Ухвала

Іменем України
9 жовтня 2018 року .
м. Київ
справа № 1420/2881/2012

провадження № 51-4089км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 травня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 14 листопада 2013 року.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 травня 2013 року
ОСОБА_5 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено:
- за п.п. 1, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна;
- за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією майна;
- за ч. 1 ст. 357 КК до покарання у виді обмеження волі на строк два роки;
- за ч. 3 ст. 357 КК до покарання у виді обмеження волі на строк три роки;
- за ч. 3 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією майна;
- за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з конфіскацією майна;
- за ч. 4 ст. 358 КК до покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено за сукупністю злочинів остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Також зазначеним вироком засуджено ОСОБА_8 , судові рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржуються.
Цим же вироком постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_9 150 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Питання про долю речових доказів та про відшкодування судових витрат судом вирішено відповідно до положень ст. ст. 81, 93 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі КПК 1960 року).
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 14 листопада 2013 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без змін.
ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за злочини, які, як встановив суд першої інстанції, вчинено ним за таких обставин.
На початку травня 2012 року невстановлена особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, знаходячись в м. Сокаль Львівської області, отримала інформацію від ОСОБА_8 про наявність у мешканця м. Очакова ОСОБА_10 великої суми грошових коштів в іноземній валюті на депозитному рахунку в одній із банківських установ, а також автомобіля та розробила план протиправного заволодіння майном та документами потерпілого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з вчиненням умисного вбивства двох осіб.

До здійснення цих злочинів невстановлена особа залучила ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та кожному з них відвела певну роль, на що вони погодились.

Згідно з цим планом, ОСОБА_5 повинен був прибути в м. Очаків Миколаївської області, виготовити отруйну речовину шляхом розчину сильнодіючого снодійного препарату в горілці для введення в організм ОСОБА_10 та його співмешканки ОСОБА_11 з метою позбавлення їх життя. За допомогою ОСОБА_8 незаконно заволодіти майном і документами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які знаходились в їх будинку, в тому числі депозитною угодою на вклад у банку, а також автомобілем ОСОБА_10 , приховати сліди умисного вбивства вказаних осіб шляхом вивозу трупів на автомобілі ОСОБА_10 з м. Очакова та захоронення в безлюдному місці; підшукати особу, яка погодиться отримати за довіреністю від імені ОСОБА_10 грошові кошти останнього з депозитного рахунку в банку; оформити від імені ОСОБА_10 підроблену довіреність на отримання грошових коштів на ім`я іншої особи, яку він підшукає; використовуючи підроблену довіреність, через цю особу шляхом обману співробітників банківської установи незаконно заволодіти належними ОСОБА_10 грошовими коштами, що знаходяться на депозитному рахунку в банку.

Невстановлена особа запропонувала ОСОБА_8 зустрітися в м. Очакові Миколаївської області з ОСОБА_5 , забезпечити проживання останнього в м. Очакові поблизу будинку ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , а також познайомити його з вказаними особами для полегшення проникнення в їх житло; проникнути туди із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, заволодіти майном та документами цих осіб. При цьому невстановлена особа приховала від ОСОБА_8 намір здійснити умисне вбивство ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , пояснивши йому, що ОСОБА_5 для заволодіння майном та документами зазначених осіб лише приспить їх за допомогою снодійного препарату, після чого відвезе їх з м. Очакова на автомобілі ОСОБА_10 .

Після чого 22 травня 2012 року ОСОБА_5 прибув в м. Очаків Миколаївської області та зустрівся з ОСОБА_8 , який вказав йому на будинок по АДРЕСА_2 , де проживали ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , а також познайомив з ними ОСОБА_5 з метою полегшення подальшого проникнення в цей будинок з метою вчинення злочинів. У наступні дні ОСОБА_5 увійшов в довіру до ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та почав періодично відвідувати їх за місцем проживання.

У період з 2 по 5 червня 2012 року ОСОБА_5 придбав в аптеці м. Очакова Миколаївської області 40 пігулок снодійного медичного препарату «Сондокс» та два одноразових медичних шприца об`ємом 5,5 мл, після чого 5 червня 2012 року вдень у приміщенні літньої кухні будинку АДРЕСА_3 шляхом розчину 20 із вказаних пігулок в 10 мл горілки виготовив отруйний розчин з цих інгредієнтів та набрав його в два шприца ємністю 5,5 мл.

