печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрокредитний центр БМ» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2017 у рамках кримінального провадження № 0000558,-

В С Т А Н О В И В :

18.04.2018 до Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Мікрокредитний центр БМ» про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України.
У вимогах даного клопотання суб`єкт звернення просить, скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2017 в частині грошові кошти у безготівковому вигляді, які належать ТОВ «Мікрокредитний центр БМ».
В обґрунтування вказаного клопотання особа, яка заявила його вказує, що арешт було накладено безпідставно та необґрунтовано, так як грошові кошти на які накладено арешт не є здобутими злочинним шляхом, немає жодного рішення суду що визнання протиправності дій ТОВ «Мікрокредитний центр БМ». Таким чином, на думку адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Мікрокредитний центр БМ» слідчим не було надано достатніх доказів, для накладення арешту на грошові кошти.
У судове засідання представник особи, яка звернулася із клопотанням про скасування арешту майна не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Разом з цим, 29.05.2018 через канцелярію суду, адвокатом ОСОБА_4 було подано заяву в якій остання просила задовольнити клопотання та розглядати за її відсутності.
Представник прокуратури м. Києва в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Поряд з тим, 29.05.2018 через канцелярію суду прокурором ОСОБА_5 було подано заяву в якій останній просив розглядати клопотання за його відсутності та просив відмовити в задоволені клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000558 від 02.06.2016 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2017 накладено арешт на грошові кошти у безготівковому вигляді в тому числі, які належать ТОВ «Мікрокредитний центр БМ».
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2017 при накладенні арешту слідчий суддя вказував на достатність підстав вважати, що майно, відповідають критеріям, визначеним ч.ч. 1,4 ст. 96-2 КК України, та з метою збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, наявні підстави для накладення арешту на майно.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
У випадку, передбаченому п. 4 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на вказане майно, оскільки він накладений обґрунтовано так як підлягає спеціальній конфіскації для збереження доказів.
Доказів, що в органу досудового розслідування відпала потреба у накладеному арешті, слідчому судді не надано.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрокредитний центр БМ» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2017 у рамках кримінального провадження № 0000558 - відмовити .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчийсуддя ОСОБА_1