвертому під`їзді будинку АДРЕСА_3 . В цей час у вищевказаний під`їзд повернувся засуджений ОСОБА_7 , у якого на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний намір, засуджений ОСОБА_7 підійшов до лежачого на сходинковій площадці потерпілого ОСОБА_8 , після чого наніс останньому не менше десяти ударів обома ногами в область голови та грудної клітини. Далі, припинивши наносити удари потерпілому ОСОБА_8 , засуджений ОСОБА_7 , взявши за ноги останнього, який лежав на спині, став по сходинках тягнути його до виходу з вищевказаного під`їзду. Перебуваючи біля виходу з під`їзду, обвинувачений ОСОБА_3 разом з засудженим ОСОБА_7 , підвівши потерпілого ОСОБА_8 на ноги, стали намагатися вивести останнього з під`їзду, однак потерпілий ОСОБА_8 продовжував впиратися, двома руками взявшись за вхідні двері в під`їзд, та не хотів виходити з під`їзду. В цей час обвинувачений ОСОБА_3 з метою вивести потерпілого ОСОБА_8 на вулицю з під`їзду, штовхнув останнього руками в область спини. Від поштовху потерпілий ОСОБА_8 впав на асфальт біля під`їзду обличчям вниз. Далі обвинувачений ОСОБА_3 та засуджений ОСОБА_7 взяли потерпілого ОСОБА_8 під руки та підняли з асфальту, при цьому засуджений ОСОБА_7 наніс потерпілому ОСОБА_8 не менш двох ударів кулаком лівої руки в область спини. Далі обвинувачений ОСОБА_3 з засудженим ОСОБА_7 , утримуючи потерпілого ОСОБА_8 , перевели останнього в район гаражів, які розташовані приблизно в 20 метрах від будинку АДРЕСА_3 , де поклали потерпілого ОСОБА_8 на землю. Засуджений ОСОБА_7 став бити останнього, при цьому завдав лежачому на землі потерпілому ОСОБА_8 не менше десяти ударів обома ногами в область голови та тулуба.
Своїми умисними злочинними діями обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді поперечного перелому грудини між другим та третім ребрами та п`ятим і шостим ребрами. Такого характеру травма за ознакою тривалого розладу здоров`я тривалістю понад три тижні (більше 21 дня) відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину за ч. 1 ст. 122 КК України визнав, суду повідомив, що 18.08.2018 року приблизно о 20.00 год. він, разом із своїм знайомим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з якими він познайомився того ж вечора, прийшли за місцем проживання ОСОБА_10 - до квартири АДРЕСА_2 , ключі від якої, з відома ОСОБА_10 , знаходилися у нього. До цього, впродовж вечора, у різних місцях вони вживали спиртні напої. Перебуваючи у зазначеному помешканні, куди пізніше за їх запрошенням прийшов і ОСОБА_11 , вони також розпивали спиртні напої. В процесі вживання спиртного, він та ОСОБА_7 наносили удари по боксерській груші, яку тримав потерпілий ОСОБА_8 . В процесі нанесення ударів по груші, вона випала з рук ОСОБА_12 , і він з необережності завдав потерпілому удар в область губ кулаком лівої руки, від чого у нього з`явилася кров на губі. Приблизно о 21.00 год. цього ж дня до квартири повернувся її власник, який, обурившись на те, що у його квартирі безлад та за його відсутності розпивають спиртні напої, наказав усім залишити приміщення квартири. Потерпілий ОСОБА_8 , який знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, відмовився виходити з квартири. На цьому ґрунті, маючи на меті примусити ОСОБА_8 покинути квартиру, перебуваючи на порозі квартири, він підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та завдав останньому один удар кулаком правої руки в область грудної клітини, від чого потерпілий впав на порозі на площадці сходів. Коли потерпілий ОСОБА_8 лежав на сходах, ОСОБА_7 підійшов до нього та завдав останньому обома своїми ногами не менше десяти ударів в область голови та грудної клітини, а також взяв ОСОБА_8 за ноги та став