АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №642/291/16-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/1639/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115, ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України

17 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 05.02.2018р. відносно ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Високопілля Валківського району Харківської області, громадянин України, неодружений, непрацюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 07.10.2009р. Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.289, ч.2 ст.185 КК України до 7 років позбавлення волі,
засуджений за: - ч.1 ст.115 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі;

- ч.2 ст.185 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі.
У відповідності до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі.
Вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат у порядку передбаченому ст.ст.100, 124 КПК України.
Згідно вироку, 28.11.2015р. близько 17год. ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 знаходився в кв. АДРЕСА_2 , де з раніше незнайомою йому ОСОБА_11 вживав спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_10 залишив квартиру, а ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_11 продовжили вживати спиртні напої. Після вживання спиртних напоїв ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_11 вступити з ним у статевий зв`язок, на що остання дала згоду та між ними відбувся статевий акт в природному способі з обопільної згоди. Після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_11 повернулися на кухню, де продовжили розпивати спиртні напої. Через деякий час, ОСОБА_9 знову запропонував вступити з ним в статевий зв`язок, проте ОСОБА_11 відмовилась та між ними виник словесний конфлікт, у ході якого ОСОБА_9 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел направлений на навмисне вбивство ОСОБА_11 , повалив ОСОБА_11 на диван у житловій кімнаті та телефонним шнуром зав`язав їй руки. Після чого, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, маючи намір на заподіяння смерті ОСОБА_11 , взяв з дивана подушку та, поваливши ОСОБА_11 на підлогу, накинув подушку на її голову, закривши органи дихання та переднюю поверхню шиї, після чого, утримуючи подушку, ліктем правої руки натиснув на передню поверхню шиї крізь подушку та утримував її близько 10хв., після чого остаточно переконавшись, що ОСОБА_11 не подає ознак життя, зняв з її голови подушку.
У результаті дій ОСОБА_9 ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження, у вигляді саден на носі, саден в носогубному трикутнику, крововиливів на нижній губі, синця на шиї по передній поверхні і лівій бічній поверхні, крововиливу на животі, синців на нижній і верхній кінцівках, розривів слизової піхви, крововиливу у білкові слизові очей, крововиливу у м`які тканини і органи шиї (крововилив в щитовидну залозу, м`язи шиї, надгортанник і слизову гортані), крововиливу у м`які покриви голови, крововиливу у правий скроневий м`яз. Причиною смерті ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , явилось механічна асфіксія, здавлення органів шиї.
Крім того, 28.11.2015р. близько 23год. ОСОБА_9 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в кв. АДРЕСА_2 , де, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливі цілі, впевнившись, що власниця квартири ОСОБА_11 не подає ознак життя та його дії ніким помічені не будуть, діючи повторно, таємно викрав з вищевказаної квартири ковдру шерстяну, вартість якої складає 640грн., банку скляну ємністю 3л, вартість якої складає 8грн., мед різнотрав`я вагою 4,2кг, вартість якого складає 231грн., дуршлаг алюмінієвий, вартість якого складає 30грн., каструлю алюмінієву, вартість якої складає 45грн., конфорку металеву від газової плити в кількості 4-х шт., вартість якої 6грн., на загальну суму 24грн., ніж консервний, вартість якого складає 3грн. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 викрадене майно виніс з квартири та в подальшому частково продав, розпорядившись, таким чином, викраденим на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 981грн.
В апеляційній скарзі захисник не оскаржуючи встановлені фактичні дані та кваліфікацію просить пом`якшити призначене покарання.
В апеляції обвинувачений також просить пом`якшити призначене покарання але при цьому посилається на недозволені методи досудового слідства.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, в частині скасування вироку суду з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, з`ясувавши позицію обвинуваченого, який вважав, що апеляція задоволенню не підлягає і просив залишити вирок суду без змін, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З вироку (т.3 а.с.17-22) вбачається, що фактичні обставини встановлені в загальному порядку на підставі досліджених у суді доказах. При цьому, сам обвинувачений свою вину у скоєні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та дав пояснення які за змістом співпадають з встановленими судом обставинами.
Дії обвинуваченого, що виразились в умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, тобто, умисному вбивстві колегія суддів вважає вірно кваліфікованими за ч.1 ст.115 КК України, як і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за ч.2 ст.185 КК України.
Аргументи обвинуваченого щодо недозволених методів досудового слідства були предметом перевірки і згідно відповіді (т.1 а.с.224-227) в.о. начальника УКР ГУЦНП в Харківській області ці обставини не знайшли свого підтвердження, а тому колегія суддів приходить до висновку, що наведені доводи спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, відповідно до раніше наведеної правової норми апеляційна інстанція перевіряючи вирок в частині призначення обвинуваченому покарання виходить з положень ст.65 КК України, що суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_9 суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином; особу обвинуваченого, який на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття у скоєному, а вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння обставиною, яка обтяжує покарання.
З урахуванням наведеного, районний суд прийшов до правомірного висновку, за переконанням колегії суддів, що виправлення ОСОБА_9 можливе лише призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.
Такий підхід на думку, колегія суддів в повній мірі відповідає вимогам матеріального закону і тим критеріям, що наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що ставлення обвинуваченого до вчиненого, разом з наведеними вище обставинами повністю враховані судом першої інстанції при призначення покарання, яке відповідно до ст.414 КПК України неможна визнати явно несправедливим через суворість, а тому слід вважати справедливим.
Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 05.02.2018р. відносно ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, - у той же строк з моменту отримання копії.

Головуючий

Судді