В той же день приблизно о 21-ій годині 00 хвилин ОСОБА_5 , взявши із собою вказані шприци з отруйною речовиною, пішов до будинку по АДРЕСА_2 , де спільно з ОСОБА_10 і ОСОБА_11 вживав спиртні напої. В процесі цього ОСОБА_5 підмішав в їжу та воду вказаним особам частину заздалегідь виготовленої ним отруйної речовини розчин препарату «Сондокс» та горілки. Дочекавшись, поки подіє снодійне та потерпілі заснуть, ОСОБА_5 приблизно о 1-ій годині 00 хвилин 6 червня 2012 року зробив їм ін`єкції шприцами в м`язи сідниць та ввів в їх організм увесь, що залишився, розчин препарату «Сондокс» з горілкою, чим викликав отруєння ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , внаслідок чого наступила смерть потерпілих.

Приблизно о 3-ій годині 10 хвилин 6 червня 2012 року ОСОБА_8 за дзвінком ОСОБА_5 незаконно проник в будинок АДРЕСА_2 , де вони викрали належні ОСОБА_10 офіційні документи: угоду на розміщення вкладу між ПАО «Альфа-Банк» та ОСОБА_10 на суму 145 000 доларів США з квитанцією про внесення потерпілим грошових коштів на рахунок цього банка; паспорти громадян України на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також інші важливі особисті документи потерпілих.

Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 заволоділи належним ОСОБА_10 майном: грошима в сумі 500 гривень, мобільним телефоном «SamsungZ-490» вартістю 550 гривень, гаманцем-портмоне, що не мав матеріальної цінності, пневматичним пістолетом, мішком із синтетичної тканини, столовим посудом, двома зв`язками ключів від дверних замків, пластиковою та картонною картками клієнта банка «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_10 , а також належними ОСОБА_11 мобільним телефоном «SamsungGT-E-2232» вартістю 550 гривень, на загальну суму 1600 гривень.
Також ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні вказаного будинку, з метою незаконного заволодіння автомобілем «GreatWall Deer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_10 , викрали два ключа від цього автомобіля з брелками-пультами дистанційного керування, які не мали матеріальної цінності, а потім незаконно заволоділи вказаним автомобілем вартістю 50 847, 51 гривень, після чого помістили в нього тіла ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Далі 6 червня 2012 року приблизно о 4-ій годині 00 хвилин ОСОБА_5 за вказівкою невстановленої особи на автомобілі «GreatWall Deer» вивіз трупи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до лісопосадки неподалік с. Шурине Миколаївського району Миколаївської області, де в період з 8-ої до 11-ої години того ж дня закопав їх, приховавши сліди злочину. Згодом вказаний автомобіль ОСОБА_5 продав.

Крім того, ОСОБА_5 повідомив невстановлену особу про те, що в ОСОБА_10 , згідно з викраденої угоди на розміщення вкладу, в банку ПАО «Альфа-Банк» є депозитний вклад в сумі 145 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ України складає 1 158 912,50 гривень та в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, спільно з нею прийняв рішення про подальшу реалізацію заздалегідь розробленого плану на заволодіння зазначеними грошовими коштами потерпілого шляхом обману співробітників банківської установи, в якій вони зберігаються.

6 червня 2012 року приблизно о 13-ій годині 00 хвилин ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_12 , якому не повідомляючи про те, що ОСОБА_10 немає в живих, запропонував за грошову винагороду оформити на його ім`я довіреність від імені останнього на отримання грошових коштів з депозитного рахунку ПАО «Альфа-Банк», отримати на своє ім`я вказані грошові кошти в сумі 145 000 доларів США та передати йому, на що той погодився.

12 червня 2012 року на території залізничного вокзалу станції «Миколаїв-Пасажирський» по вул. Новозаводський, 5 у м. Миколаєві ОСОБА_5 домовився за грошову винагороду з ОСОБА_13 , який був схожий на ОСОБА_10 , представитися потерпілим та підписати довіреність від імені ОСОБА_10 на ім`я ОСОБА_12 на отримання грошового вкладу з депозитного рахунку.

