Справа №390/2016/17
Провадження №1-кп/390/81/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2018 року Колегія суддів Кіровоградського районного суду Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0001135 від 28.08.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Кіровоградського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого професйно-технічну освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , немаючого судимостей,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.146 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Іванівка Кіровоградського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одружений, маючого на утриманні неповнолітню доньку, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_11 вчинив незаконне позбавлення волі людини, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. ОСОБА_12 вчинив незаконне позбавлення волі людини, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

27.08.2017 року близько 19.00 год., ОСОБА_11 , разом з ОСОБА_12 , перебували біля будинку ОСОБА_13 , який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 , діючи умисно, цілеспрямовано, взяли потерпілого ОСОБА_14 , та проти його волі потягли на вулицю до автомобілю «CITROEN», державний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_12 , та поклали його до багажного відділення, тобто протиправно перешкоджали потерпілому переміщатися по території вказаного домоволодіння та обмежуючи права потерпілого передбачені ст.33 Конституції України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.13 Загальної декларації прав людини, ст.2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ст.12 Міжнародного пакту про громадські та політичні права, якими передбачено право вільно пересування людини по території держави, на території якої вона знаходиться. В подальшому ОСОБА_12 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, незаконно позбавляючи волі ОСОБА_14 , утримуючи його близько 15 хвилин в багажному відділенні автомобілю, відвезли до лісосмуги, що розміщена за с.Безводня Кіровоградського району Кіровоградської області.

