Справа № 738/914/18
№ провадження 1-кп/738/88/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2018 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000173 від 18 квітня 2018 року стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, в силу статті 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України

з участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_3 ,
учасників кримінального провадження:
прокурораОСОБА_4 ,
потерпілогоОСОБА_5 ,
захисникаОСОБА_6 ,
обвинуваченогоОСОБА_2 ,

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_2 вчинив злочин при наступних обставинах.

17 квітня 2018 року близько 23 години 50 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля автостанції по вулиці Сіверський шлях в місті Мена Менського району Чернігівської області, застосовуючи фізичну силу, спрямовану на перешкоджання виконанню працівниками поліції службових обов`язків, умисно наніс два удари рукою в обличчя інспектору сектору реагування патрульної поліції №3 Менського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_5 , який виконував службові обов`язки інспектора сектора реагування патрульної поліції під час добового чергування, після цього, під час застосування ОСОБА_5 відносно ОСОБА_2 заходів фізичного впливу та спеціальних засобів, ОСОБА_2 вкусив ОСОБА_5 за ліву руку, спричинивши йому таким чином легкі тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_2 під час судового розгляду вину у вчиненні злочину за пред`явленим обвинуваченням визнав частково, та показав, що ввечері, точної дати не пам`ятає, але не спорює фактичні обставини стосовно часу та місця вчинення злочину, які зазначені в обвинувальному акті, з братом ОСОБА_7 відпочивали у закладі з гральними апаратами, який знаходиться біля автовокзалу у місті Мена, цього ж дня вживали алкогольні напої. Брат чіплявся до охоронника закладу, виносив стільці, висмикував комп`ютерні «мишки». Охоронник викликав поліцію. Приїхали поліцейські та запропонували брату проїхати до відділення поліції, брат відмовлявся, при цьому поводився агресивно. Коли брату наділи кайданки, то обвинувачений, почав відтягувати брата від поліцейських, оскільки не хотів, щоб того відвезли до відділу поліції. Працівники поліції запропонували обвинуваченому також проїхати до відділення поліції і застосували до обвинуваченого кайданки. Коли сідали до автомобіля, то головою умисно наніс один удар в обличчя поліцейського, а коли перебував в автомобілі, укусив поліцейського за руку. Обвинувачений заперечував заподіяння ударів рукою в обличчя потерпілого. Просив не призначати суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 під час судового розгляду показав, що обіймав посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Менського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області. 17 квітня 2018 року був на добовому чергуванні, близько 23 години надійшов виклик від працівника закладу з ігровими апаратами стосовно порушення громадського порядку двома особами. З колегою ОСОБА_8 виїхали службовим автомобілем за викликом до закладу з гральними апаратами, який знаходиться біля автовокзалу у місті Мена. Працівник закладу з ігровими апаратами ОСОБА_9 вказала на двох осіб, які порушували громадський порядок - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_12 поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, приїзд поліції його ще більше обурив. ОСОБА_12 відмовлявся проїхати до відділу поліції, сперечався, на зауваження не реагував, зірвав пагони з форменого одягу ОСОБА_8 .. В цей час обвинувачений ОСОБА_13 знаходився біля нього ОСОБА_5 та наніс йому кулаком один удар в область лівого ока та ще один удар в ніс, який був незначним, оскільки ОСОБА_5 встиг відхилитись. Коли стосовно ОСОБА_11 застосовував кайданки, то останній укусив ОСОБА_5 за ліву руку. Потерпілий ОСОБА_5 заперечував щодо нанесення обвинуваченим удару головою. Щодо отримання тілесних ушкоджень під час чергування повідомив керівників та звернувся за медичною допомогою. Мати обвинуваченого пропонувала відшкодувати збитки, але від отримання будь якого відшкодування відмовився. При призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_8 під час судового розгляду надав показання, про те, що обіймає посаду інспектора поліції Менського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області. 17 квітня 2018 року разом із ОСОБА_5 були на чергуванні. Надійшло повідомлення від працівників ігрового закладу, що двоє осіб неадекватно себе поводять: висмикують комп`ютерні «мишки», виносять стільці з приміщення. Коли прибули за викликом, то працівники ігрового закладу вказали на обвинуваченого і його брата. Останні були у стані алкогольного сп`яніння, нецензурно висловлювались, були агресивні, не реагували на зауваження, тягали поліцейських за формений одяг. Брат обвинуваченого ОСОБА_12 зірвав пагони з форменого одягу. Коли застосовували кайданки, він ОСОБА_8 стосовно ОСОБА_10 , а ОСОБА_14 стосовно ОСОБА_11 , то побачив як ОСОБА_13 ударив Завгороднього в кулаком в обличчя, внаслідок чого у нього біля ока були садна. Пізніше ОСОБА_15 сказав, що ОСОБА_13 його укусив за ліву руку та показав місце укусу.
18 квітня 2018 року ОСОБА_5 звернувся до Менського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області із заявою, у якій повідомляв про спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_2 (а.с. 42).
18 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості стосовно дій ОСОБА_2 з попередньою кваліфікацією дій за ст. 345 ч. 2 КК України (а.с. 39).

