ЄУН 174/668/18
н/п 1-кс/174/223/2018
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
11 серпня 2018 року м. Вільногірськ
неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровськ, громадянина України, освіта базова загальна середня, не навчається, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням, вказуючи, що неповнолітній ОСОБА_9 , 2002 р.н., органом досудового розслідування підозрюється в тому, що він09.08.2018 близько 10.00 год., разом з раніше знайомим малолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за своїм віком не є суб`єктом злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та не підлягає відповідальності за вчинення даного злочину, а також виключає своєю присутністю ознаку співучасті у даних злочинах, знаходились біля домоволодіння, в якому зареєстрований та проживає ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у останніх виник злочинний намір на напад з метою заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_11 , поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я останнього та поєднаний з проникненням у його житло.
В той же день, тобто 09.08.2018 близько 10.10 год., неповнолітній ОСОБА_9 , діючи разом із малолітнім ОСОБА_10 , який за своїм віком не є суб`єктом злочину, реалізуючи свій злочинний намір на напад з метою заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_11 , поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я останнього та поєднаний з проникненням у його житло, продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, через незачинені ворота незаконно проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де під приводом попити води у ОСОБА_11 , зашли в присутності останнього до середини даного домоволодіння, тоді ОСОБА_9 , без розмов та попереджень, наніс два удари кулаком правої руки в ліву сторону обличчя потерпілого ОСОБА_11 , але не зупиняючись на цьому, ОСОБА_9 наніс ОСОБА_11 два удари дерев`яною палицею в область голови, вони впали на підлогу, почали боротись та ОСОБА_9 знову наніс ОСОБА_11 два удари камінням в область голови. Після чого ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 за допомогою шкіряного ременя, мотузки та мережевого шнура електричної бритви зв`язали руки потерпілому ОСОБА_11 , а за допомогою рушника зав`язали рот потерпілому та діючи відкрито, незаконно, заволоділи майном останнього, а саме: грошовими коштами в розмірі 415 гривень, з яких одна купюра номіналом 100 гривень, шість купюр номіналом 50 гривень, та п`ятнадцять купюр номіналом 1 гривня, які дістали, з кишені зимової куртки потерпілого ОСОБА_11 . Внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який за своїм віком не є суб`єктом злочину, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаним з проникненням у житло, потерпілому ОСОБА_11 спричинено майнову шкоду на суму 415 грн. та тілесні ушкодження у вигляді забитої рани тім`яно-потиличної області справа, гіперемія на зап`ястях, садна на правом ліктьовому суглобі, колінному суглобі справа, забій лівого стегна.
Цими діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.
Цими діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з насильством, що є небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, вчинене з проникненням у приміщення.
10.08.2018 вищевказаний злочин перекваліфіковано з ч.2 ст.289 КК України на ч.3 ст.289 КК України.
09.08.2018 р. ОСОБА_9 обґрунтовано затримано в порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України, у зв`язку з підозрою у вчиненні вищевказаних злочинів, оскільки останнього безпосередньо після вчинення злочинів затримано неподалік від місця, де скоєно злочини, а також сукупність ознак на одязі та місці події вказують на те, що саме він вчинив злочини.
Повідомлення про підозру ОСОБА_9 є обґрунтованим, оскільки повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Вік та стан здоров`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перешкоджає поміщенню останнього до Дніпропетровської установи виконання покарань УДПС України в Дніпропетровській області, оскільки згідно довідки лікаря, не знаходиться на обліку у лікарів, офіційно не працевлаштований, на даний час ніде не навчається, іноді вживає алкогольні напої, має знайомих, схильних до асоціальної та протиправної поведінки, тобто іноді поведінка останнього є не контрольованою, згідно довідки характеристики Боровківської сільської ради, на нього надходили усні скарги щодо несанкціонованого пошуку металобрухту.
Крім того, ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.187 та ч.3 ст.289 КК України, які є особливо тяжкими злочинами, санкція за які передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, тобто тяжкий злочин, а в даному випадку скоєно особливо тяжкий злочин, з посяганням на життя та здоров`я людини похилого віку, що є найвищою цінністю згідно Конституції України.