Крім того, 27.08.2017 року близько 19.15 год., ОСОБА_11 , перебуваючи у лісосмузі, яка розташована за с.Безводня Кіровоградського району, Кіровоградської області, затіяв сварку з ОСОБА_14 , в ході якої у ОСОБА_11 , виник умисел на скоєння умисного вбивства ОСОБА_14 . Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_11 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою реалізації свого злочинного умислу, наніс удар кулаком правої руки в область грудей потерпілого ОСОБА_14 , від чого він зігнувся та присів. В подальшому ОСОБА_11 , взяв мотузку, яку приніс з собою, один кінець намотав на шию потерпілого ОСОБА_14 , а інший кінець мотузки перекинув через гілку дерева, та зав`язав його, тим самим підвісивши потерпілого ОСОБА_14 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №750 від 29.09.2017 року, у вигляді странгуляційної борозди в верхній третині шиї, крововиливу в м`які тканини шиї. Смерть ОСОБА_14 , настала на місці події від механічної асфіксії, що розвилась внаслідок здавлювання органів шиї при повішанні, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупу та судово-гістологічної експертизи.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у скоєному не визнав у повному обсязі та пояснив, що в кінці серпня 2017 року, післяобідній час, йшов в с.Іванівка Кіровоградського району та області, де проживає його матір, по дорозі зустрів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які їхали на автомобілі та запропонували поїхати з ними до ОСОБА_13 в с.Безводня Кіровоградського району та області. Погодившись, він сів до салону автомобіля, по приїзду до домоволодіння ОСОБА_13 , він зустрів її дядька та водночас свого знайомого ОСОБА_14 , з яким навчалися в одному класі. Він, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , на подвір`ї домоволодіння, випивали горілку, ОСОБА_14 також вживав алкоголь, при цьому йому допомагав пити ОСОБА_12 . Під час застілля ОСОБА_13 жалілася, що колись давно ОСОБА_14 зґвалтував її, однак для нього це не було новиною, оскільки люди в селі розповідали про даний випадок вже досить давно. Також вирішили, що будуть їхати на річку купатися. Проте, перед тим, ОСОБА_12 поїхав в магазин по продукти. Коли повернувся, то він з ОСОБА_14 був на подвір`ї, розмовляли, а ОСОБА_13 перебувала в будинку. Перед від`їздом, ОСОБА_14 виявив бажання їхати з ними, однак ОСОБА_12 не хотів брати його до салону автомобіля, бо він був брудний тому домовилися, що ОСОБА_14 буде їхати в багажному відділенні салону автомобіля. В той час, коли він зайшов у двір за харчами та горілкою, взяв з собою мотузку. Перебуваючи на дворі побачив, як ОСОБА_12 взяв ОСОБА_14 під руки та поклав до багажника автомобіля. ОСОБА_14 не пручався, оскільки особисто виявив бажання їхати в багажнику. Коли він повернувся до автомобіля, ОСОБА_14 вже перебував у багажнику, потім сів на заднє пасажирське сидіння, а згодом вийшла ОСОБА_13 , яка сіла на переднє пасажирське сидіння. Від`їхавши від будинку, через декілька хвилин ОСОБА_14 почав кричати, щоб зупинили автомобіль та звав ОСОБА_13 . На вимогу ОСОБА_13 , ОСОБА_12 зупинив автомобіль, вона вийшла з салону, та в цей час вони з ОСОБА_12 вирішили від`їхати подалі, щоб сходити до туалету. Під час руху автомобіля, ОСОБА_14 знову почав кричати, щоб зупинили автомобіль, на його вимогу ОСОБА_12 зупинив транспорт та допомогли вилізти ОСОБА_14 з багажного відділення автомобіля. Перебуваючи у трьох випили приблизно по 50 грамів горілки, у ОСОБА_12 скрутило живота, тому він повідомив, що від`їде справити потребу та розверне автомобіль у протилежному напрямку. Коли ОСОБА_12 поїхав, вони з ОСОБА_14 залишилися у двох, при цьому у ОСОБА_14 в руках була мотузка. Згодом йому також захотілося в туалет, тому він пішов на поле, де був соняшник, а коли повернувся ОСОБА_14 вже не було на місці. Через 5-7 хвилин повернувся ОСОБА_12 , запитав де ОСОБА_14 , однак він не знав та вирішивши не чекати його та не шукати поїхали за ОСОБА_13 , оскільки подумали, що він прийде додому самотужки. Забравши ОСОБА_13 з того місця, де її залишили, поїхали до кладовища, де ОСОБА_13 хотіла відвідати могилу батька та пом`янути його. Після чого роз`їхалися по домівках. Після того, як ОСОБА_14 зник він не бачив його, поки його не знайшли підвішеним у лісосмузі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину у скоєному визнав у повному обсязі та пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_11 перебуває в дружніх відносинах. 27.08.2018 року його тітка ОСОБА_15 , яка проживає в с.Іванівка Кіровоградського району та області, попросила допомоги в збиранні картоплі, у зв`язку із чим вирішив взяти собі на допомогу ОСОБА_16 , проте той був зайнятий і порадив йому взяти ОСОБА_17 та ОСОБА_13 . Близько 14.00 год. він на власному автомобілі «CITROEN» приїхав до домоволодіння ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , які проживають по сусідству в с. Безводня Кіровоградського району та області, забрав їх та поїхали до ОСОБА_15 , копати картоплю. Близько 17.30 год. викопали картоплю, закінчили працювати та сіли вечеряти, в ході якої розпили пляшку горілки разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_13 . Через деякий час, до них прийшов ОСОБА_18 , який приніс з собою пляшку горілки та привів дітей ОСОБА_13 , повечерявши та випивши горілки, поїхали назад в с.Безводня Кіровоградського району та області, в автомобілі їхали: він, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 та її діти. По приїзду зупинилися біля домоволодіння ОСОБА_13 , ОСОБА_17 одразу пішов додому, ОСОБА_18 та діти пішли на подвір`я, а ОСОБА_13 згадала, що залишила власний мобільний телефон заряджати в будинку ОСОБА_15 в с.Іванівка Кіровоградського району та області, а тому він та ОСОБА_13 повернулися, щоб забрати телефон. Як поверталися з с.Іванівка в с.