Справа № 610/1730/18
Провадження № 1-кс/610/574/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ст. слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 за кримінальним провадженням № 0000624 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

23.06.2018р. до суду надійшло клопотання про арешт майна від 19.06.2018 року.

Предметом клопотання є майно: автомобіль «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 (з механічними пошкодженнями та залишками волосся на лобовому склі), власником якого є ТОВ АФ «Борщівське», свідоцтва про реєстрацію на вказане авто НОМЕР_2 , згідно якого власником автомобіля «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 є ТОВ АФ «Борщівське», велосипед «Ocеan» з механічними пошкодженнями, власником якого є ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в ході проведення досудового розслідування за ч.1 ст. 286 КК України, при огляді місць події були вилучені вказані речі, які відповідають критеріям п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України підшукані та використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, тому на них доцільно накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також необхідність арешту вказаного майна зумовлюється тим, що воно буде відігравати доказову роль у кримінальному провадженні, в подальшому буде забезпечено проведення судових експертиз.

Незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі, внаслідок того, що вилучене майно може бути відчужене, спотворене чи взагалі знищене.

В суді слідчий та прокурор клопотання підтримали з наведених у ньому підстав.

Як убачається з матеріалів клопотання, Балаклійським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000624. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ч.1 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) було внесено 19.06.2018р.

З витягу з ЄРДР про внесення 19.06.2018р. відомостей про вчинений злочин за ч.1 ст. 286 КК України вбачається, що 18.06.2018, близько 10.30 годин, ОСОБА_6 , рухаючись на автомобілі «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Жовтневій в м. Балаклія, скоїв наїзд на ОСОБА_7 2001 р.н., який рухався на велосипеді по вул. Партизанській в бік вулиці Борової, внаслідок чого останньому було завдано тілесних ушкоджень.

Відповідно до картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону, 18.06.2018р. о 10.37год. по телефону надійшло повідомлення про те, що 18.06.2018, близько 10.30 годин, в м.Балаклія вул.Борова, 13 авто збило велосипедиста, постраждалий без тями. (а.с.3)

В ході огляду місця дорожньо-транспортної події на перехресті вулиць Борова та Шосейна в м. Балаклія, з місця події було вилучено «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями та залишками волосся на лобовому склі, свідоцтво про реєстрацію на вказане авто НОМЕР_2 , згідно якого власником даного автомобіля є ТОВ АФ «Борщівське» (адреса: Балаклійський район, с. Борщівка, вул. Комсомольська, 47), велосипед «Ocеan» з механічними пошкодженнями, власником якого є ОСОБА_5 2001 р.н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.6)

За постановою слідчого від 19.06.2018р. вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 8).

Згідно до ч. 7 ст. 237 КПК України майно вважається тимчасово вилученим.

П. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, тому є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначених речей, як речових доказів.

Відповідно до п. 11 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. ч. 5 ст. 173 КПК не містить вимоги про те, що в ухвалі про арешт майна має бути зазначено строк дії цієї ухвали, згідно з ч. 1 ст. 170 КПК арешт майна передбачає тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. З огляду на наведене зазначення в ухвалі про арешт майна строку її дії за аналогією із ухвалою про тимчасовий доступ до речей і документів є необґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання задовольнити.

2.Накласти арешт на майно:

автомобіль «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 (з механічними пошкодженнями та залишками волосся на лобовому склі), власником якого є ТОВ АФ «Борщівське» (адреса: Балаклійський район, с. Борщівка, вул. Комсомольська, 47, тел. 05749 28552) з дозволом постановки вказаного автомобіля на спеціальний майданчик (стоянку) територіального органу Національної поліції Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області;

-свідоцтва про реєстрацію на вказане авто НОМЕР_2 , згідно якого власником автомобіля «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 є ТОВ АФ «Борщівське» (адреса: Балаклійський район, с. Борщівка, вул. Комсомольська, 47, тел. 05749 28552);

-велосипед «Ocеan» з механічними пошкодженнями, власником якого є ОСОБА_5 2001 р.н., мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (телефон відсутній), шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування.

Позбавити ТОВ АФ «Борщівське» та інших невідомих слідству юридичних та фізичних осіб (в разі наявності у них права на користування та розпорядження автомобілем «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 ) права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним автомобілем.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1