спиною тягнути останнього по сходам до виходу з під`їзду. На шум у під`їзді вийшла сусідка, яка стала кричати та робити ОСОБА_7 зауваження. Він, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 намагалися зупинити ОСОБА_7 . Перебуваючи біля виходу з під`їзду, він разом із ОСОБА_7 підняли ОСОБА_8 на ноги, вивели на вулицю та відтягнули від під`їзду до гаражів, що розташовані біля будинку. Удари ногами по голові і тулубу ОСОБА_8 наносив лише ОСОБА_7 , а він потерпілого не бив. Також, у його присутності, потерпілого не били ані ОСОБА_10 , ані ОСОБА_13 .
Крім повного визнання провини обвинуваченим ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого злочину, вина останнього була доведена в судовому засіданні показами потерпілої, свідків, наданими стороною обвинувачення письмовими доказами.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала в суді обвинувачення відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке було змінено прокурором в ході судового розгляду в порядку ст. 338 КПК України, але при вирішенні питання про визначення покарання обвинуваченому покладалась на розсуд суду та показала суду, що про обставини смерті її брата, ОСОБА_8 , їй стало відомо від працівників правоохоронних органів. Він був доставлений у лікарню побитим, де і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 21.08.2013 року вона разом з дружиною брата їздили до моргу та проводили впізнання. Вона бачила на тілі брата численні тілесні ушкодження. Зі слів працівників поліції їй відомо, що брата побили невідомі особи в районі будинку АДРЕСА_3 .
Допитаний в судовому засіданні свідок засуджений ОСОБА_7 показав, що 18 серпня 2018 року приблизно о 20.00 год. він разом із обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , з яким вони познайомилися того ж вечора, перебували за місцем проживання ОСОБА_10 в квартирі АДРЕСА_2 , ключі від якої знаходилися у обвинуваченого. До цього, впродовж вечора, у різних місцях міста вони вживали спиртні напої. Пізніше до них приєднався ОСОБА_11 , вони продовжили розпивали спиртні напої. Приблизно о 21.00 год. цього ж дня до квартири повернувся її власник ОСОБА_10 та вигнав їх з квартири, обурившись безладом в його квартирі. Потерпілий ОСОБА_8 знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння та відмовлявся виходити з квартири. На цьому ґрунті, маючи на меті примусити потерпілого ОСОБА_8 покинути квартиру, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на порозі квартири, підійшов до ОСОБА_8 та завдав останньому один удар кулаком правої руки в область грудної клітини, від якого ОСОБА_8 впав на порозі на площадку сходів. Зазначив, що удари ногами по голові і тулубу ОСОБА_8 наносив він. У його присутності, потерпілого не били ані ОСОБА_10 , ані ОСОБА_13 . Саме він умисно заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, а смерть потерпілого ОСОБА_8 настала у зв`язку з завдання ним ударів ногами по голові потерпілого.
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні підтвердила, що перебуваючи 18.08.2013 року у вечірній час в районі буд. АДРЕСА_3 , вона з проханням пригостити її цигаркою зверталася до компанії чоловіків та дівчини, які сиділи на лавочці у дворі будинку. Також вона бачила в районі гаражів біля зазначеного будинку побитого чоловіка, який лежав лицем до землі, з голим торсом. Концентрація тілесних ушкоджень у чоловіка була на голові, спині та руках. Він хрипів. Вона викликала «Швидку допомогу» та чекала приїзду лікарів. При ній ніхто ударів потерпілому не наносив.