Безводня Кіровоградського району та області, зустріли по дорозі ОСОБА_11 , якого вирішили підвезти, останній сів на заднє сидіння. Приїхавши до місця проживання ОСОБА_13 , зустріли ОСОБА_14 , якого особисто він не бачив тривалий час, а тому привітався з ним та обійняв його, оскільки перебував з ним в гарних відносинах. У них ще залишалася горілка з собою, яку вони разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 вирішили допити на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_13 . ОСОБА_14 весь час перебував поряд, одного разу попросив налити йому горілки на, що він налив у стаканчик трошки горілки, яку випив ОСОБА_14 . Оскільки горілки було вдосталь, їм не вистачало їжі, у зв`язку із чим він попросив ОСОБА_13 принести до столу щось поїсти, однак та у відповідь почала скаржитися, що їжі вдома майже немає, мовляв ОСОБА_14 забирає в неї всі гроші, а колись давно ОСОБА_14 зґвалтував, проте вона заяви до правоохоронних органів не писала, повідомила про даний випадок свою матір, однак від неї жодної реакції не послідкувало. Як виявилося в подальшому, ОСОБА_11 ще раніше знав про зґвалтування ОСОБА_13 . Потім він побачив, що діти ОСОБА_13 граються біля його автомобіля, тому вирішив з ними з`їздити до магазину купити їжі. Коли повернувся назад діти вибігли з салону автомобіля та побігли на подвір`я, де перебували ОСОБА_11 та ОСОБА_14 . Також до цього, між собою, вирішили поїхати на ставок, щоб покупатися, і коли він приїхав з магазину до нього підійшов ОСОБА_11 , який сказав: «Давай візьмемо ОСОБА_14 з собою, я хочу його трішки провчити». Він погодився, однак не хотів брати його в салон автомобіля, оскільки ОСОБА_14 був замурзаний, вирішили покласти його в багажне відділення автомобіля. ОСОБА_13 в цей час перебувала в будинку, вони взяли ОСОБА_14 під руки та за один маневр дотягли його до автомобіля, який був розташований за 3 метри від воріт, стороною водія до воріт. Кришка багажника в автомобілі не зачинялася та не фіксувалася у відчиненому положенні, а тому він однією рукою тримав відчиненою кришку багажного відділення, а іншою рукою тримав ОСОБА_14 під пахвою, а ОСОБА_11 тримав за ноги, так і поклали ОСОБА_14 до багажника автомобіля і опустили кришку. Він сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_11 побіг на подвір`я зібрати залишки їжі та алкоголю, повернувся та сів на заднє сидіння автомобіля, а через декілька хвилин з будинку вийшла ОСОБА_13 , яка оббігла автомобіль з заду, та сіла на переднє пасажирське сидіння, вони поїхали до ставка. ОСОБА_14 з моменту, як вони його тягли весь час мовчав, не пручався, а приблизно через 5 хвилин, після від`їзду почав вигукувати: «Валя!». ОСОБА_13 почула вигуки, та попросила зупинити автомобіль, на її вимогу він зупинив транспорт, вона вийшла з салону автомобіля та відкрила задні дверцята, де сидів ОСОБА_11 , який теж вийшов з машини та пересів на переднє пасажирське сидіння, де сиділа ОСОБА_13 , та сказав їхати. В цей час він відчув дискомфорт в животі, тому вирішив від`їхати подалі, щоб сходити в туалет. ОСОБА_13 залишилася сидіти навприсядки, де вони її залишили. Проїхавши приблизно 300 метрів, зупинилися, вийшли з автомобіля та дістали з багажного відділення ОСОБА_14 , який з ОСОБА_11 залишалися на місці, а він проїхав вперед, щоб справити потребу та розвернути автомобіль в протилежний напрямок. Коли приїхав назад, то на місці вже не було ні ОСОБА_11 , ні ОСОБА_14 , тому посигналив і проїхав трішки вперед, згодом почув, як хтось сідає на заднє сидіння і в дзеркалі заднього виду побачив ОСОБА_11 , проте ОСОБА_14 з ним вже не було. На запитання, де ОСОБА_14 , ОСОБА_11 відповів: «Та сам прийде». Оскільки йому набридла морока з ОСОБА_14 , який не міг сам нормально пересуватися, вирішив не чекати його та поїхати. Забрали ОСОБА_13 , яка теж запитала про ОСОБА_14 на, що ОСОБА_11 відповів аналогічно. Потім вирішили поїхати на кладовище, відвідати могили близьких, а вже після того роззіхалися по домівкам. Також додав, що конфлікту між ними та ОСОБА_14 не було.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_14 являється її рідним братом, з яким вони проживали разом з 2011 року, а також з ними проживали її син та донька ОСОБА_13 з дітьми. Вказала, що ОСОБА_14 переніс два інсульти, перший він переніс нормально, без наслідків, а вже після другого випадку в ОСОБА_14 було порушено мовлення та хода, він самостійно не міг нормально ходити, їсти, обходити себе, не міг зав`язати шнурки чи застібнути сорочку, а також після інсульту, не вживав спиртних напоїв. Увечері 26.08.2017 року поїхала разом з сином до дочки ОСОБА_19 в с.Соколівське Кіровоградського району та області, збирати картоплю, а повернулися 28.08.2017 року, оскільки зателефонувала донька та повідомила, що ОСОБА_14 зник. Приїхавши додому вона дізналася від своєї доньки ОСОБА_13 , що вони разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , в них вдома, за адресою: АДРЕСА_4 , випивали алкогольні напої. Під час розпиття алкогольних напоїв, ОСОБА_13 розповіла ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , як ОСОБА_14 зґвалтував її багато років тому. Особисто їй не відомо, чи був вказаний факт зґвалтування. З даного приводу постійно колишній чоловік доньки ОСОБА_20 , пред`являв претензії до ОСОБА_14 , однак останній все заперечував. Після застілля, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , поїхали на автомобілі ОСОБА_12 на ставок купатися. ОСОБА_13 сиділа спереду на пасажирському сидінні, ОСОБА_12 був за кермом, а ОСОБА_11 сидів на задньому сидінні. По дорозі на ставок ОСОБА_13 , почула, як з задньої частини салону автомобіля лунає голос ОСОБА_14 , обернулася назад, однак крім ОСОБА_11 на задньому сидінні нікого не було, лише поряд з ним лежала мотузка синього кольору. Потім, ОСОБА_13 попросила ОСОБА_12 зупинити автомобіль, вийшла з салону, відчинила задні дверцята, взяла вказану мотузку та викинула на землю. ОСОБА_11 в свою чергу підняв зазначену мотузку та сів до салону автомобіля, і разом з ОСОБА_12 поїхали в бік лісосмуги. В подальшому, виявили відсутність ОСОБА_14 , почали його шукати, питали у ОСОБА_12 , де його шукати, спершу той казав, що вони залишили його на кладовищі біля могили батька, а потім, що у лісосмузі. Викликали працівників поліції, 28.08.2017 року близько 05.30 год., ОСОБА_13 приїхала разом із слідчим та повідомила, що вони знайшли ОСОБА_14 в лісосмузі, повішеним. ОСОБА_14 жив важко, часто скаржився на тяжку долю через власну хворобу, що не має змоги допомагати, що не може піти на роботу, був незадоволений власним життям, однак спроб самогубства він ніколи не робив. Крім того, якби ОСОБА_14 мав на меті вкоротити собі віку, він би не зміг відійти на таку відстань самостійно та не міг зав`язати вузол. Також, зазначила, що ОСОБА_14 мав дружні стосунки з ОСОБА_11 , а з ОСОБА_12 не спілкувався.