Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/494/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: п.10 ч.2 ст.115 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2018 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула дистанційно в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали подання Державної установи «Устинівський виправний центр №37» Міністерства юстиції України про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 за його апеляційною скаргою на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12 липня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Устинівський виправний центр №37» Міністерства юстиції України про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Луганка Петрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, до засудження жителя АДРЕСА_1 , працювавшого монтером колії залізничного цеху Петрівського кар`єру Управління залізничного транспорту ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», засудженого 31.03.2010 року Апеляційним судом Кіровоградської області за п.10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:

До Устинівського районного суду Кіровоградської області надійшло подання Державної установи «Устинівський виправний центр №37» Міністерства юстиції України про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , мотивоване тим, що він відбув три четверті строку покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12 липня 2018 року відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Устинівський виправний центр №37» Міністерства юстиції України про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_7 був засуджений за вироком апеляційного суду Кіровоградської області за п.10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05.02.2016 року засудженому ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 17.07.2008 року по 07.05.2010 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2017 року засудженому зараховано в строк покарання час його слідування під вартою до Устинівського виправного центру №37 з 22.05.2017 року по 31.07.2017 року, що за правилами ст.72 КК України, становить 4 місяці 18 днів.
Відповідно до довідки ДУ «Устинівський виправний центр №37» строк покарання засудженому ОСОБА_7 станом на 12.07.2018 року, з урахуванням заліку попереднього ув`язнення 1 рік 9 місяців 20 днів та строку слідування під вартою 4 місяці 18 днів, скоротився на 2 роки 2 місяці 8 днів та складає 12 років 9 місяців 22 дні. Фактично засуджений відбув 09 років 11 місяців 25 днів. Невідбутий строк покарання складає 2 роки 09 місяців 27 днів. Початок строку відбуття покарання засудженому рахується з 17.07.2008 року і кінець строку визначено 09.05.2021 року.

Зазначено, що засуджений ОСОБА_7 відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного йому за вироком суду.
Зі змісту ухвали Сокирянського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2017 року вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в період перебування в слідчих ізоляторах м. Кіровограда та м. Києва з 17.07.2008 року заохочень не мав, під час відбування покарання у ДУ «Сокирянська виправна колонія №67» Чернівецької області з 11.07.2011 року по грудень 2012 року до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, до адміністрації установи з приводу працевлаштування не звертався, тобто за період часу з 17.07.2008 року по грудень 2012 року, тобто майже 4 роки 5 місяців, поведінка засудженого ОСОБА_7 та його ставлення до праці не були сумлінними та зразковими, про що свідчать відсутність заходів заохочення та залучення до суспільно-корисної праці.
Суд не прийняв до уваги пояснення засудженого ОСОБА_7 , що після прибуття до Сокирянської виправної колонії №67 він працював півтора року без будь-якого обліку виконуваної ним роботи, оскільки докази на підтвердження такого працевлаштування відсутні.
Судом зазначено, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, в тому числі за обов`язкової постійної старанності у роботі, чесного ставлення до праці. Натомість засуджений ОСОБА_7 протягом всього періоду відбуття ним покарання близько 4 років та 8 місяців, з урахуванням трьох місяців, протягом яких він не залучався до праці в ДУ «Устинівський виправний центр №37», не виконував на постійній основі роботи, яка за своїм характером та змістом давала б суду підстави зробити висновок про те, що засуджений ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив скасувати оскаржувану ухвалу мотивуючи тим, що він за весь час перебування в місцях позбавлення волі порушень режиму утримання не допускав та сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув строку покарання. За час перебування в виправному центрі №37 мав три заохочення, стягнень не має. Вважає, що заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, прокурора який просив відмовити в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, з таких підстав.

За змістом ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року « Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а також дані про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Частиною 1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів подання, вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 31.03.2010 року ОСОБА_7 засуджено за п.10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років і з подальшою заміною невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким - обмеженням волі строком на 04 роки 04 місяці 15 днів.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05.02.2016 року засудженому ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 17.07.2008 року по 07.05.2010 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2017 року засудженому зараховано в строк покарання час його слідування під вартою до Устинівського виправного центру №37 з 22.05.2017 року по 31.07.2017 року, що за правилами ст.72 КК України, становить 4 місяці 18 днів.
Відповідно до довідки ДУ «Устинівський виправний центр №37» строк покарання засудженому ОСОБА_7 станом на 12.07.2018 року, з урахуванням заліку попереднього ув`язнення 1 рік 9 місяців 20 днів та строку слідування під вартою 4 місяці 18 днів, скоротився на 2 роки 2 місяці 8 днів та складає 12 років 9 місяців 22 дні. Фактично засуджений відбув 09 років 11 місяців 25 днів. Невідбутий строк покарання складає 2 роки 09 місяців 27 днів. Початок строку відбуття покарання засудженому рахується з 17.07.2008 року і кінець строку визначено 09.05.2021 року.
З огляду на викладене, засуджений ОСОБА_7 відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного йому за вироком суду.
Згідно подання засуджений ОСОБА_7 в період перебування в слідчому ізоляторі м.Кіровограда з 23.07.2008 року характеризувався посередньо, порушень встановленого порядку утримання не допускав, заохочень не мав.
За час перебування в слідчому ізоляторі м. Києва, починаючи з 28.08.2009 року, засуджений ОСОБА_7 порушень встановленого порядку утримання не допускав, заохочень не мав.
За час відбуття покарання у Петрівській виправній колонії №49 Кіровоградської області, починаючи з 26.05.2010 року, засуджений також до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення до нього не застосовувались.