Свідок ОСОБА_13 під час допиту показав, що за запрошенням обвинуваченого прийшов до квартири ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 , де вони разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої. Після повернення до квартири власника ОСОБА_10 та висловлювання ним претензій з приводу безладу, вони вийшли на вулицю. Він вийшов на вулицю, через 5 хвилин вийшли обвинувачений ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Потерпілий був у стані сильного сп`яніння, тому його вивели під руки обвинувачений та ОСОБА_7 . Він пішов до лавочки за гаражем, де вже були його дружина ОСОБА_15 та ОСОБА_14 . Побиття потерпілого у під`їзді він не бачив, а біля гаражу він бачив, як обвинувачений ОСОБА_3 відтягував ОСОБА_7 від ОСОБА_8 , який наносив потерпілому удари.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що 18.08.2013 року близько 22.00 год. зустрілася із своїм чоловіком ОСОБА_13 в районі будинку АДРЕСА_3 . Разом з чоловіком на лавочці сиділи обвинувачений, та ОСОБА_10 . Також до них підходила незнайома дівчина на ім`я ОСОБА_16 . В якийсь час вона пішла в район гаражів, де побачила чоловіка з оголеним тулубом, який лежав та хрипів. Вона подумала, що цей чоловік у нетверезому стані. Повернувшись до зазначених осіб вона повідомила ОСОБА_16 , що бачила людину біля гаражів, яка лежить та хрипить. З хлопців на її слова ніхто не відреагував. Після цього ОСОБА_7 кудись зник, а ОСОБА_10 та обвинувачений викликали таксі і кудись поїхали. Ірина залишилася. Через деякий час приїхала швидка допомога та поліція. Від працівників поліції в подальшому їй стало відомо, що чоловік, якого вона бачила біля гаражів, помер через побиття, але обставини бійки їй не відомі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав пояснення про те, що у серпні 2013 року він перебував на морі, а ключі від його квартири випадково опинилися у обвинуваченого ОСОБА_3 , та якому він дозволив пожити у нього. 18.08.2013 року близько о 21.00 год. він повернувся додому, де у стані алкогольного сп`яніння побачив обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та невідомого чоловіка, як пізніше з`ясувалось - потерпілого. У квартирі був безлад, тому він попросив всіх зазначених осіб покинути його оселю. Він з ОСОБА_13 чекав на лавочці біля під`їзду та чув шум у під`їзді. Він зрозумів, що, можливо, між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим у під`їзді відбулася сварка. ОСОБА_3 вийшов з під`їзду та повідомив, що ОСОБА_8 не бажає виходити. Також в під`їзд заходив і ОСОБА_7 , після чого він чув звуки глухих ударів, близько п`яти, та зрозумів, що ОСОБА_7 бив потерпілого. У під`їзді він бачив потерпілого у побитому стані, з обличчям у крові, та лежачим поруч з ОСОБА_7 , який стояв на сходах. Вони хотіли вивести потерпілого на вулицю з під`їзду і під час цих подій сусідка по під`їзду стала кричати та робити зауваження. Після того потерпілого з під`їзду вивели ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . При виході хтось з них штовхнули потерпілого, який упав на асфальт. Ті ж особи перевели потерпілого до гаражів, на відстані близько 30 метрів від дому, де ОСОБА_7 знов став бити потерпілого. В той же вечір він разом з ОСОБА_13 підходили до потерпілого, який лежав біля гаражів, та бачили його травми в області обличчя та голови, із згустками крові. З місця пригоди він разом з ОСОБА_3 поїхали на таксі.
Так, згідно постанови про виділення матеріалів досудового розслідування 16.10.2013 року прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури з кримінального провадження за фактом умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , що призвели до смерті останнього, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України були виділені матеріли досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_3 для оголошення останнього в розшук /а.п.84-87/.