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що потерпіла ОСОБА_8 є її матір`ю, померлий ОСОБА_14 є її дядьком, з ОСОБА_11 перебуває у дружніх відносинах, зі ОСОБА_12 знайомій. 27.08.2018 року близько 10.00 год. до неї додому прийшов ОСОБА_18 , оскільки він товаришує з її братом ОСОБА_21 , однак брат був відсутній вдома, проте ОСОБА_18 залишився в них, оскільки часто приходив у гості. Близько 14.00 год. до неї додому приїхали ОСОБА_12 разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_22 , на автомобілі ОСОБА_12 , синього кольору з іноземними номерами, марка автомобіля їй невідома, щоб попросити ОСОБА_21 допомогти копати картоплю, однак брат в цей час перебував в с.Соколівське Кіровоградського району та області, а тому вони попросили її допомогти на, шо вона погодилася. Копати картоплю поїхали в с.Іванівка Кіровоградського району та області. Закінчили викопувати картоплю близько 16.00-17.00 год., після чого сіли вечеряти разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , який прийшов пішки від її будинку та випили на п`ятьох 1 літр горілки. В ході застілля вона розповіла, що в 14 років її зґвалтував ОСОБА_14 , який є її дядьком, однак заяви в правоохоронні органи вона не писала, оскільки це було давно і вони вже помирилися і вона не тримає на нього зла. ОСОБА_12 повідомив, що ОСОБА_14 та батько ОСОБА_14 вкрали з кладовища огорожу могили його батька. Потім, вона разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_17 поїхали до магазину, по дорозі зустріли ОСОБА_11 , якого забрали з собою. В магазині ОСОБА_12 купив морозива, щоб пригостити її дітей. Після чого, всі разом поїхали до неї додому, де ОСОБА_17 одразу пішов до себе додому, оскільки проживає по сусідству, всі інші перебували в неї вдома. Згодом вона виявила, що залишила власний телефон в с.Іванівка, а тому вони разом із ОСОБА_12 повернулися назад, а ОСОБА_11 залишився чекати їх у неї вдома. ОСОБА_18 прийшов пішки до її будинку, і також перебував у них вдома. З с.Іванівка Кіровоградського району та області, додому вона поверталася разом із ОСОБА_12 . Коли приїхали до неї, вона зайшла в будинок, щоб причесатися на 10-15 хвилин, а ОСОБА_12 та ОСОБА_11 залишилися на подвір`ї разом із її дядьком ОСОБА_14 . Коли вона вийшла з будинку ОСОБА_14 вже не було, вони втрьох поїхали на автомобілі ОСОБА_12 купатися на ставок, останній був за кермом, вона сиділа на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_11 сидів на задньому сидінні. Поїхали в бік ставка, однак по дорозі повернули в інший бік, на її запитання: «Навіщо?», хтось із обвинувачених відповів, щоб декого налякати. Під час руху автомобіля, вона почула, з задньої частини автомобіля, вигук: «Валя!», голос був схожий на голос її дядька ОСОБА_14 . Вона обернулася, однак ззаду сидів тільки ОСОБА_11 , а біля нього лежала мотузка синього кольору з вузлами, яка була схожа на мотузку з мотка, який перебуває у них вдома, вона зрозуміла, що відбувається щось незрозуміле, та попросила зупинити автомобіль. Коли ОСОБА_12 зупинив транспорт, вона вийшла з салону та відчинила задні дверцята автомобіля та викинула мотузку з салону автомобіля на землю в поле, проте ОСОБА_11 вискочив з салону автомобіля підібрав зазначену мотузку і заскочив на переднє сидіння автомобіля, і вони зі ОСОБА_12 зірвавшись із місця поїхали у бік лісосмуги, а вона залишилася одна на полі. Приблизно на відстані 1 км їхній автомобіль зупинився, навколо них була курява та пилюка, а через 10-15 хвилин вони повернулися назад. Та вона запитала у них, що відбулося та де перебуває ОСОБА_14 , а ОСОБА_11 відповів, що він в лісосмузі, де кинув йому мотузку і сказав: «Вішайся!». Проте, ОСОБА_14 підібрав мотузку і втік вздовж лісосмуги. Вона подумала, що ОСОБА_14 втік від них та пізніше прийде додому, а тому поїхала з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на кладовище, де вони також пили горілку та відвідали могили своїх близьких, вона особисто була на могилі свого батька. Після чого, вона повернулася додому, де вона лягла спати, прокинувшись близько 04.00 год. виявила відсутність ОСОБА_14 , його ліжко було порожнє. Вона зателефонувала братові ОСОБА_21 та повідомила про відсутність дядька, однак попросила не турбувати матір, поки вона не довідається, де дядько. Пройшовши по подвір`ю, вона побачила біля хвіртки один тапочок ОСОБА_14 і зрозуміла, що дядько не міг в одному тапку піти на вулицю, а тому запідозрила, що з ним щось сталося і зателефонувала своїй матері ОСОБА_8 та повідомила про зникнення ОСОБА_14 . Потім, викликали працівників поліції, які приїхали та забрали її до Кіровоградського районного відділення поліції, де вона повідомила про ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які возили ОСОБА_14 в лісосмугу, показала їм місце, де правоохоронці знайшли труп її дядька. На місце події вона не ходила. Також додала, що ОСОБА_14 мав поганий фізичний стан, оскільки переніс два інсульти та не міг підняти руки вище власної голови, не міг навіть зав`язати шнурки на власних штанях, у нього була порушена координація рухів ніг та рук, а також мовлення. Алкогольні напої після погіршення стану здоров`я практично не вживав. Із вказаних підстав ОСОБА_14 фізично не міг дістатися лісосмуги, котра розташована на відстані 1,5 км від їхнього домоволодіння, і взагалі він жодного разу не виявив бажання вкоротити собі віку, хоч і тяжко жив внаслідок хвороби. ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , перебували у дружніх відносинах, оскільки навчалися в одному класі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_21 пояснив суду, що обвинувачені є його знайомими, жодних стосунків з ними не підтримує, ОСОБА_14 являється його дядьком, а потерпіла ОСОБА_8 його матір`ю. Пояснив, що він не був безпосереднім свідком подій, оскільки приблизно з 21.08.2017 року перебував у своєї сестри ОСОБА_19 в с.Соколівське Кіровоградського району та області, де допомагав їй копати картоплю. ОСОБА_8 приїхала до них десь за три дні до події. Вранці 28.08.2017 року йому зателефонувала його сестра ОСОБА_13 , яка повідомила, що їхній дядько ОСОБА_14 зник, однак вирішили не піднімати паніку завчасно. Через деякий час ОСОБА_13 перетелефонувала та сказала, що знайшла один тапочок дядька біля хвіртки. Близько 11.00 год. зідзвонилися знову, дядька ще не було, а тому разом з чоловіком сестри ОСОБА_23 на його автомобілі поїхали шукати ОСОБА_14 , однак їх пошуки виявилися марними. Пізніше працівники поліції привезли з с.