Згідно характеристики та довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_7 за період відбування ним покарання в Державній установі «Сокирянська виправна колонія №67» відділу ДПтСУ в Чернівецькій області, починаючи з 11.07.2011 року, останній допустив одне порушення режиму відбування покарання, а саме: вживання спиртних напоїв, за що на нього 22.12.2013 року було накладено стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора строком на 10 діб, яке на даний час погашене; за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку до нього правами начальника установи були застосовані заходи заохочення у вигляді чотирьох подяк.

За період відбування покарання в ДУ «Устинівський виправний центр №37», починаючи з 31.07.2017 року, засуджений ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку правами начальника установи 13.11.2017 року та 05.04.2018 року до нього застосовані заходи заохочення у виді подяки та після прийняття 30.05.2018 року рішення комісією установи виконання покарань про внесення до суду подання про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 , останньому до дня Конституції України за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку 27.06.2018 року було оголошено подяку.

Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_7 , складеної представником ДУ «Устинівський виправний центр №37», засуджений зарекомендував себе задовільно, працевлаштований на підприємстві установи, до роботи ставиться з ініціативою та підтримує своє робоче місце в належному стані; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний; підтримує зв`язок з рідними; у скоєних злочинах розкаюється.
Згідно строкового трудового договору №60 від 24.10.2017 року засуджений перебуває у трудових відносинах з ДУ «Устинівський виправний центр №37».

Відповідно до довідок, виданих ДП «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України №37» та ДУ «Устинівський виправний центр №37» від 22.05.2018 року, засуджений ОСОБА_7 за період часу з серпня по жовтень 2017 року до будь-яких робіт на підприємстві не залучався; працевлаштований з жовтня 2017 року та отримує систематичний дохід у виді заробітної плати. Виконавчі листи на засудженого до установи не надходили.

Відповідно до довідки оперативної групи ДУ «Устинівський виправний центр №37» засуджений ОСОБА_7 конфліктних та боргових відносин з іншими засудженими не має. Намірів скоїти злочин не виношує, негативних проявів за час перебування в установі з його боку не було.

За змістом характеристики-висновку, складеного психологом ДУ «Устинівський виправний центр №37» від 30.05.2018 року, засуджений зарекомендував себе як комунікабельний та ініціативний, в міру товариський, рідко виходить із себе, самоконтроль на достатньому рівні, в середовищі засуджених не конфліктний, на профілактичному обліку не перебував, на заходи психолого-педагогічного впливу реагує позитивно.
Відповідно до витягу з протоколу №8 від 30.05.2018 року комісія Устинівського ВЦ №37 по перегляду особових справ засуджених, формально підпадаючих під умовно-дострокове звільнення, та подання матеріалів в суд, постановила клопотати перед судом про застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_7 ..
Згідно витягу з протоколу №8 від 30.05.2018 року спостережна комісія при Устинівській районній державній адміністрації постановила підтримати рішення адміністрації установи та направити матеріали до суду про застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_7 ..

