УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/319/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
14 травня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції із стадії підготовчого судового засідання. Вважає, ухвалу суду незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що висновок суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору є безпідставним, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України та прокурором у ньому зазначено правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність відносно ОСОБА_7 (ч.1 ст.263 КК України). Вказує, що при вирішенні питання про повернення обвинувального акту прокурору суд вийшов за межі дослідження обставин, які мають бути вирішені у ході підготовчого судового засідання та фактично вдався в оцінку обвинувального акту на предмет правильності формулювання обвинувачення. Крім того, вказує, що твердження суду щодо неможливості у подальшому здійснити роз`яснення ОСОБА_7 суті пред`явленого йому обвинувачення за ст.263 ч.1 КК України відповідно до положень ст.348 КПК України є передчасним, оскільки відповідна процедура здійснюється на стадії судового розгляду. Посилається на те, що за наявності підстав прокурор не позбавлений можливості змінити обвинувачення на стадії розгляду кримінального провадження в суді.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні, носінні та зберіганні без передбаченого законом дозволу бойового припасу.
Диспозиція ч.1 ст. 263 КК України передбачає кримінальну відповідальність за певні дії (носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут) щодо вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, які вчинюються без дозволу, передбаченого законом. Таким чином, диспозиція цієї статті є відсильною, оскільки відсилає до закону, яким передбачено необхідність одержання дозволу на вчинення відповідних дій із зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами та пристроями.
Однак, в обвинувальному акті відсутнє посилання на закон України, який порушив ОСОБА_7 , незаконно придбавши бойовий припас, який він зберігав.
Крім того, суд вважав, що не може розраховувати на зміну прокурором обвинувачення в суді в майбутньому, оскільки в такому випадку допустить до судового розгляду обвинувальний акт, обвинувачення за яким не зможе в порядку ст. 348 КПК України роз`яснити обвинуваченому, не вийшовши за його межі.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України та підлягає поверненню прокурору.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України обвинувальний акт є формою закінчення досудового розслідування та формою звернення прокурора до суду.
Згідно ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити певні відомості, які перераховані в п.п. 1-9 вказаної статті, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається зі змісту даного обвинувального акту прокурором, на підставі встановлених фактичних даних, зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення (ч.1 ст. 263 КК України) та сформульовано обвинувачення ОСОБА_7 .
Колегія суддів звертає увагу, що обов`язок доказування перед судом вини обвинуваченого і усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення лежить лише на прокуророві, а у обвинувальному акті зазначаються ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які саме прокурор вважає встановленими на стадії досудового розслідування.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що в ньому викладено обставини, які прокурор вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Таким чином, в обвинувальному акті викладені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та зазначено правову кваліфікацію.
Посилання суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті відсутнє посилання на закон України, який порушив ОСОБА_7 , незаконно придбавши бойовий припас, який він зберігав, колегія суддів не може вважати підставою для повернення обвинувального акту прокурору в розумінні вимог ст.291 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає наявність в ньому таких недоліків, які не можуть бути усунуті та перешкоджають призначити судовий розгляд.
Відповідно до ст.ст. 338, 341 КПК України за наявності підстав прокурор не позбавлений можливості змінити обвинувачення на стадії розгляду кримінального провадження в суді.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та повернув прокурору обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні.
Крім того, в порушення вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання вдався до оцінки тих обставин, які мають бути досліджені під час судового розгляду обвинувального акту по суті.
На підставі викладеного ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - направленню на новий розгляд в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: