Справа № 364/719/18
Провадження № 1-кп/364/72/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2018 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засіданя ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Володарського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000027 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, громадянина України, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних, не є депутатом, з професійно-технічною освітою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працюючого, розлученого, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

у вчиненні злочину, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , наніс умисне тяжке тілесне ушкодження, поєднане із стійкою втратою працездатності за наступних обставин.

Так, 23.01.2017 року, близько 15 год. обвинувачений ОСОБА_5 знаходився в сільськогосподарській будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де останній разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проводили своє дозвілля. Під час відпочинку між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_8 виникла суперечка, в ході якої обвинувачений ОСОБА_5 діючи умисно, маючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень, вдарив лівою ногою, в обличчя, а саме в праве око ОСОБА_8 , який знаходився на невеликій відстані, навпроти обвинуваченого ОСОБА_5 . Від завданого удару ногою, потерпілий отримав тілесні ушкодження у виді розчавлення правого очного яблука з втратою вмісту та оболонок.

Згідно висновку експерта № 8/Д від 31 січня 2017 року:

«При дослідженні медичних документів на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виявлено пошкодження: наскрізна рана правої повіки, розчавлення правого очного яблука з втратою вмісту та оболонок. Описані вище тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету ( в тому числі і від удару ногою взутою в кросівок) або при падінні на такий можливо в час та за обставин указаних в постанові і відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень, які викликали стійку втрату працездатності більше чим на одну третину».

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, ствердив обставини викладені в обвинувальному акті, вказуючи при цьому, що 23.01.2017 року близько 15 год. він разом з потерпілим ОСОБА_8 та іншими знайомими знаходився в сільськогосподарській будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де проводили своє дозвілля. Між ним та ОСОБА_8 виникла суперечка, в ході якої він вдарив його лівою ногою, в обличчя, а саме в праве око. Із тяжкістю заподіяних ним тілесних ушкоджень, зазначених у висновку експерта погодився.

В судовому засіданні обвинувачений вказав, що розкаюється у вчиненому, обіцяв подібного більше не вчиняти та просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначив, що вказані в обвинувальному висновку нанесення йому тілесних ушкоджень відповідають дійсності. Цивільний позов не заявляв. На суворій мірі покарання обвинуваченому не наполягав.

Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, з`ясувавши що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, поєднаного із стійкою втратою працездатності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Короліства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи встановлені судом обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого злочину доведена «поза розумним сумнівом».

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , слід взяти до уваги, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не має постійного місця роботи, на своєму утриманні має двох малолітніх дітей 2010 року народження та 2011 року народження, по місцю проживання характеризується задовільно, вчинив тяжкий злочин.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище викладене та досудову доповідь Володарського РС філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, що надійшла до суду у письмовій формі 26.07.2018 року № 32/106 (а.к.п. 32-34) щодо ОСОБА_5 і яка була повністю підтримана в судовому засіданні представником вказаної установи, що з урахуванням всіх соціально-психологічних характеристик обвинуваченого, середнього показника рівня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, тому суд прийшов до наступних викновків.
Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги позицію потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання та враховує тяжкість вчиненого злочину, наявність однієї пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, що дає суду підстави для висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах суспільства. Суд вважає доцільним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку.
Одночасно суд вважає за необхідне відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_5 буде достатнім для виправлення, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України сторонами кримінального провадження суду не надано.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_8 до обвинуваченого не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При таких вимогах закону, процесуальні витрати по справі понесенні на проведення судових молекулярно-генетичних експертиз, що становить у сумі 10 750 грн. 09 коп. (2 799,02 грн. + 7 951,07 грн. = 10 750,09 грн.) слід стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави Україна.

Оскільки питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , прокурором перед судом не ставилось та з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно враховуючи, що він не становить собою суспільної небезпеки та не ухилявся від викликів до суду, тому при таких обставинах, суд вважає, що до набрання вироком законної сили, запобіжний захід йому не доцільно обирати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд , -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_5 ст.75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до Володарського РС філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області по місцю проживання; повідомляти даний орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілим до обвинуваченого не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000027, а саме:

- оптичний носій диск, на якому знаходиться відеозапис проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 ; оптичний носій диск, на якому знаходиться відеозапис проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

- спецпакет № 3266124 в середині якого знаходиться картонна коробка з вмістом зимніх кросівок (черевики), які належать ОСОБА_5 , який передано на зберігання в камеру схову речових доказів при Володарському ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області - повернути власнику;
- спецпакет № 36190033 в середині якого знаходиться зразок букального епітелію потерпілого ОСОБА_8 , який передано на зберігання в камеру схову речових доказів при Володарському ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави Україна процесуальні витрати в сумі -10 750 (десять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 09 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_5 ,до набрання вироком законної сили - не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги , вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду спави апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня післі його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1