Разом із тим, відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 12 КК України, і про це правильно зазначив суд першої інстанції, три із вчинених засудженим ОСОБА_7 злочини, передбачені п.10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152 та ч.3 ст.153 КК України є особливо тяжкими злочинами, а четвертий - передбачений ч.3 ст.185 КК України, класифікується як тяжкий злочин.
Як вбачається з матеріалів подання, засуджений ОСОБА_7 прибув до ДУ «Устинівський виправний центр №37» 31.07.2017 року, за період часу з серпня по жовтень 2017 року (три місяці) взагалі не залучався до роботи, висновок комісії установи про внесення подання до суду про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 , як особи, яка своєю поведінкою та ставленням до праці довела виправлення, зроблений за результатами засідання від 30.05.2018 року, тобто лише через 10 місяців після прибуття засудженого до установи виконання покарань.
Зі змісту ухвали Сокирянського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2017 року вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в період перебування в слідчих ізоляторах м. Кіровограда та м. Києва з 17.07.2008 року заохочень не мав, під час відбування покарання у ДУ «Сокирянська виправна колонія №67» Чернівецької області з 11.07.2011 року по грудень 2012 року до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, до адміністрації установи з приводу працевлаштування не звертався.
А тому, за період часу з 17.07.2008 року по грудень 2012 року, тобто майже 4 роки 5 місяців, поведінка засудженого ОСОБА_7 та його ставлення до праці не були сумлінними та зразковими, про що свідчать відсутність заходів заохочення та залучення до суспільно-корисної праці.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, в тому числі за обов`язкової постійної старанності у роботі, чесного ставлення до праці. Натомість засуджений ОСОБА_7 протягом всього періоду відбуття ним покарання близько 4 років та 8 місяців, з урахуванням трьох місяців, протягом яких він не залучався до праці в ДУ «Устинівський виправний центр №37», не виконував на постійній основі роботи, яка за своїм характером та змістом давала б суду підстави зробити висновок про те, що засуджений ставленням до праці довів своє виправлення.
Крім того, суд першої інстанції правильно врахував наявність конфліктної ситуації між засудженими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а саме те, що 22.05.2018 року по факту конфліктної ситуації між засудженими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було проведено службове розслідування та складений висновок, зі змісту якого вбачається, що 15.05.2018 року під час виконання вказаними засудженими роботи на виробничому об`єкті МТФ між ними виникла, дослівно, «…словесна перепалка, в якій вони розмовляли на підвищених тонах, виражалися нецензурною лайкою в адреси один одного та погрожували один одному фізичною розправою… ст. прапорщик ОСОБА_9 зробив вище вказаним засудженим усне зауваження та попередив про дисциплінарну відповідальність за створення конфліктної ситуації, після чого засуджені заспокоїлися, але були вороже налаштовані один проти одного… З метою недопущення конфліктної ситуації в подальшому капітан внутрішньої служби ОСОБА_10 перевів засудженого ОСОБА_7 з відділку «Завтурове» до відділку «Інгульське». В ході проведення службового розслідування та опитування фігурантів стало відомо, що конфліктна ситуація між ними виникла на ґрунті боргових зобов`язань, а саме позичених грошових коштів ОСОБА_8 в ОСОБА_7 , який в свою чергу вимагав повернути борг передчасно встановленої дати...».
Також як вбачається із вказаного висновку службового розслідування старшому інспектору ГСПВПР старшому лейтенанту вн. служби ОСОБА_11 доручено розглянути питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності фігурантів події, психологу установи ОСОБА_12 - провести профілактичну роботу з вказаними засудженими щодо недопущення подібних випадків в подальшому, а матеріали службового розслідування зберігати в оперативній групі.
За таких підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно критичного відношення до наданих ДУ «Устинівський виправний центр №37» довідок оперативної групи про відсутність конфліктних та боргових відносин у засудженого ОСОБА_7 з іншими засудженими та відсутність негативних проявів у нього за час перебування в установі, а також психологічної характеристики на засудженого ОСОБА_7 , складеної психологом установи, згідно якої засуджений рідко виходить із себе, в міру товариський, в середовищі засуджених не конфліктний та має самоконтроль на достатньому рівні, оскільки вони прямо спростовуються дослідженими як судом першої так і апеляційної інстанцій висновком службового розслідування та письмовими поясненнями засудженого ОСОБА_7 , що містяться в матеріалах подання.
Крім того, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Устинівський виправний центр №37» з 31.07.2017 року, засідання комісії установи щодо внесення до суду клопотання про його умовно-дострокове звільнення як особи, що довела своє виправлення, проведено 30.05.2018 року, тобто за період часу менше одного року перебування засудженого ОСОБА_7 в установі та після припинення конфліктної ситуації за його участю, що мала місце 15.05.2018 року, а тому відсутність застосованих до нього стягнень, в тому числі і після 22.12.2013 року, свідчить про наявність процесу позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого, але не створюють у нього на даний час в достатній мірі готовність до самокерованої правослухняної поведінки, що свідчить про передчасність подання про умовно-дострокове звільнення.
При цьому колегія суддів враховує поведінку засудженого та його ставлення до праці за весь період відбування покарання, наявність дисциплінарного стягнення за цей час та вищевказаного службового розслідування відносно вищевказаного конфлікту.
За таких обставин апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12 липня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Устинівський виправний центр №37» Міністерства юстиції України про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4