Справа № 523/7342/18
Провадження №1-кс/523/1586/18
УХВАЛА
про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та

обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

(повний текст)

30 травня 2018 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 29.05.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002476 від 28.05.2018 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця за національністю, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, зі слів працює за наймом вантажником й різноробочим на підприємстві «АТЛ», перебуваюого у цивільному шлюбі, маючого малолітню дитину 2015 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.03.2016 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 06.12.2017 року, за відбуттям строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:
30.05.2018 року до Суворовського районного суду м.Одеси для розгляду надійшло від старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у таємному заволодінні майном ОСОБА_8 велосипеду марки «Optimabike», біло-блакитного кольору, вартістю 7000 гривень, поєднаному з проникненням до подвір`я домоволодіння будинку АДРЕСА_2 , що мало місце 28.05.2018 року о 15:45 годині.

Як слідує з клопотання, за даним фактом 28.05.2018 року до ЄРДР внесено відповідні відомості за №0002476, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а 29.05.2018 року слідчим ОСОБА_6 складено відповідне повідомлення про підозру ОСОБА_7 , яке вручено останньому у той же день в присутності його захисника ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий ОСОБА_6 посилається на дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 неодружений, утриманців не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та був судимий за аналогічні майнові злочини, а також на зникнення останнього з місця вчинення інкримінованого злочину та на тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється вказана особа, що обумовлює, на думку сторони обвинувачення, відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного та існування ризиків його можливого ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого правопорушення та продовження злочинної діяльності.

З`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, заслухавши позицію захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати останньому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

За розглядуваним клопотанням та доданими до нього матеріалами, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно та поєднаного з проникненням у інше сховище (крадіжка), за яке визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком до шести років.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.ст.177, 183 зазначеного Кодексу, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може бути застосований лише до підозрюваного чи обвинуваченого у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний чи обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Згідно з ч.1 ст.94 означеного Кодексу, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Частина ч.1 ст.9 вказаного Кодексу встановлює, що під кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Разом з цим, ст.8 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року встановлюють, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерел права.
У практиці ЄСПЛ щодо дотримання положень ст.5 Конвенції встановлено вимогу, щоб позбавлення свободи було "законним", зокрема з дотриманням "процедури, встановленої законом". У цьому аспекті Конвенція відсилає до норм національного законодавства та встановлює зобов`язання забезпечувати дотримання матеріально-правових і процесуальних норм законодавства, але вона також вимагає, щоб при будь-якому позбавленні свободи забезпечувалася мета ст.5 Конвенції, зокрема захист осіб від свавілля. Відповідно до практики ЄСПЛ національні органи, передусім суди, повинні тлумачити і застосовувати національний закон відповідно до ст.5 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 року у справі "Ічин та інші проти України"п.п.34-35).
Крім того, за п.196 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», Суд на наголосив на тому, що для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним у розумінні п.1 ст.5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам недостатньо. Застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин.
Опріч викладене, за п.62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.
Проте, всупереч приписам ч.1 ст.184 КПК України, у розглядуваному клопотанні слідчим ОСОБА_6 не наведені конкретні обставини та докази, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення у конкретному випадку, натомість лише наведений лише перелік джерел доказів, які за думкою сторони обвинувачення, обґрунтовують висунуту останньому підозру, а також в означеному клопотанні належним чином не доведено неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, що не відповідає положенням ч.1 ст.184 КПК України.

Втім, матеріалами клопотання слідчого ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні не доведено будь-якими доказами доводи сторони обвинувачення щодо недостатності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, з урахуванням чого та за приписами ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає, що у такому випадку розглядуване клопотання не підлягає задоволенню у запропонованому обсязі.
Разом з цим, виходячи з наведених вимог кримінального процесуального кодексу України, Конвенції та практики ЄСПЛ, слідчим суддею при вирішенні питання щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підсудного ОСОБА_7 приймається те, що останній має місце реєстрації та постійного проживання в м.Одесі, де мешкає з родиною, за повідомленою підозрою надав визнавальні пояснення, перебуває в цивільному шлюбі та має малолітню дитину 2015 року народження, працює за наймом вантажником й різноробочим на підприємстві «АТЛ», що свідчить про міцність соціальних зв`язків вказаного підозрюваного у місці його проживання, натомість прокурором під час розгляду наведеного клопотання існування інших підстав або ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, - не доведено.
Слід також відмітити, що додані до розглядуваного клопотання й надані до суду копії матеріалів, оформлені слідчим ОСОБА_6 всупереч вимогам п.п.6, 15, 16 розділу ІІ, п.п.2, 3 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в органах Національної поліції, затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року (непрошиті, не пронумеровані, не складений опис та засвідчувальний напис, на копіях відсутні дати їх створення, відсутній супровідний лист на матеріали клопотання та реєстраційний номер вихідної кореспонденції), що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у ідентичності таких копій документів та обґрунтувати ними відповідне судове рішення.

Аналогічні роз`яснення містяться в Розділі 1, п.11 Розділу 3.5 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, затвердженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.

На підставі викладеного, оцінюючи доводи слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_3 щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, незважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше судимий Суворовським районним судом м.Одеси від 18.03.2016 року та звільнився за відбуттям строку покарання 06.12.2017 року, останній має місце постійного проживання та реєстрації в м.Одесі, мешкає з родиною, перебуває в цивільному шлюбі та має малолітню дитину, місце роботи, що підтверджується наданими стороною захисту відповідними документами та свідчить про міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного мешкання, слідчий суддя доходить висновку про те, що для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатнім й обґрунтованим, з дотриманням справедливого балансу між існуванням суспільного інтересу та поваги до особистої свободи, уявляється застосування до нього запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, із залишенням клопотання слідчого ОСОБА_6 без задоволення, оскільки доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ані останньою у внесеному клопотанні, ані прокурором у судовому засіданні не доведено.
Керуючись ст.ст.3, 26, 177-178, 183-184, 199, 294, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, - залишити без задоволення.
Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 27.07.2018 року, поклавши на вказану особу наступні обов`язки:
1) невідкладно прибути до місця проживання за вказаною адресою;

2) заборонити залишати в період часу з 22:00 до 06:00 години житло, яке розташоване за вищеозначеною адресою ;
3) без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатися за межі м.Одеси;
4) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
5) заборонити підозрюваному спілкуватися із потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити працівникам Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області. Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.
Копію ухвали направити для виконання до Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, для контролю виконання прокурору Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , для відома та виконання вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1