Соколівське Кіровоградського району та області його сестру ОСОБА_19 та ОСОБА_12 . Сестра повідомила, що тіло дядька знайшли в лісосмузі, як їхати в сторону с.Ганнинське Кіровоградського району та області. Крім того, вказав, що ОСОБА_14 мав поганий фізичний стан, оскільки переніс два інсульти та не міг підняти руки вище власної голови, у нього була порушена координація рухів ніг та рук, а також мовлення, не міг себе обходити в повному обсязі без сторонньої допомоги. ОСОБА_11 перебував у дружніх відносинах з ОСОБА_14 , були однокласниками. В будинку матері проживали: матір ОСОБА_8 , він, ОСОБА_14 та сестра ОСОБА_13 з чотирма дітьми. Стосовно факту зґвалтування пояснив, що ОСОБА_13 повідомляла про вказані події кілька років тому, однак вказала, що минуло багато років та вона не тримає на дядька зла і пробачила його, вона не згадувала вказаний факт у його присутності.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що ОСОБА_14 являється її дядьком, а потерпіла ОСОБА_8 є її матір`ю. 27.08.2017 року до неї додому приїхала її матір, а за тиждень до цього до неї приїхав допомагати копати картоплю її брат ОСОБА_21 . Вранці 28.08.2018 року брату зателефонувала їх сестра ОСОБА_13 , яка повідомила, що з дому зник їхній дядько ОСОБА_14 . Згодом ОСОБА_13 зателефонувала знову та розповіла, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 приїхали і забрали ОСОБА_14 з дому, запхнули дядька в багажне відділення автомобіля та повезли в лісосмугу, у зв`язку із чим вона викликала працівників поліції. Приблизно в обідній час, працівники правоохоронних органів приїхали до неї додому, а потім разом поїхали додому до ОСОБА_12 , якого забрали з собою, і всі разом поїхали в с.Безводня Кіровоградського району та області. Особисто її завезли до матері додому, а самі поїхали в бік лісосмуги. ОСОБА_12 розповідав правоохоронцям, що вони не чіпали ОСОБА_14 і той втік від них, однак вона йому не повірила. Через деякий час її викликали до Кіровоградського районного відділення поліції, де повідомили, що ОСОБА_14 було знайдено повішеним у лісосмузі. Потім вона супроводжувала труп дядька до моргу, де отримала довідку про смерть ОСОБА_14 та проаналізувавши її зміст, зробила висновок, що ОСОБА_14 27.08.2017 року близько 18.00 год. був побитий та задушений, а потім підвішений на мотузці. Також, зазначила, що ОСОБА_14 мав поганий фізичний стан, оскільки переніс два інсульти та не міг підняти руки вище власної голови, у нього була порушена координація рухів ніг та рук, а також мовлення, не міг себе обходити в повному обсязі без сторонньої допомоги. Вона неодноразово допомагала йому одягатися та роздягатися, кормила його, оскільки він навіть їсти сам не міг.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що приблизно у вересні 2017 року, в дообідній час, прийшов у гості до ОСОБА_13 , яка проживає в с.Безводня Кіровоградського району та області. Після обідньої години, до ОСОБА_13 приїхав на автомобілі ОСОБА_12 , який забрав її з собою, щоб вона допомогла йому викопати картоплю у його тітки в с.Іванівка Кіровоградського району та області. ОСОБА_13 перед тим, як поїхати сказала йому чекати в неї дома, що вона скоро повернеться. ОСОБА_14 в цей час перебував вдома. Чекав майже до вечора, однак не дочекавшись, пішов до тітки ОСОБА_12 , яка проживає по АДРЕСА_3 , по дорозі зайшов в магазин, де придбав пляшку горілки. Прийшовши на місце, побачив, що ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 закінчували копати картоплю, він допоміг їм занести мішки з картоплею і як закінчили роботу, сіли вечеряти. Під вечерю розпили пляшку горілки, пили: він, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 . Після чого повернулися в с.Безводня Кіровоградського району та області, де зупинилися біля будинку ОСОБА_13 , ОСОБА_17 одразу пішов до себе додому, а згодом ОСОБА_13 виявила, що залишила власний телефон у тітки ОСОБА_12 , тому ОСОБА_13 та ОСОБА_12 поїхали назад, щоб забрати телефон, а повернулися вже втрьох із ОСОБА_11 . Коли вони приїхали втрьох сіли випивати горілку, ОСОБА_14 в цей час перебував поряд з ними, однак він не пам`ятає, щоб ОСОБА_14 вживав тоді алкоголю. Потім він ліг спати, ОСОБА_14 до цього весь час перебував поряд з їхньою компанією. Зранку його розбудила ОСОБА_8 , яка є матір`ю ОСОБА_13 та сестрою ОСОБА_14 , яка є господаркою будинку в якому він спав, та почала розпитувати про місцезнаходження ОСОБА_14 . Разом з ОСОБА_8 перебували працівники поліції, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_19 . Він розповів, що останній раз бачив ОСОБА_14 , як йшов лягати спати. Через деякий час він пішов до себе додому. Також заначив, що ОСОБА_14 мав погане здоров`я та фізичний стан, через хворобу, яку саме він не знає, у нього була порушена координація рухів. ОСОБА_14 не міг себе обходити в повному обсязі без сторонньої допомоги, не міг зав`язати собі шнурки, застібнути ґудзика на сорочці. ОСОБА_14 та ОСОБА_11 перебували у дружній відносинах, про сварки чи суперечки між ними ніколи не чув.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що перебуває у гарних відносинах з ОСОБА_12 , якого знає близько 12 років. В кінці серпня 2017 року він перебував в себе вдома в с.Іванівка Кіровоградського району та області, до нього приїхав ОСОБА_12 , який попросив допомогти йому викопати картоплю в с.Іванівка Кіровоградського району та області на, що він погодився, також з собою взяли ОСОБА_13 . Як копали картоплю ОСОБА_13 розповідала, що колись давно її зґвалтував рідний дядько ОСОБА_14 , а він попросив її більше не згадувати про даний факт. ОСОБА_12 не міг чути цієї розмови, оскільки перебував далеко від них. Коли закінчили роботу, сіли вечеряти та розпили втрьох з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 пляшку горілки. Після чого, разом повернулися назад, приїхавши до будинку ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_4 , особисто він одразу пішов до себе додому. ОСОБА_11 в той день з ними не було і взагалі його тоді не бачив. Крім того вказав, що у ОСОБА_14 була порушена координація рухів рук та ніг, а тому він погано ходив.