Враховуючи викладене, є достатні підстави вважати, що знаходячись на свободі, ОСОБА_9 може вчинити нові кримінальні правопорушення - злочини, почати переховуватись від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, впливати на малолітнього ОСОБА_10 , який є його співучасником, але не є суб`єктом даних злочинів, інших свідків, потерпілого, який є особою похилого віку, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, просить застосувати відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.
Слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на те, що вина ОСОБА_9 підтверджується зібраними по справі доказами, він підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, що свідчить про його схильність до скоєння інших кримінальних правопорушень.
Підозрюваний ОСОБА_9 пояснив, що свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, пішов до потерпілого, оскільки від раніше знайомого ОСОБА_10 та двох дівчат, одна з яких йому подобається, отримав інформацію, що потерпілий домагався до дівчат, що його дуже розсердило. Разом прийшли до потерпілого додому, попросили води, а коли він відчинив двері, прямо на порозі розпочав бійку з потерпілим. Хотів його побити, а вже потім розповісти, чого прийшли. Потерпілий почав супротив, зав`язалася бійка, в ході якої наносив йому удари кулаками по голові та тулубу, дерев`яною палицею та фрагментом цеглини, яку в ході бійки підібрав біля порогу будинку. Потім потерпілого зв`язали, щоб налякати, а також, щоб він не завдав їм шкоди. Після цього на автомобілі потерпілого поїхали до дівчат, щоб з`ясувати, чи дійсно мали місце факти домагання, але машина була пошкоджена, що заважало руху, сів акумулятор, тому зупинилися біля приміщення шиномонтажу, куди прийшла одна з дівчат і невдовзі прихали працівники поліції, які їх затримали. Усвідомлює, що вчинив кримінальні правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому, зрозумів, що у такий спосіб не можна вирувати проблеми, і у разі виникнення аналогічної ситуації вже звернувся б до поліції. Просить не позбавляти його волі, не має наміру переховуватися від органів досудового слідства, вчиняти нові злочини, просить обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, у такому випадку зобов`язується знаходитися по місцю свого проживання і покидати його тільки з дозволу працівників поліції, прокурора або суду.
Захисник ОСОБА_5 проти клопотання заперечує, мотивуючи тим, що кваліфікація дій підозрюваного підлягає зміні на ч.2 ст.289 та ч.2 ст.187 КК України, оскільки не мало місце проникнення до житлового будинку, вважає, що поміщення неповнолітнього до місць позбавлення волі є занадто суворим запобіжним заходом і не буде сприяти його виправленню, виконання процесуальних обов`язків, з врахуванням особи підозрюваного, зможе забезпечити обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, про що і просить суд.
Законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 проти клопотання заперечує, просить обрати відносно її сина запобіжний захід у виді домашнього арешту, пояснила, що син ріс тихою і спокійною дитиною, добре навчався у школі, будь-яких скарг на його поведінку до неї ніколи не надходило, агресії до людей, тварин він ніколи не проявляв, більшу частину часу проводив вдома, алкогольних напоїв ніколи не вживав. В школі він відвідував усі гуртки, приймав участь у всіх шкільних заходах, будь-яких проблем з сином ніколи не мала. Чому він вчинив такі дії відносно особи похилого віку, пояснити не може. Син є її єдиною дитиною, проживають у приватному будинку разом з сином і чоловіком, який сину доводиться вітчимом, але стосунки у них дуже добрі. Для сина створені усі необхідні умови для проживання та навчання. Як мати має вплив на сина, він її завжди слухався, зможе контролювати його поведінку. Просить не позбавляти сина свободи та обрати відносно нього вказаний нею запобіжний захід.
Представник служби у справах дітей ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання не підтримала та пояснила, що з врахуванням неповнолітнього віку обвинуваченого, даних про його особу, вважає, що обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не буде сприяти його виправленню, а виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків зможе забезпечити менш суворий запобіжний захід.