13 червня 2012 року приблизно о 14-ій годині в офісі приватного нотаріуса за адресою: м. Миколаїв, проспект Леніна, 16/2, ОСОБА_13 , отримавши від ОСОБА_5 паспорт громадянина України на імя ОСОБА_10 та угоду на розміщення вкладу, діючи за вказівкою ОСОБА_5 підписав довіреність від імені ОСОБА_10 , що була засвідчена нотаріально, та передав її ОСОБА_5

14 червня 2012 року приблизно о 9-ій годині 30 хвилин ОСОБА_12 , отримавши від ОСОБА_5 вказаний підроблений документ довіреність від імені ОСОБА_10 , угоду на розміщення вкладу, звернувся до відділення ПАО «Альфа-Банк» за адресою: м. Миколаїв, вул. Шевченка, 59а із заявою про видачу йому грошових коштів в сумі 145 000 доларів США з депозитного рахунку ОСОБА_10 , повідомивши, що потерпілий в зв`язку із погіршенням здоров`я доручив йому зняти з депозитного рахунку зазначені кошти. Співробітники ПАО «Альфа-Банк» рекомендували ОСОБА_12 звернутися для отримання грошових коштів ОСОБА_10 наступного дня для перевірки легітимності всіх наданих їм документів.

Проте довести ОСОБА_5 та невстановленій особі до кінця свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 шляхом обману не вдалося, оскільки ОСОБА_5 був затриманий працівниками міліції.

Вимоги касаційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі та доповненні до неї засуджений ОСОБА_5 просить судові рішення щодо нього скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Стверджує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на припущеннях та недопустимих доказах, які одержано з порушенням права на захист. Зазначає, що в ході розслідування себе обмовив; доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні злочинів, за які засуджено, в справі немає. Зазначає, що суд, визнаючи його винуватим у вчиненні умисного вбивства, всупереч вимог ст. 334 КПК 1960 року не встановив час, спосіб та причину смерті потерпілих, форму вини та мотиву злочинів, не усунув суперечності у висновках експертиз та не навів мотивів, з яких відкинув одні докази та взяв до уваги інші. Крім того, вказує, що висновки експертиз про причину смерті потерпілих від отруєння лікарським препаратом «Сондокс» не відповідають даним лабораторних досліджень, а також виключається можливість ін`єкційного введення в організм потерпілих зазначеного препарату. У зв`язку з наведеним, засуджений ОСОБА_5 стверджує про відсутність доказів його винуватості у вчиненні злочину, передбаченогоп.п. 1, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК. Зазначає, що апеляційний суд всебічно та повно не перевірив всі доводи його та захисника апеляційних скарг, зокрема, щодо правильності наданої місцевим судом оцінки доказам, а також як і суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання захисника про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, внаслідок чого порушив його право на захист. Також вказує на те, що захисник ОСОБА_14 після здійснення захисту в його інтересах надавав у цій же справі правову допомогу потерпілому і наведена обставина, на думку засудженого ОСОБА_5 , свідчить про істотне порушення його права на захист.

Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_4 вважав, що касаційну скаргу засудженого необхідно задовольнити частково, судові рішення щодо ОСОБА_5 змінити, визнати недопустимим доказом протокол відтворення обстановки та обставин події від 16 червня 2012 року та виключити посилання на нього, як на доказ, а в решті судові рішення залишити без зміни.

Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про підтримання касаційної скарги,захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , яка не заперечувала щодо задоволення касаційної скарги засудженого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_4 , перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.
Обставини щодо неповноти і однобічності досудового та судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, визначення яких дано у статтях 368 та 369 КПК 1960 року та на які є посилання в касаційній скарзі засудженого ОСОБА_5 , відповідно до вимог ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року не є предметом дослідження та перевірки касаційним судом.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у ній доказами, які з дотриманням вимог кримінально-процесуального законусудом досліджено всебічно, повно і об`єктивно, в тому числі з точки зору їх належності, допустимості та достатності для вирішення питань, визначених ст. 324 КПК 1960 року, про що у вироку суду наведено докладні мотиви.
У судовому засіданні ОСОБА_5 , визнаючи вину частково та заперечуючи умисел на вбивство потерпілих, показував, що з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 з депозитного рахунку в ПАО «Альфа-Банк», діючи під примусом та погрозами чоловіка на ім`я ОСОБА_15 , дійсно змішував снодійний препарат «Сондокс» з їжею та водою, що вживали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , аби усипити їх та зняти копії з документів на розміщення банківського вкладу. Також ОСОБА_5 підтверджував, що після того, як під дією препарату потерпілі заснули, знайшов вказані документи, за допомогою ОСОБА_8 переніс ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до салону автомобіля, що належав потерпілому. Далі мав намір доставити потерпілих до м. Дніпропетровська на консультацію до лікарів, виїхав із м. Очакова, але при в`їзді в м. Миколаїв виявив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мертві. Купив у найближчому магазині лопати та закопав тіла потерпілих, а потім, діючи за вказівкою ОСОБА_16 , за допомогою особи, схожої на ОСОБА_10 , оформив у нотаріуса довіреність від імені потерпілого на ОСОБА_12 . З цією довіреністю 14 червня 2012 року ОСОБА_12 намагався зняти грошові кошти з депозитного рахунку ОСОБА_10 , але не вдалось і його затримали працівники міліції.
Зазначені показання ОСОБА_5 , в яких він заперечував умисел на вбивство потерпілих, суд належно перевірив та обґрунтовано оцінив їх критично, оскільки вони спростовуються як показаннями самого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в ході досудового слідства, так і показаннями потерпілого, свідків, письмовими доказами.