Крім часткового визнання вини обвинуваченими, пояснень потерпілої та свідків, вина обвинувачених також підтверджується матеріалами кримінального провадження, які досліджено в ході судового розгляду, а саме:

- витягами з ЄРДР від 01.09.2017 року та 25.10.2017 року, згідно яких 28.08.2017 року зафіксовано подію вчинення злочину (т.1, а.с.62-65);

- рапортом старшого інспектора чергового Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області від 28.08.2017 року, згідно якого ОСОБА_13 повідомила, що 28.08.2017 року між селами Іванівка та Дар`ївка Кіровоградського району та області, приблизно о 18.00 год., виявила труп повішаного ОСОБА_14 (т.1, а.с.69);

- рапортом старшого слідчого Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області від 28.08.2017 року, згідно якого в ході допиту ОСОБА_13 було встановлено, що 27.08.2017 року, близько 19.00 год., ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебуваючи в будинку ОСОБА_13 , який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , незаконно позбавили волі ОСОБА_14 утримуючи його близько 15 хвилин в багажному відділенні автомобіля, вивезли до лісосмуги, що розташована за с. Безводня Кіровоградського району та області (т.1, а.с.75);

- протоколом огляду місця події від 28.08.2017 року із фототаблицею, яким оглянуто домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 (т.1, а.с.100-106);

- протоколом огляду місця події від 28.08.2017 року із фототаблицею, яким оглянуто лісосмугу поблизу с. Безводня Кіровоградського району Кіровоградської області, де знаходився труп ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у підвішеному стані, нижні кінцівки трупа перебували на землі зігнуті в суглобах, на тілі виявлено тілесні ушкодження (т.1, а.п.107-114);

- протоколом огляду місця події від 28.08.2017 року із фототаблицею, яким оглянуто автомобіль Citroen С5, номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, яким користується ОСОБА_12 , яким виявлено та вилучено: недопалок в попільничці; коврик з багажного відділення автомобіля з фрагментами волосся; чохли з передніх сидінь з фрагментами волосся, свідоцтво про реєстрацію автомобіля Citroen С5, номерний знак НОМЕР_1 (т.1, а.с.116-124);

- протоколом огляду місця події від 29.08.2017 року із фототаблицею, яким оглянуто труп ОСОБА_14 в приміщенні моргу Кіровоградського обласного бюро СМЕ, в ході огляду трупа виявлено садна в області лоба з ліва, та вилучено труси темно-білого кольору, футболку білого кольору, спортивні штани, один тапочок, полімерну мотузку світло синього кольору (т.1, а.с.125-121);

- лікарським свідоцтвом про смерть №796 від 29.08.2017 року, дата смерті ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , причина смерті механічна асфіксія від повішання, напад з повішанням з метою вбивства (т.1, а.с.133);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання по фотознімках від 29.10.2017 року, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнала мотузку, яку бачила 27.08.2017 року в салоні автомобіля ОСОБА_12 , яку в подальшому забрав ОСОБА_11 (т.1, а.с.191-196);

