Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3627/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.05.2018 року Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , особи яка подала скаргу ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_5 на постанову від 26.04.2018 слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000162, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову від 26.04.2018 слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000162. Свою скаргу ОСОБА_5 мотивував тим, що досудове розслідування проведене поверхнево та формально, а підхід сторони обвинувачення до розслідування був однобічним, заздалегідь спрямованим на забезпечення винуватим особам уникнення кримінальної відповідальності. Скаржник вважав, що внесення прокурором прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 завідомо неправдивих відомостей до офіційного документу - протоколу про адміністративне правопорушення від 23.12.2015 року виразилися в тому, що вона особисто не опитувала свідків та не попереджала їх про кримінальну відповідальність; складаючи протокол про адміністративне правопорушення, що мало місце на її думку у 2015 році, використала відомості з декларації про доходи та майновий стан за 2014 рік, поданої ОСОБА_7 ; крім того, ОСОБА_6 знала, що висновок дільничного інспектора міліції за заявою ОСОБА_8 , поданої в інтересах ОСОБА_9 , складав не він, ОСОБА_5 , а його підлеглий, а кінцеве затвердження цього висновку здійснював начальник Золотоніського МВ, - ОСОБА_10 , вона чітко знала також, що ані дільничний, ані особисто ОСОБА_5 не уповноважені були на внесення відомостей до ЄРДР, це міг зробити лише слідчий; вона знала, що не має у своєму розпорядженні об`єктивних доказів щодо його спільного проживання як однією сім`єю саме із ОСОБА_11 , в інтересах якої нібито приймалося рішення підлеглим ОСОБА_5 . Отже, на думку ОСОБА_5 , ОСОБА_6 склала протокол про адміністративне правопорушення, відобразивши в ньому відомості, що не відповідають дійсності, цілком свідомо.

Проте, на думку ОСОБА_5 з приводу саме вищенаведеного ОСОБА_6 детально допитана не була. ОСОБА_5 вважає, що потрібно було б детально з`ясувати у ОСОБА_6 підстави внесення відповідних відомостей до протоколу: на чому конкретно грунтувалося кожне із її тверджень, занесених у цей протокол. Проте це питання слідство обійшло. ОСОБА_5 вважає за необхідне провести одночасний допит між ним та ОСОБА_6 , де він, як потерпілий, зможе поставити їй ті питання по суті складання протоколу про адміністративне правопорушення, які слідчий ставити не побажав. Також, на думку ОСОБА_5 , перед допитом ОСОБА_6 саме щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, слідчому варто було б детально вивчити та проаналізувати цей протокол як доказ у кримінальному провадженні - документ в розумінні ст. 99 КПК України. Також, ОСОБА_5 , вказує на відсутність відомостей про те, які саме з копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо нього визнано доказами - документами в розумінні ст. 99 КПК України, і що слідчий визнав доказами, адже відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України доказом вважається саме оригінал документу, а не його копія. Отже, в частині вчинення прокурором прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 службового підроблення досудове розслідування проведене неповно та неналежно.

Стосовно прийняття суддями Апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_12 та ОСОБА_13 завідомо неправосудних рішень, то в цій частині, на думку скаржника, досудове розслідування обмежилося тим, що допитано вказаних двох суддів та отримано тимчасовий доступ до справи про адміністративне правопорушення. Оскільки, всупереч принципу безпосередності дослідження доказів судом, суддя ОСОБА_13 не провів дослідження матеріалів справи із оголошенням сторонам доказів, які він вивчає, а також особисто не допитав жодного свідка (хоча в подальшому послався на їхні письмові пояснення), з цього приводу слідчий також не поставив судді ОСОБА_13 жодного питання. Слідчим не з`ясовувалося питання про відмову судді ОСОБА_13 продовжити розпочате суддею ОСОБА_12 фіксування судового розгляду технічними засобами. А щодо так званої «описки», допущеної суддею ОСОБА_13 у резолютивній частині постанови, то опискою це назвати неможливо: адже мова йде про накладання на особу адміністративного стягнення, а не про описку. І в подальшому суддею ОСОБА_13 було не описку виправлено, а змінено суть судового рішення: замість накладення адміністративного стягнення ухвалено звільнити ОСОБА_5 від адміністративної відповідальності за спливом строку. Надаючи оцінку ухваленим щодо нього ( ОСОБА_5 ) судовим рішенням як правомірним, слідчий не врахував роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією. Також слідчим не було вивчено судової практики інших апеляційних судів України, яка свідчить про те, що прокурор не має право на подання апеляційної скарги саме на судове рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 вважає, що допит ОСОБА_12 , ОСОБА_13 проведено поверхнево, не проведено одночасного допиту з ним, досліджено не всі матеріали справи про адміністративне правопорушення та не надано вірної правової оцінки усім обставинам справи.