Вказане рішення суду ґрунтується на аналізі зібраних у справі доказів в їх сукупності, а тому є правильним.
Так, допитаний під час досудового слідства ОСОБА_5 , у тому числі в присутності захисника ОСОБА_17 , показував, зокрема, що діяв за попередньою змовою з чоловіком на ім`я ОСОБА_15 , котрий розробив план, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_18 , та для його виконання познайомив з ОСОБА_8 . Згідно з цим планом, ОСОБА_8 поселив його неподалік будинку потерпілих. В аптеці у м. Очакові він придбав снодійний препарат «Сондокс» та два медичні шприци для того, щоб усипити ОСОБА_10 та ОСОБА_19 , заволодіти їх документами та на автомобілі ОСОБА_10 перевезти потерпілих до одного із сіл Криму, тримаючи їх там, доки не будуть зняті гроші з рахунку в банку. Також ОСОБА_5 підтверджував, що розчинив 20 пігулок препарату «Сондокс» у 1015 гр. горілки, набрав розчин у два медичних шприци. Придбавши чотири пляшки горілки, з цим снодійним пішов до потерпілих. Під час вживання з ОСОБА_10 та ОСОБА_20 спиртних напоїв підмішував у їх їжу та воду розчин зі снодійним, а коли ті заснули, зробив ОСОБА_10 та ОСОБА_21 ін`єкцію з розчином «Сондокса» в м`язи сідниць. Далі викрав оригінал договору на розміщення вкладу між ПАО «Альфа-Банк» та ОСОБА_10 , паспорти громадян України, інші важливі особисті документи та ключі від автомобіля. За допомогою ОСОБА_8 переніс ОСОБА_10 , надівши йому на голову мішок, в кузов автомобіля, що належав потерпілому, а ОСОБА_11 на сидіння, накривши її ковдрою та надівши на голову мішок.

Зазначені показання ОСОБА_5 , в яких той докладно розповідав про обставини умисного вбивства потерпілих, заволодіння їх майном, документами та автомобілем, суд визнав достовірними, оскільки вони були отримані в присутності захисника, є послідовними, містять факти, що могла знати тільки особа, яка безпосередньо вчинила злочини, зокрема, про спосіб позбавлення життя потерпілих, а також об`єктивно узгоджуються з іншими дослідженими доказами.

Зокрема, показаннями ОСОБА_8 на досудовому слідстві в якості підозрюваного, про те, що надавав допомогу ОСОБА_5 у вчиненні ним злочинів, а саме, допоміг ОСОБА_5 поселитися неподалік від будинку потерпілих, познайомив його з ОСОБА_10 та ОСОБА_20 . Крім того, 6 червня 2012 року за наказом ОСОБА_5 пішов до будинку потерпілих, де з останнім погрузив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були нерухомі, до автомобіля. Перед від`їздом ОСОБА_5 забрав мобільні телефони потерпілих, один з яких передав йому.
За даними протоколу відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_5 та ОСОБА_8 за участю захисників та в присутності понятих розповіли та на місці показали про обставини вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , незаконного заволодіння автомобілем та документами потерпілих.
А також ОСОБА_5 , зокрема, показав та розповів на місці, що в аптеці в м. Очакові придбав препарат «Сондокс» та медичні шприци для виготовлення розчину з горілкою та введення в організм ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , розповів про обставини вчинення ним умисного вбивства потерпілих та вказав на місце в лісопосадці неподалікс. Шурине Миколаївського району Миколаївської області, де закопав їх тіла.