- висновком експерта №750 від 29.09.2017 року та від 11.10.2017 року, згідно яких причиною смерті ОСОБА_14 являється механічна асфіксія, яка розвилася в результаті здавлювання органів шиї при повішанні. На трупі ОСОБА_14 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: странгуляційної борозди верхньої третині шиї, крововиливу в м`які тканини шиї; також виявлено мілкі, однотипні садна в області (1) верхньої третини грудної клітки справа по передньої поверхні; по тильній поверхні проксимальних фаланг3, 4, 5, пальців правої кисті (3); в проекції гребня правої клубової кістки (1), по пахвовій лінії; в області лівого коліна (1); в області правого та лівого гомілковостопного суглоба по внутрішній поверхні, у виді груп з права чітко вирізняються одинадцять (11), з ліва чітко вирізняються чотири (4). Тілесні ушкодження у вигляді странгуляційної борозди шиї утворилися при житті, в результаті травматичного контакту з ймовірно гнучким об`єктом, маючий продовгувату форму, з округлим поперечним січенням, яким міг являтися шнур (мотузка, шпагат, і тому подібне), перебуває у причинному зв`язку із настанням смерті і в сукупності з явленням механічної асфіксії, від здавлення органів шиї у живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння. Другі тілесні ушкодження у виді саден тулуба і кінцівок утворилися при житті, в результаті травматичного контакту з тупим об`єктом і з об`єктом, маючий різко обмежену контактуючу поверхню, діючу тангенціально (під певним кутом) відносно слідосприймаючої поверхні шкіри, у причинному зв`язку із настанням, не перебувають і у живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень. В крові трупа ОСОБА_14 етилового алкоголю не виявлено. Тілесних ушкоджень які могли б утворитися в результаті падіння з положення стоячи на площину, боротьби самооборони, при проведені експертизи трупа не виявлено. Індивідуальні ознаки предмету яким було заподіяно тілесні ушкодження, не відобразилися (т.2, а.с.3-5, 14-16);

- висновком експерта №3039 від 31.08.2017 року, згідно якого в крові від трупа ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий спирти (т.2, а.с.6);

- висновками експерта №541 від 30.08.2017 року та №653 від 11.10.2017 року, згідно яких визначено групову належність крові ОСОБА_14 (т.2, а.с.8-9, 19-20);

- висновком експерта №1273-1274 від 11.09.2017 року, згідно якого в шкірі шиї странгуляційна борозда. В легенях деякі ознаки, які зустрічаються при асфіксії. Постінфарктний та атеросклеротичний кардіосклероз. Крововилив в м`які тканини сонних артерій. Прижиттєві периваскулярні крововиливи в язику без кліткової реакції (т.2, а.с.10-11);

- висновком експерта №567 від 07.09.2017 року, згідно якого визначено групову належність крові ОСОБА_12 (т.2, а.с.24);

- висновком експерта №566 від 07.09.2017 року, згідно якого визначено групову належність крові ОСОБА_13 (т.2, а.с.28);

- висновком експерта №568 від 07.09.2017 року, згідно якого визначено групову належність крові ОСОБА_11 (т.2, а.с.32);

- висновком експерта №621 від 18.10.2017 року, яким встановлено, що об`єкти №3 та №6, вилучені з килима автомобіля, являються волоссям людини, походять з голови. Однак волосина віджила, могла випасти сама, друга волосина відокремлена повільним рухом. Обидві волосини мають ознаки штучного освітлення. Волосина №3 не схожа із зразками волосся з голови ОСОБА_14 і не може походити від нього. Волосина №6 порівнянню не підлягає. Об`єкти 1, 2, 4, 5, 7 14, вилучені з килима автомобіля, являються волоссям тварини. Об`єкти 15 19, вилучені з килима автомобіля, являються безструктурними волокнами (т.2, а.с.35-36);

- висновком експерта №82 від 05.10.2017 року, згідно якого на недопалку сигарети з фільтром, виявлено сліди слини (т.2, а.с.42-46);

- висновком експерта №83 від 06.10.2017 року, згідно якого на змиві речовини бурого кольору крові не виявлено недопалку сигарети з фільтром, виявлено сліди слини (т.2, а.с.52-57);

- висновком експерта №85 від 12.10.2017 року, згідно якого на тапкові на ліву ногу, виявлено кров людини, яка може походити від особи (осіб) із групою 0(1) за системою АВ0, у тому числі від ОСОБА_12 . Походження її від ОСОБА_11 виключається (т.2, а.с.63-71);

- висновком експерта №84 від 17.10.2017 року, згідно якого на чохлах з автомобільних сидінь волосся не виявлено (т.2, а.с.77-101);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.10.2017 року за участю обвинуваченого ОСОБА_12 та відповідними відеозаписами слідчої дії, згідно яких ОСОБА_12 розповів та показав на місцевості обставини вчинення злочину (т.2, а.с.120-124);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії негласної аудіо-, відео контроль особи за місцем тимчасового перебування №672т/118-17 від 20.10.2017 року, згідно якого отримано інформацію, про обставини та осіб причетних до вчинення умисного вбивства ОСОБА_14 , яка міститься на оптичному диску (т.2, а.с.185-186);

- висновком судово-психіатричного експерта №433 від 06.10.2017 року, згідно якого ОСОБА_11 на момент скоєння злочину психічними захворюваннями не страждав, не знаходився у тимчасовому хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, слід вважати осудним, на даний час психічними захворюваннями не страждає, застосування заходів медичного характеру не потребує (т.2, а.с.204-205).