Згідно з Витягом з Наказу № 245 о/с від 09 грудня 2016 року ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Менського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області (а.с. 45).
ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з 8 години 17 квітня 2018 до 08 години 18 квітня 2018 року у складі групи реагування патрульної поліції виконували обов`язки інспектора поліції, про що зазначено у План-завданні від 17 квітня 2018 року та у Розстановці нарядів на 17 квітня 2018 року (а.с. 47, 48).
Відповідно до Висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень інспектором сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_5 , який затверджений начальником Головного управління національної поліції в Чернігівській області 27 квітня 2018 року, за результатами службового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 17 квітня 2018 року отримав тілесні ушкодження під час проходження служби в поліції (а.с. 49-52).
Згідно з Висновком експерта № 61 від 30 травня 2018 року встановлено, що на підставі судово-медичної експертизи ОСОБА_5 за медичними документами, судовий експерт дійшов висновку, що у ОСОБА_5 наявні тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на повіках лівого ока та забою м`яких тканин на долонній поверхні лівої кисті, що могли утворитися від дії тупого предмету і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок ударів в область лівого ока, а в ділянці долоні від укусу зубами сторонньої особи 17 квітня 2018 року (а.с. 64-66).

Вищезазначений Висновок був роз`яснений судовим експертом ОСОБА_16 під час судового розгляду. Судовий експерт підтвердив вірність висновків, а також зазначив, що медичні документи на підставі, який проводилась експертиза, не містять детального опису розмірів саден та синців потерпілого, тому відповідь на питання яким чином: головою чи кулаком були заподіяні тілесні ушкодження в область лівого ока потерпілого, він не може надати.

Згідно з Випискою із медичної карти амбулаторного хворого від 18 квітня 2018 року ОСОБА_2 встановлено діагноз «алкогольне сп`яніння, поверхневі забої обличчя» (а.с. 43).

Відповідно до Медичного висновку амбулаторного обстеження особи про встановлення залежності від психоактивних речовин від 15 травня 2018 року ОСОБА_2 страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, потребує лікування від наркоманії (а.с. 61).

Показання обвинуваченого в частині нанесення удару потерпілому в область лівого ока головою, є такими, що не знайшли свого підтвердження та були спростовані іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 , які зазначали про нанесення обвинуваченим потерпілому ударів в обличчя саме кулаком, а не головою.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_2 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, його дії підлягають кваліфікації за ст. 345 ч. 2 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 в силу статті 89 КК України раніше не судимий, у 2018 році притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення на транспорті, вчинив умисний злочин середньої тяжкості, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, за місцем проживання характеризується посередньо. Згідно з Досудовою доповіддю стосовно ОСОБА_2 , яка була надана інспектором Менського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області 12 липня 2018 року виправлення ОСОБА_2 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 33-35, 69-82).

Суд вважає, що доводи захисника про наявність щирого каяття, як обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Щире каяття означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання. Будучи внутрішнім, морально-психічним процесом у свідомості особи, яка вчинила злочин, щире каяття підлягає встановленню у кожному конкретному випадку з урахуванням посткримінальної поведінки винного, правдивості його свідчень тощо. Обвинувачений, надаючи показання під час судового розгляду, вказував про визнання вини у вчиненні злочину, але при цьому його свідчення не були правдивими в частині доводів про механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому. Крім того, стверджуючи про щирість каяття обвинуваченого, стороною захисту не наведено жодного доводу, який би підтвердив, що він дійсно розкаявся у скоєному і його каяття є щирим.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність такої обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, як щире каяття у вчиненому, а також про відсутність інших обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання, у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ст. 345 ч. 2 КК України та звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно з Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18 квітня 2018 року та згідно з ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2018 року ОСОБА_2 перебував під вартою з 18 квітня 2018 року по 20 квітня 2018 року та з 20 квітня 2018 року по 14 червня 2018 року щодо ОСОБА_2 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту (а.с. 53-54, 57-58).

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1