18.11.2013 року ОСОБА_3 був оголошений в розшук, про що свідчить постанова слідчого /а.п.99-103/.

11.10.2017 року на підставі постанови слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було відновлено досудове розслідування за кримінальним провадженням за фактом умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 /а.п.104-105/.

Протоколом огляду місця події від 19.08.2013 року зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення та встановлена наявність за вказаним місцем, у тому числі і в під`їзді, і в районі гаражів численних слідів крові, та речей потерпілого зі слідами крові /а.п.160-161/.

21.08.2013 року слідчим за участю понятих та власника квартири ОСОБА_9 була оглянута квартира, в якій обвинувачений разом з потерпілим 18.08.2013 року вживали спиртні напої, про що було складено протокол огляду /а.п.149-151/.

Відповідно до письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 від 19.08.2013 року, останній повідомив, що 18.08.2013 року він під час виходу з під`їзду будинку АДРЕСА_3 разом з потерпілим ОСОБА_8 завдав йому кулаком правої руки удару в груди зліва, у зв`язку з тим, що останній відмовлявся виходити /а.п.155-156/.

В ході проведення досудового розслідування були оглянуті та вилучені речі обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , в які останні були одягнені в день вчинення злочину, про що слідчим було складено протокол огляду речей /а.п. 152-153, 157-158/.

Згідно з протоколами слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , кожен окремо, останні в присутності понятих та спеціаліста розповіли про обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, та показали, яким чином зазначена особа умисно заподіяла потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості /а.п.134-148/, однак у судовому засіданні не підтвердили факти, зазначені у протоколах, тому суд не бере до уваги зазначені протоколи слідчих експериментів.

З засудженим ОСОБА_7 проводився слідчий експеримент, результати проведення якого зафіксовані у протоколі від 22.08.2013 року, під час проведення вказаної слідчої дії засуджений ОСОБА_7 розповів про обставини побиття потерпілого ОСОБА_8 , зазначаючи про умисне заподіяння не менш як 10 ударів ногами у голову та тулуб потерпілого ОСОБА_8 в під`їзді будинку, а також про умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому в процесі його побиття ногами по голові та тулубу в районі гаражів біля будинку № 6-а по вул. Степового Фронту м. Павлограда. При цьому ОСОБА_7 показав механізм умисного спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, від яких в подальшому наступила смерть потерпілого /а.п.89-95/.

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №362 від 05.10.2013 року, тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_8 могли утворитись при обставинах, на які вказали свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та засуджений ОСОБА_7 в ході проведення з останніми слідчих експериментів /а.п.200-201/.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 показав, що виявлені у потерпілого ОСОБА_8 тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з множинними місцями прикладання сили, оскільки тілесні ушкодження виявлені з різних сторін тіла. У зв`язку з тим, що тілесні ушкодження у потерпілого локалізовані спереду, малоймовірно, що тілесні ушкодження, що є причиною смерті, утворилися при падінні з висоти власного зросту. Перелом грудини у потерпілого є тілесним ушкодженням середньої тяжкості, якій міг утворитися від удару кулаком. Він був присутній при проведенні слідчих експериментів та підтвердив висновок додаткової СМЕ.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 362 від 28.08.2013 року потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та синців в лобних областях, навколо очей по типу «окулярів», перелому носу в хрящовому відділі, саден в виличній області справа, обширних синців на передній поверхні грудної клітини з обох сторін, біля основи шиї, множинних саден та синців на передній та бічних поверхнях грудної клітини з обох сторін, саден та синців на задній поверхні грудної клітини у нижніх відділах та в поперековій області, множинних синців в області обох передпліч та кистях по тиловій поверхні, синців та саден в області ліктьових суглобів по задній поверхні, крововиливів у м`які покрови голови в лобно-тім`яних областях з обох сторін, субарахної дальних крововиливів в лобно-тім`яну область лівої півкулі по випуклій поверхні та скроневій долі правої півкулі по зовнішньо-бічній поверхні, поперечного перелому грудини між другим і третім ребрами та п`ятим і шостим ребрами, непрямих переломів другого, п`ятого, шостого, сьомого ребер зліва, прямих переломів восьмого, дев`ятого, десятого ребер зліва, непрямих переломів сьомго, восьмого, дев`ятого ребер справа. Тілесні ушкодження в області голови, які супроводжувалися забоєм головного мозку знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_8 та є тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння, та такими, що сприяли смерті потерпілого. Ушкодження у вигляді перелому грудини, неускладнених двосторонніх переломів ребер оцінюються як пошкодження середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж 21 день). Зазначені тілесні ушкодження утворилися від многократної дії тупих твердих предметів, які діяли по ударному механізму з місцем прикладення діючої сили в область лицевої частини голови, грудної клітини по передній та задньо-бічним поверхням, верхніх кінцівок в області кістей та передпліч. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, їх локалізацію, кількість, тілесні ушкодження не могли утворитись при падінні потерпілого з висоти власного росту. Смерть потерпілого ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 02.00 год. в реанімаційному відділенні міської лікарні № 4 м. Павлограда внаслідок внутрішньочерепної травми, яка супроводжувалася субарахноїдальними крововиливами та забоєм головного мозку, які за ознаками небезпечності для життя та здоров`я в момент заподіяння оцінюються як тяжкі тілесні ушкодження /а.п.166-171/.