При цьому в ході проведення вказаної слідчої дії було виявлено та вилучено в будинку ОСОБА_10 пігулкипрепарату «Сондокс», а в указаному ОСОБА_5 місці в лісопосадці трупи потерпілих.
Указані ОСОБА_5 обставинипідтверджуються показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що на початку червня 2012 року ОСОБА_5 придбавав в аптеці, в якій вона працює, 20 пігулок препарату «Сондокс», та аналогічними показаннями свідка ОСОБА_23 .

Із матеріалів справи вбачається, що в ході відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_5 указав на аптеку, в якій придбав препарат «Сондокс» та медичні шприци. Даних про те, що проводилосьвпізнання працівником аптеки свідком ОСОБА_22 , немає, а тому доводи засудженого ОСОБА_5 про допущені порушення вимог КПК при проведенні вказаної слідчої дії є безпідставними.

Крім того, показання ОСОБА_5 щодо обставин вчинення ним умисного вбивства потерпілих та його дій з приховування слідів злочину об`єктивно узгоджується з даними протоколу огляду місця події, згідно з яким на території лісопосадки поблизу с. Шурине Миколаївського району Миколаївської області виявлено трупи ОСОБА_10 та ОСОБА_24 , яких було закопано, на голові потерпілих були мішки з синтетичної тканини білого кольору.

Також висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні вказаних злочинів узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 . Так, свідок ОСОБА_28 показав, що саме ОСОБА_5 за грошову винагороду запропонував йому від імені свого знайомого ОСОБА_10 зняти гроші з депозитного рахунку останнього. Погодившись на це, ОСОБА_5 передав йому частину оригіналів документів потерпілого, а потім представив як ОСОБА_10 особу, від імені якої оформив на нього у нотаріуса довіреність на отримання грошей з депозитного рахунку ОСОБА_10 . Коли звернувся з довіреністю до відділення банку, запідозрив ОСОБА_5 у вчиненні шахрайства та звернувся до міліції із заявою про скоєння злочину.

Згідно з даними висновку судово-медичної експертизи остаточно встановити причину смерті ОСОБА_10 не має можливості через гнилісні зміни, однак, зважаючи на обставини скоєного, а також відсутність механічних ушкоджень шкіряних покривів, внутрішніх органів і кісток скелета, смерть потерпілого могла настати від отруєння лікарським препаратом «Сондокс», що підтверджується позитивною, якісною реакцією організму на цей препарат.
Водночас цей висновок узгоджується з даними судово-медичної хімічної експертизи, з якої вбачається, що у шлунку, печінці, нирках і на стінці сечового міхура трупа ОСОБА_10 виявлено препарат «Сондокс»; алкоголь потенціює седативну дію доксиламіну (діюча речовина препарату «Сондокс»). Вища добова доза доксиламіну сукцинату (пігулок «Сондокс») становить 0,03 г (2 пігулки).

За даними висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_11 настала внаслідок отруєння медичним препаратом «Сондокс» на фоні алкогольної інтоксикації, що підтверджується наявністю синця на правій сідничній області (слід прижиттєвої внутрішньої м`язової ін`єкції), а також наявністю в крові і тканинах трупа медичного препарату «Сондокс» та етилового спирту в концентрації 5,361 проміле, що стосовно до живих осіб є смертельно-умовною дозою. Між отруєнням і смертю ОСОБА_11 є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Указаний висновок додатково підтверджується висновком судово-медичної хімічної експертизи про те, що у шлунку, печінці, нирках і на стінці сечового міхура трупа ОСОБА_11 виявлено доксиламін препарат «Сондокс».

Крім того, згідно з даними судово-криміналістичної експертизи на клапоті шкіри від трупа ОСОБА_11 на ділянці 4,2х3,5 см є ділянка крововиливу темно-коричневого кольору; з внутрішньої сторони є така ж ділянка крововиливу, відповідна локалізації на зовнішній поверхні. Інших ушкоджень на представленому клапоті шкіри не виявлено

При цьому допитані в суді експерти ОСОБА_29 та ОСОБА_30 підтвердили, що вірогідніше всього це тілесне ушкодження у ОСОБА_11 утворилося від внутрішньої м`язової ін`єкції.

Крім того, експерти ОСОБА_29 та ОСОБА_31 , які проводили зазначені дослідження, підтвердили в судовому засіданні свої висновки та показали, що смерть потерпілих настала від препарату «Сондокс» на фоні алкогольної інтоксикації. Поєднання цих двох речовин в організмі є смертельним, оскільки відбувається пригнічення організму, що призводить до коми з настанням смерті.

