Справа №:755/6088/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" травня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003107 від 29.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу підозрюваному у вигляді домашнього арешту по відношенню до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках даного кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, з підстав викладених у його мотивувальній частині.

Підозрювана, проти задоволення клопотання не заперечувала.

Тож, слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).
Зокрема, запобіжні заходи є заходом забезпечення кримінального провадження (п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), які застосовуються на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ст. 132 КПК України в редакції № 4651-VI).
Так, як згідно п. 4 § 2. Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII, підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
У цьому випадку, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань в рамках даного кримінального провадження було унесено до введення в дію змін визначених пунктами 11-27, 45 пункту 7 § 1 Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII, а тому відповідно вони не мають зворотної дії в часі та не застосовуються до цієї справи.
Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

В даному випадку, органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 309 КК України.
29.03.2018 відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0003107.
30.05.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Згідно матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Київ, громадянка України, не заміжня, з повною загальної середньою освітою, непрацююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима.
В даному випадку, орган досудового розслідування просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи дані, визначені п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, які характеризуються особу останнього, наявність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: спробам переховуватися від органів досудового розслідування, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки не працює та постійного джерела прибутку не має, доведеність відомостей зазначених у п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, відносно підозрюваного у рамках даного кримінального провадження.
Слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, Series А, № 182).

За таких обставин, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

У судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, або ж належного обґрунтування можливості застосування положень ч. 3 ст. 194 КПК України до підозрюваного.

В свою чергу, обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, суд визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, у зв`язку з чим клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню в частині обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту з зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади.

Однак, щодо обов`язків, про які зазначає сторона обвинувачення у своєму клопотанні, а саме: прибувати до кабінету слідчого № 317 Дніпровського УП у м. Києві до слідчого ОСОБА_5 за першою вимогою; цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 5 статті 194 КПК України, визначено імперативний перелік альтернативних обов`язків, які слідчий суддя вправі покласти на підозрюваного.

При цьому, щодо обов`язку не відлучатися з місця проживання у певний період часу, то слід зазначити, що дане зобов`язання є складовою самого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме його суттю, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період часу.

Більше того, слідчий суддя звертає увагу учасників процесу на той факт, що положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, взагалі не передбаченого обов`язку - прибувати до слідчого за першою вимогою, а наявний обов`язок з"являтися із встановленою періодичністю, а тому слідчий суддя не убачає підстав для задоволення клопотання в даній частині.

При цьому, клопотання про покладення на підозрюваного будь-яких інших обов`язків із числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України прокурором не заявлялося.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :
Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати житло, за адресою: АДРЕСА_2 , до 31 липня 2018 року.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно прибути до місця свого проживання - АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора в межах строку дії заходу забезпечення кримінального провадження.

В іншій частині у задоволенні клопотання - відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу УП за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 .

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 13:35 год. 01.06.2018.

Слідчий суддя: ОСОБА_1