При дослідженні залишків рідини на вилученому одязі у обвинуваченого ОСОБА_3 , в якому останній перебував в день завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , на футболці встановлена наявність крові людини, що не виключає можливості походження від крові потерпілого ОСОБА_8 , яка, як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_3 , виникла внаслідок переміщенням ним потерпілого ОСОБА_8 . На шортах та парі сандалів обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлена наявність крові, про що експертом було складено висновок №733 від 11.09.2013 року /а.п.196-198/.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України: як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 стосовно нанесення ним одного умисного удару в груди потерпілого, в результаті якого останньому були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, логічні та послідовні, були підтвердженні в судовому засіданні показами свідків та письмовими доказами, зібраними стороною обвинувачення.

Аналізуючи пояснення сторін та учасників процесу, надані письмові докази, суд робить висновок, що 18.08.2013 року на ґрунті того, що потерпілий ОСОБА_8 відмовився виходити на подвір`я після спільного вживання спиртних напоїв, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин завдав останньому один удар кулаком правої руки в область грудної клітини, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді поперечного перелому грудини між другим та третім ребрами та п`ятим і шостим ребрами, які за ознакою тривалого розладу здоров`я відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, має тяжке захворювання з діагнозом ВІЛ-інфекція (1 клінічна стадія) та потребує АРВ-терапію, а також враховує визнання вини останнім.

Обставиною, відповідно вимог ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є повне визнання вини.

Обставиною, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, визнання обвинуваченим своєї вини у скоєному, наявність непогашених та не знятих судимостей, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, наслідків вчиненого злочину. Тому суд, з урахуванням викладеного, робить висновок, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише з ізолюванням від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України у виді обмеження волі. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду була спочатку обрана у виді тримання під вартою в Дніпропетровській УВП УДПтСУ в Дніпропетровській області, в подальшому була змінена на домашній арешт, дія якого триває до 23 вересня 2018 року.

Так, згідно ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.10.2017 року обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою /а.п.131-132/, який продовжений в ході судового розгляду ухвалами Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2017 року /а.п.27-28/, від 21.12.2017 року /а.п.46-47/, від 13.02.2018 року /а.п.75-76/, від 10.04.2018 року /а.п.219-220/. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.05.2018 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 був змінений з тримання під вартою на домашній арешт /а.п.241-243/.

З моменту затримання (11.10.2017 року) та до зміни запобіжного заходу (31.05.2018 року) обвинувачений ОСОБА_3 перебував під вартою.

