Дата документу 10.10.2018 Справа № 317/3317/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/807/6/18
Єдиний унікальний № 317/3317/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку дистанційно в режимі відеоконференції, матеріали справи за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році»,

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_11 , на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 01 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_11 , вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що вироком Апеляційного суду Запорізької області від 12.01.2017 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Постановою Верховного Суду від 06.06.2018 частково задоволено касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , скасовано вирок Апеляційного суду Запорізької області від 12.01.2017 та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Отже, оскаржувана ухвала стосується питання виконання вироку, який скасовано в касаційному порядку, тобто вироку, який не породжує правових наслідків з моменту його ухвалення. За таких обставин розгляд і вирішення питання про застосування до ОСОБА_6 положень Закону України «Про амністію у 2014 році» є передчасним до набрання законної сили вироком суду за наслідками розгляду кримінального провадження щодо нього. Просить ухвалу скасувати. Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році».

У запереченнях захисник ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги;представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу, захисника та обвинуваченого, які просили судове рішення залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 01.11.2017 клопотання засудженого ОСОБА_6 задоволено. На підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 , засудженому вироком Апеляційного суду Запорізької області від 12.01.2017 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі, скорочено наполовину невідбуту частину призначеного покарання за цим вироком.

Згідно зі змістом судового рішення, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання ОСОБА_6 про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році». Клопотання обґрунтовано тим, що, на думку обвинуваченого, він підпадає під дію вказаного Закону, у зв`язку з чим, просить скоротити йому наполовину невідбуту частину покарання.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

ОСОБА_6 засуджений 05.10.2016 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України йому зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 27.02.2012 по 23.03.2012 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України, від відбуття призначеного судом покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік. Вироком ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році».

Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 12.01.2017, вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2016 відносно ОСОБА_6 в частині перекваліфікації його дій з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 296 КК України і в частині призначеного йому покарання скасовано. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України і призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання у вигляді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 27.02.2012 по 23.03.2012 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Постановою Верховного Суду від 06.06.2018 частково задоволено касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , скасовано вирок Апеляційного суду Запорізької області від 12.01.2017 року та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про скасування ухвали суду першої інстанції є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами, зокрема визнається, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

Враховуючи вимоги закону, а також те, що апелянт не оскаржує судове рішення з точки зору законності, обґрунтованості чи вмотивованості, колегія судів, по-перше, керуючись вимогами ч. ч. 1-2 ст. 404 КПК України, звертає увагу на те, що вона позбавлена процесуальних повноважень перевіряти правильність (чи неправильність) застосування судом першої інстанції до ОСОБА_6 ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», а по-друге, вважає, що фактично представник потерпілого подав не апеляційну скаргу на судове рішення, а заяву про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки Верховним Судом був скасований вирок апеляційного суду, який став підставою для постановлення ухвали суду першої інстанції про скорочення ОСОБА_6 наполовину невідбутої частини призначеного покарання за вироком апеляційного суду.

Приймаючи до уваги вказане вище, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга представника потерпілого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_11 , залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 01 листопада 2017 року, якою на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 , засудженому вироком Апеляційного суду Запорізької області від 12 січня 2017 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі, скорочено наполовину невідбуту частину призначеного покарання за цим вироком, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Судді: