Справа № 152/1164/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000183 від 27.07.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Біруїнка Каушанського району республіки Молдова, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що вона 13 червня 2018 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, перебуваючи на вулиці Польовій в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, на ґрунті неприязних відносин із ОСОБА_5 умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи свої дії, нанесла останній один удар дерев`яною палицею по лівій лопатці, лівому плечі та лівому передпліччі, один удар кулаком правої руки у ліве око та декілька ударів руками по обличчю, в результаті чого потерпілій ОСОБА_5 були спричинені наступні тілесні ушкодження: синці на чолі зліва, на лівому передпліччі, на лівому плечі, в ділянці лівої лопатки, підшкірна гематома в ділянці повік лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 30 від 30.07.2018 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

07 вересня 2018 року на адресу Шаргородського районного суду надійшла заява від потерпілої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтримала заяву. Просила кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України закрити у зв`язку з її відмовою від обвинувачення, посилаючись на те, що вони з обвинуваченою ОСОБА_3 примирилися до підготовчого судового засідання.
З приводу заявленого клопотання суд вислухав думку учасників судового розгляду.
Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України, посилаючись на те, що кримінальне провадження належить до категорії проваджень у формі приватного обвинувачення, згідно із п.1 ч.1 ст.477 КПК України, і може бути закрите судом на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у випадку відмови потерпілої від обвинувачення.
Обвинувачена ОСОБА_3 просила суд заяву ОСОБА_5 задовольнити.
При цьому, суд роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_3 наслідки закриття кримінального провадження.
Обвинуваченій ОСОБА_3 зрозуміло, що наслідком відмови потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення є закриття кримінального провадження.
Розглянувши заяву потерпілої ОСОБА_5 , з`ясувавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, а кримінальне провадження №0000183 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у заподіянні ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, її дії кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.
Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_3 направлено до суду.
Відповідно до вимог статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

У рішеннях ЄСПР в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та "Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, суд вказав, що " … ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі "Сейдович проти Італії").

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, та згідно з п.1 ч.1 ст.477 КПК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
За правилами ч.4 ст.26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
За приписами ч.7 ст.284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження…, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
З огляду на наведене та враховуючи, що обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснено підставу закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Речові докази та процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ч.4 ст.26, п.7 ч.1 ст.284, ст.ст.369, 372, п.1 ч.1 ст.477 КПК України, суд

постановив:

Заяву потерпілої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2018 року за № 0000183 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - закрити у зв`язку із відмовою потерпілої ОСОБА_5 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1