З огляду на наведене, з урахуванням вимог ч. 5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення ОСОБА_3 має бути зараховано обвинуваченому в строк призначеного йому покарання з 11.10.2017 року, тобто з моменту фактичного затримання обвинуваченого, до зміни запобіжного заходу в суді 31.05.2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Як вбачається з вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_7 останнього було засуджено за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185 КК України, при цьому судом доля речових доказів не вирішувалась, а як було зазначено у вироку, має бути вирішена під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження у зв`язку з розшуком (а.п. 111-116).

Доля речових доказів по кримінальному провадженню, а саме: опечатаного поліетиленового пакету, який містить джинсові брюки, що належать потерпілому ОСОБА_8 ; опечатаного поліетиленового пакету, який містить пару шкарпеток, що належать потерпілому ОСОБА_8 ; опечатаного поліетиленового пакету, який містить труси, що належать потерпілому ОСОБА_8 ; опечатаного поліетиленового пакету, який містить шорти, що належать ОСОБА_3 ; опечатаного поліетиленового пакету, який містить футболку, що належать ОСОБА_3 ; опечатаного поліетиленового пакету, який містить пару сандалів, що належать ОСОБА_3 ; опечатаного поліетиленового пакету, який містить джинсові брюки, що належать ОСОБА_7 ; опечатаного поліетиленового пакету, який містить спортивну кофту, що належать ОСОБА_7 ; опечатаного поліетиленового пакету, який містить пару тапок, що належать ОСОБА_7 ; опечатаного поліетиленового пакету, який містить пару черевик, що належать потерпілому ОСОБА_8 , вилучених 19.08.2013 року в ходу огляду місця події; опечатаного поліетиленового пакету, який містить сорочку, що належать потерпілому ОСОБА_8 , вилучену 19.08.2013 року в ходу огляду місця події; опечатаного поліетиленового пакету, що містить рушник, вилучений 21 серпня 2013 року в ході огляду квартири АДРЕСА_2 ; опечатаного паперового конверту, що містить змив, вилучений 21 серпня 2013 року з порогу у ванну кімнату в ході огляду квартири АДРЕСА_2 ; опечатаного паперового конверту, що містить марлевий тампон з речовиною бурого кольору, вилучений 19 серпня 2013 року в ході огляду місця події біля будинку АДРЕСА_3 ; опечатаного паперового конверту що містить марлевий тампон з речовиною бурого кольору, вилучений 19 серпня 2013 року в ході огляду місця події з поверхні підлоги у четвертому під`їзді будинку АДРЕСА_3 , які знаходяться на зберіганні в камері схову Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області - квитанція № 162514 від 10.10.2013 року (а.п. 162- 164) підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 11.10.2017 року до 31.05.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі у зв`язку з тим, що строк попереднього ув`язнення, відбутий ним у межах кримінального провадження, дорівнює фактично призначеному йому основному покаранню за вчинене кримінальне правопорушення.

Речові докази по кримінальному провадженню, які знаходяться на зберіганні в камері схову Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області - квитанція № 162514 від 10.10.2013 року (а.п. 162-164), а саме:

- джинсові брюки, пару шкарпеток, труси, пару черевик, сорочку, що належали потерпілому ОСОБА_8 - повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- шорти, футболку, пару сандалів, що належать ОСОБА_3 - повернути ОСОБА_3 ;

- джинсові брюки, спортивну кофту, пару тапок, що належать ОСОБА_7 - повернути ОСОБА_7 ;

- рушник, вилучений 21 серпня 2013 року в ході огляду квартири АДРЕСА_2 ; змив, вилучений 21 серпня 2013 року з порогу у ванну кімнату в ході огляду квартири АДРЕСА_2 ; марлевий тампон з речовиною бурого кольору, вилучений 19 серпня 2013 року в ході огляду місця події біля будинку АДРЕСА_3 ; марлевий тампон з речовиною бурого кольору, вилучений 19 серпня 2013 року в ході огляду місця події з поверхні підлоги у четвертому під`їзді будинку АДРЕСА_3 , які знаходяться на зберіганні в камері схову Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, як такі, що не представляють цінності і не можуть бути використані - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1