Провадження № 1-кп/748/315/18
Єдиний унікальний № 748/2146/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2018 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24 липня 2018 року за № 0000758, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матусів, Шполянського району, Черкаської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, з середньою освітою, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Військовослужбовець військової служби військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), молодший сержант ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 26.06.2018 року приблизно 09 годині, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» ст. ст. 11, 16, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на самовільне залишення військової частини, в умовах особливого періоду, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

23 липня 2018 року військовослужбовець молодший сержант ОСОБА_3 самостійно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_3 та приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, молодший сержант ОСОБА_3 обов`язки військової служби у період з 26 червня 2018 року по 22 липня 2018 року не виконував, будь-яких заходів для повернення до військової частини НОМЕР_3 та продовження несення відповідних обов`язків не вживав, в зазначений період останній перебував в с.Матусів, Шполянського району, Черкаської області, де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Своїми умисними діями, що виразились у самовільному залишенні військової частини, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Пояснив, що вчинити дане правопорушення його змусили проблеми в родині. Каявся у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та переконавшись у добровільності їх позиції.

З цього приводу учасникам судового провадження роз`яснено положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які відповідають фактичним обставинам провадження і ним не оспорюються, суд вважає, що його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого, сукупність обставин провадження, особу винного, який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття у скоєному та статус учасника бойових дій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 за ч.4 ст. 407 КК України покарання з застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, а саме перейти до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, у виді арешту в межах, визначених ч.1 ст. 60 КК України, з відбуттям на гауптвахті у відповідності до положень ч.2 ст.60 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази відсутні. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання із застусуванням ч.1 ст.69 КК україни у виді двох місяців арешту з відбуванням на гауптвахті.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1