Представник сектору ювенальної превенції Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 підтримала заявлене клопотання, мотивуючи тим, що з врахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , вважає за доцільне обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Вислухавши слідчого, неповнолітнього підозрюваного, законного представника неповнолітнього підозрюваного, представника служби у справах дітей, представника сектору превенції Вільногірського ВП, прокурора, захисника, дослідивши письмові матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.
Так, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, гарантовано основоположне право на свободу та особисту недоторканність, яке є найважливішим у демократичному суспільстві й кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції, перелік яких є вичерпним.
Згідно пункті 1 (с) статті 5 Конвенції, особу може бути позбавлено свободи у разі, якщо законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Згідно п. 1 (d) ст. 5 Конвенції, затримання неповнолітнього можливо на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу.
Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_9 затримано 09.08.2018 р. (а.с.13-14). 10.08.2018 р. неповнолітньому ОСОБА_9 повідомлено про підозру у скоєнні вищевказаних тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України. Повідомлення про підозру вручено 10.08.2018 р. об 11.00 год.
Разом з тим, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Суд звертає увагу на те, що на теперішній час ступень тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому об`єктивними судово-медичними даними не підтверджена, тому в частині застосування підозрюваним до потерпілого насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що є кваліфікуючою ознакою кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України не можна вважати обґрунтованою.
Твердження слідчого про те, що обвинуваченим відносно потерпілого застосувалося погроза застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого у виді демонстрації ножа, суд до уваги не приймає, оскільки ці обставини не охоплюються межами оголошеної неповнолітньому ОСОБА_9 підозри.
В решті обставин, викладених у підозрі, суд вважає її обґрунтованою.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує вікові та психологічні особливості підозрюваного, який на час скоєння злочинів був неповнолітнім, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, його вік та міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я та репутацію, а також ставлення підозрюваного до вчинених ним діянь, його умови життя та виховання, можливість впливу на неповнолітнього та з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам вчинити ним інше кримінальне правопорушення.
Так, в судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності притягується вперше, до адміністративної відповідальності раніше також не притягувався, має сталі соціальні зв`язки, виховується у повній сім`ї, є єдиною дитиною у матері, яка належним чином виконує свої батьківські обов`язки та має вплив на сина і може забезпечити контроль за його поведінкою, проживає з вітчимом, з яким підтримує доброзичливі стосунки, за місцем навчання та проживання характеризується в цілому позитивно, на обліку в медичних закладах не перебуває, вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся.
При таких обставинах, доводи слідчого та прокурора щодо наявності фактів вживання підозрюваним алкогольних напоїв, неконтрольованності поведінки, наявності знайомих, схильних до асоціальної поведінки, причетності до несанкціонованого пошуку металобрухту, суд оцінює критично, оскільки ці обставини не підтверджуються об`єктивними доказами по справі.
До того ж, в судовому засіданні підозрюваний пояснив, що на даний час, після закінчення 9-го класу вступив на навчання до технікуму, де повинен розпочати навчання з нового навчального року, тому доводи подання щодо відсутності у неповнолітнього місця роботи чи навчання, суд також вважає необґрунтованими.
Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду у разі обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України від 10.02.2011 року).
Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1 і 2 цієї статті але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором клопотання.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 1ст. 181 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покладає на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Таким чином, суд дійшов висновку, що наявність ризиків щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та вчинення ним нового злочину прокурором не доведено, а запобігання наявному ризику у виді можливості підозрюваного впливати на потерпілого, свідків та малолітнього ОСОБА_10 , можливо у разі застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить також виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
При таких обставинах, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, а відносно неповнолітнього ОСОБА_9 слід обрати вказаний запобіжний захід, що на думку суду, забезпечить його належну процесуальну поведінку.
Керуючись вимогами ст. ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 195, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Покласти на неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- заборонити цілодобово залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
В решті заявлених вимог відмовити.
Звільнити неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 з- під варти негайно, в залі суду та передати матері- ОСОБА_6 .
Ухвалу направити для виконання за місцем реєстрації підозрюваного до Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, для контролю за виконанням до СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та прокурору.
Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали - 2 місяці.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: підпис ОСОБА_1