Справа № 128/1161/18
УХВАЛА
Іменем України
03 жовтня 2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмельницький, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, розлученого, освіта середня, до засудження працюючого за наймом , раніше судимого:
1). 05.06.1998 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ст.ст. 140 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 08.09.1999 року по Амністії;
2). 06.09.2000 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ст.ст. 140 ч.2, 17 ч.2, 140 ч.2, 42 КК України до 2 років позбавлення волі;
3). 14.02.2001 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ст.ст. 17, 140 ч.2, 43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 26.02.2003 року умовно-достроково;
4).04.11.2004 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;
5). 07.04.2005 року Бершадським районним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч.2, 2, 70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 02.08.2007 року по кінцю строку;
6). 09.0.2009 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ст.ст. 309 ч.1, 311 ч.1, 70, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
7). 22.12.2009 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 09.08.2011 року по не відбутій частині покарання більш м`яким з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави;
8). 06.04.2012 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнився 11.04.2014 року умовно-достроково;
9). 09.12.2015 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ст.ст. 307 ч.2, 69 КК України до 4 років позбавлення волі,

про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ,-

Встановив:

Засуджений ОСОБА_4 , відбуваючи покарання в ДУ «СВК №81» звернувся до суду з заявою, в якій просив звільнити його умовно достроково на підставі ст. 81 КК України, свої вимоги мотивував тим, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки за час відбування покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, однак дане стягнення погашене в установленому законом порядку, також має два заохочення.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 через канцелярію суду надав заяву, якою просив розгляд заяви про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання проводити в його відсутність та задоволити дану заяву. На проведення відеоконференції не наполягав.

Представник ДУ «Стрижавська ВК №81» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить заяву засудженого ОСОБА_4 розглянути в його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даної заяви, оскільки вважає, що засуджений на шлях виправлення не став, так як неодноразово був засуджений, а саме дев`ять разів, двічі звільнявся умовно достроково та один раз був звільнений від відбування покарання на підставі Указу Президента України « Про амністію», однак висновків для себе не зробив та знову вчиняв злочини, тому не заслуговує на застосування ст. 81 КК України.

Відповідно до ч.4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Врахувавши позиції сторін, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд враховує, що частиною другою ст.81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно роз`яснень, наданих постановою Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (п.2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Таким чином, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових чинників: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, які в сукупності доводять виправлення засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений: 30.01.2017 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 15 ч.3, 185 ч.21, 185 ч.3, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно ухвали Вінницького районного суду від 24.02.2016 року відповідно ст. 72 ч.5 КК України залік 08.07.2015 року по 17.08.2015 року і з 17.10.2015 року по 20.04.2017 року.
Початок строку: 17.10.2015 року. Кінець строку: 24.01.2019 року.
Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17.10.2015 року. В державну установу «Стрижавська ВК (№ 81)» прибув 12.05.2017 року з «СІЗО» м. Хмельницький, де до дисциплінарної відповідальності не притягувався та адміністрацією установи не заохочувався.
За час відбування покарання в установі СВК № 81 характеризується позитивно, стягнень не має, двічі заохочувався.
Засуджений на виробництві установи працевлаштований в бригаді 2 А різноробочим, до своїх обов`язків відноситься сумлінно, на робочому місці підтримує чистоту та порядок, має стійку правослухняну поведінку активну участь у житті відділення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, ставиться до них з розумінням, виконує законно поставленні вимоги.
Відповідно до протоколу №15 від 22.05.2017 року, комісією установи було відмовлено засудженому ОСОБА_4 переведенню до дільниці соціальної реабілітації, який за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/3 частини строку покарання -23.09.2015 року- як засудженому що не стає на шлях виправлення).
Також, застосуванню ст.82 КК України, а саме -заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, за формальними ознаками, який підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання -24.07.2016 року, ОСОБА_4 було відмовлено, як засудженому, що не став на шлях виправлення, про що було складено протокол №15 від 22.05.2017 року.
Крім того, умовно-достроковому звільненню, який за формальними ознаками підлягав відбуттю 2/3 частини строку покарання - 24.05.2017 року засудженому ОСОБА_4 було відмовлено, так як останній не довів свого виправлення. (Протокол № 22.05.2017 року). На профілактичному обліку не перебуває .
Таким чином, суд, вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення, суд враховує, що останній раніше неодноразово судимий за умисні корисні злочини.
Також, суд враховує, що до засудженого ОСОБА_4 двічі застосовувалось умовно-дострокове звільнення, один раз був звільнений по Амністії, але засуджений висновків для себе не зробив та знову продовжував скоювати умисні злочини, що свідчить про стійке небажання виправитись, та відсутність позитивної посткримінальної поведінки, зокрема і в період умовно-дострокового звільнення.
22.05.2017 року комісією установи розглянуто питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення та відмолено засудженому в застосуванні ст. 81 КК України, як особі, що не довела свого виправлення.
Враховуючи те, що процес виправлення та виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 немає, оскільки хоча засуджений і відбув більше 1/2 строку покарання, на підприємстві установи працевлаштований, і заохочення ним отримані за нетривалий термін відбування покарання, а саме в січні та квітні місяці 2018 року, тобто перед умовно достроковим звільненням, за формальними ознаками який підлягав 24.05.2017 року, що не свідчить про сталу тривалу поведінку засудженого позитивної спрямленості, а тому з огляду на викладене суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити за відсутністю підстав для застосуванням до засудженого умов ст.81 КК України.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

Ухвалив:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання призначеного за вироком Хмельницького міського суду Хмельницької області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 15 ч.3, 185 ч.21, 185 ч.3, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України від 30.01.2017 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1