За таких обставин, ОСОБА_5 вважає, що слідчий прийшов передчасного висновку щодо закриття кримінального провадження, тому для усунення даної істотної неповноти є потреба у виконанні слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів по зазначеному кримінальному провадженню, просив скасувати постанову слідчого від 26.04.2018 про закриття кримінального провадження №0000162 та повернути матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.
У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав доводи скарги та наполягав на скасуванні постанови від 26.04.2018 про закриття кримінального провадження №0000162.
Прокурор та слідчий заперечували проти задоволенні скарги ОСОБА_5 . Вважали, що досудове розслідування проведено повно та об`єктивно. За результатами розслідування встановлено відсутність складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 375 КК України в діях суддів Апеляційного суду Черкаської області. Додатково слідчий пояснив, що, дії прокурора, ОСОБА_6 щодо нібито внесення завідомо неправдивої інформації до офіційного документа, взагалі не були предметом розслідування у кримінальному провадженні за ст. 375 КК України.
Слідчий суддя, вислухавши доводи ОСОБА_5 , заперечення прокурора і слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000162 виходить з наступного.
У кримінальному провадженні №0000162 предметом досудового розслідування було можливе вчинення суддями Апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_13 та ОСОБА_12 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 375 КК України.
Частиною першою статті 375 КК України передбачене кримінальна відповідальність за постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.
Отже, предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000162 не було внесення прокурором прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 завідомо неправдивих відомостей до офіційного документу, а тому в цій частині суд не приймає доводи ОСОБА_5 викладені у скарзі.

Завідомо неправосудними судовими рішеннями ОСОБА_5 вважав
постанову від 15.04.2016 року судді Апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_12 про задоволення клопотання прокурора про відвід судді у справі №695/329/16-ц;
постанову від 18.08.2016 року (резолютивну частину та повний текст) судді Апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_13 за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2016 року по справі №695/329/16-ц (справа про адміністративне правопорушення передбачене ст. 172-7 ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_5 );
постанову від 22.08.2016 року судді Апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_13 про виправлення описки у резолютивній частині постанови від 18.08.2016 року по справі №695/329/16-ц.
Допитані під час досудового розслідування в якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 не визнали факту ухвалення завідомо неправосудних рішень по справі №695/329/16-ц та відмовились від проведення одночасних допитів із ОСОБА_5 ..
Слідчим оглянуті матеріали адміністративної справи про адміністративне корупційне правопорушення стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а копії вказаних матеріалів долучені до справи.
При цьому слідчий встановив, що судові рішення, а саме постанови суддів Апеляційного суду Черкаської області від 15.04.2016, 18.08.2016 та 22.08.2016 року, які ОСОБА_5 вважав завідомо неправосудними, набрали законної сили, не змінені та не скасовані у встановленому законом порядку.
Доводи ОСОБА_5 , викладені, як під час допиту у кримінальному провадженні, так і у розглядуваній скарзі, фактично зводяться до незгоди із судовими рішення та процесуальними діями суддів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , а також до необхідності перегляду (ревізії) обставин і висновків викладених у даних судових рішеннях.
В той же час статтею 126 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» (пункт 10), - судові рішення є обов`язковими до виконання

на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.
Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в порядку, визначеному процесуальним законом, а також приводом для дисциплінарної відповідальності в порядку визначеному, зокрема Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до п. 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної Ради Європейських суддів, - зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

При цьому національне законодавство України, а саме Глава 24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає випадки та порядок перегляду постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Разом із тим ні слідчий, ні прокурор не уповноважені на перегляд судових рішень, які не скасовані у встановленому законом порядку та набрали законної сили.

За таких обставин встановивши, що постанови суддів Апеляційного суду Черкаської області від 15.04.2016, 18.08.2016 та 22.08.2016 року у справі №695/329/16-ц набрали законної сили, не змінені і не скасовані у передбаченому законом порядку та відсутні відомості про притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності у зв`язку із ухваленням ними вказаних судових рішень, слідчий дійшов правильного висновку про відсутність в діях суддів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 375 КК України і правомірно виніс постанову від 26.04.2018 року про закриття кримінального провадження.
У разі незгоди ОСОБА_5 із постановами у справі №695/329/16-цпро адміністративне правопорушення, він не позбавлений права скористатися процедурою визначеною Главою 24-1 КУпАП та у випадку перегляду даних постанов компетентним судом, ініціювати розслідування того, чи не було скасоване судове рішення завідомо неправосудним.
Згідно ч.2 ст. 307 КПК України, - ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного і керуючись ст. 303, 306-307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову від 26.04.2018 слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000162.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .
Повний текст ухвали проголошено 25.05.2018.
Слідчий суддя: ОСОБА_1