Аналізуючи добуті по справі допустимі докази з точки зору їх достатності, взаємозв`язку та в сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_11 , у межах пред`явленого обвинувачення підлягають кваліфікації за ч.2 ст.146, ч.1 ст.115 КК України, оскільки він вчинив незаконне позбавлення волі людини, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Дії обвинуваченого ОСОБА_12 у межах пред`явленого обвинувачення підлягають кваліфікації за ч.2 ст. 146 КК України оскільки він вчинив незаконне позбавлення волі людини, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_11 колегія суддів розцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєне, оскільки його свідчення спростовуються свідченнями потерпілої, свідків та матеріалами справи.

До пояснень обвинуваченого ОСОБА_11 в частині того, що він залишив потерпілого ОСОБА_14 на полі самого із мотузкою в руках і після того не бачив, колегія суддів ставиться критично оскільки вони спростовуються поясненнями потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_21 ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 про те, що потерпілий ОСОБА_14 самостійно не міг піднімати руки вище рівня голови та не міг зав`язувати вузли внаслідок пренесоної хвороби - інсульта. Щодо добровільності поїздки потерпілого в автомобілі ОСОБА_12 спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_13 про те, що вона виявила один тапок потерпілого поблизу виходу з двору, та свідченнями ОСОБА_12 наданими також в ході слідчого експеримента про те як він з ОСОБА_11 поміщали ОСОБА_14 до багажного відділення автомобіля та ОСОБА_12 допомагав йому звідти вибратись оскільки ОСОБА_14 не міг самостійно навіть вилізти з багажника. Також суд враховує ту обставину, що на місці події крім обвинувачених та ОСОБА_14 нікого не було і він об`єктивно не міг самостійно вчинити самоповішання.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_11 щодо відсутності мотиву спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_13 про те що вона скаржилась про вчинення потерпілим ОСОБА_14 щодо неї згвалтування.

При обранні міри покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_11 скоїв злочин середньої тяжкості та особливо тяжкий злочин, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не має судимостей. За місцем проживання характеризується посередньо.

Обвинуваченим ОСОБА_12 вчинено злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню доньку, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , відповідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_12 , відповідно ст.66 КК України, судом визнається щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, відповідно ст.67 КК України, судом визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_11 , характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, суд приходить до висновку, що його виправлення та попередження вчинення нових злочинів можливе виключно за умови позбавлення волі, а тому покарання йому необхідно призначити відповідно до санкцій ч.1 ст.115 та ч.2 ст.146 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Враховуючи думку прокурора, який просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням, думку учасників процесу, зважаючи на обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_12 , а також враховуючи досудову доповідь органу з питань пробації, суд вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 , якому роз`яснені наслідки застосування амністії, та його захисник ОСОБА_10 просили застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_12 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_12 є батьком ОСОБА_24 ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 22 березня 2006 року Іванівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, відносно якої ОСОБА_12 не позбавлений батьківський прав.

Злочин, який вчинив ОСОБА_12 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості та був ним вчинений 27 серпня 2017 року, тобто до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнав повністю. Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_12 амністії, передбачених ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_12 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Цивільний позов відсутній.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі складають 10897,60 грн. за проведення експертиз, які слід стягнути із обвинувачених на користь держави в рівних частинах.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Обвинуваченому ОСОБА_12 на стадії досудового слідства було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 31.10.2017 року. Обвинувальний акт надійшов до суду 06.11.2017 року. Під час розгляду справи судом клопотань про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_12 до суду не надходило і суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 392-395 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Визнати ОСОБА_11 винним і призначити покарання:

-за ч.2 ст.146 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

-за ч.1 ст.115 КК України 9 (дев`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 30.08. 2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Визнати ОСОБА_12 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_12 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_12 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 29.10.2018 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_12 не обирати.

Звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у сумі 5448,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у сумі 5448,80 грн.

Речові докази:

- автомобіль CITROEN С5, державний номер НОМЕР_1 , що перебуває на зберіганні на майданчику зберігання транспортних засобів Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області повернути за належністю;

- документи на право власності та реєстрацію транспортного засобу CITROEN С5, державний номер НОМЕР_1 , ключі від вказаного автомобіля та два чохли з переднього водійського та пасажирського сидіння, килим з багажного відділення вказаного автомобіля, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути за належністю;

- недопалок від цигарки, волосся та змив (контрольний змив) речовини бурого кольору які зберігаються при матеріалах справи залишити при матеріалах кримінального провадження;

- медичну карту амбулаторного хворого на прізвище ОСОБА_14 яка зберігається при матеріалах справи залишити при матеріалах кримінального провадження;

- взуття на ліву ногу, спортивні штани, футболку, нижню білизну (труси), полімерну мотузку, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити, після набрання вироком законної сили.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченим. Учасники процесу мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя - підпис
Судді підпис

Згідно з оригіналом
Суддя Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області ОСОБА_1