Також допитаний в апеляційному суді експерт ОСОБА_31 показав, що хоча однозначно встановити причину смерті ОСОБА_10 неможливо через гнилісні зміни організму, однак, виходячи з комплексних даних, він підтверджує висновок про настання смерті потерпілого саме від отруєння препаратом «Сондокс».

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши висновки експертиз та уточнивши викладені в них дані шляхом допиту в судовому засіданні експертів, які їх проводили, дійшли правильного висновку, що смерть потерпілих настала внаслідок їх отруєння препаратом «Сондокс» на фоні алкогольної інтоксикації; способом позбавлення життя було застосування цього снодійного препарату шляхом підмішування в їжу і воду та здійснення ін`єкцій.
У зв`язку з тим, що експертизи проведено кваліфікованими спеціалістами з дотриманням методики їх проведення, підстав для сумніву в їх достовірності немає.
Враховуючи наведене, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано відмовили захисникуОСОБА_17 у призначенні повторної комісійної судово-медичної експертизи, належним чином мотивувавши своє рішення.

Отже, доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_5 про те, що суд не встановив час, спосіб та причину смерті потерпілих, форму вини та мотиву злочинів, є необґрунтованими.
Суд, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, яким дав належну оцінку, правильно встановив обставини кримінальної справи та у відповідності до вимог ст. 334 КПК 1960 року навів у вироку докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК.
Призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК і з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, конкретних обставин справи та даних про його особу є справедливим.
Перевіркою матеріалів справи процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінці доказів, про що посилається в касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 , які б ставили під сумнів висновки суду про доведеність його вини та правильність кваліфікації дій, не встановлено.
Що стосується доводів засудженого ОСОБА_5 про порушення права на захист у зв`язку з тим, що правову допомогу йому надавав захисник ОСОБА_14 , який у подальшому став представляти інтереси потерпілого, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно зі ст. 63 КПК 1960 року представником потерпілого не може бути особа, яка брала участь у цій справі як захисник. Адвокат не може брати участі у справі як представник потерпілого також і за обставин, зазначених у статті 61 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, зазначені доводи засудженого ОСОБА_5 про порушення вимог КПК 1960 року в цій частині є обґрунтованими.
Однак, можлива обізнаність в обставинах справи адвоката ОСОБА_14 жодним чином не вплинула на процесуальну поведінку цього представника потерпілого, самого потерпілого ОСОБА_9 та зміст його показань, оскільки останній повідомив суду, що йому нічого не було відомо про обставини вчинених злочинів та причетність до них певних осіб. Єдиним, що повідомив у своїх показаннях потерпілий ОСОБА_9 , було те, що йому нічого не було відомо про заплановану поїздку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у м. Дніпропетровськ для лікування.
Таким чином, виходячи з відсутності даних, які б свідчили про позбавлення права ОСОБА_5 на захист, а також того, що наведена обставина стосується й інтересів потерпілого ОСОБА_9 , який про порушення його права не заявляв, колегія суддів вважає, що представництво інтересів потерпілого адвокатом ОСОБА_14 , який брав участь у цій справі як захисник, істотно не вплинуло на законність та обґрунтованість ухвалених судових рішень.
Суд апеляційної інстанції, провівши часткове судове слідство, в ході якого дослідив дані висновку експертизи та допитав експерта ОСОБА_32 , перевірив всі доводи апеляційних скарг ОСОБА_5 та його захисника, які аналогічні доводам касаційної скарги засудженого ОСОБА_5 , зокрема, про суперечність у висновках експертиз щодо причини смерті потерпілих та часу її настання, характеру та способу спричинення їм тілесних ушкоджень, та з наведенням відповідних мотивів обґрунтовано відмовив у їх задоволенні, зазначивши підстави, з яких апеляційні скарги визнав необґрунтованими. А тому ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 377 КПК 1960 року.
Отже, істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були б безумовною підставою для зміни або скасування судових рішень, у тому числі права на захист, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Враховуючи наведене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги засудженого ОСОБА_5 не вбачає.
Керуючись статтями 394396 КПК України1960, пунктами 11, 15 розділу XI«Перехідні положення» КПК України 2012 року в редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, Суд

у х в а л и в:

вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 травня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 14 листопада 2013 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3