В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.10.2018 Справа №607/12189/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000246 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Болязуби Збаразького району Тернопільської області, українця, громадянина України, не розлученого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

*04.01.2018 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

*20.06.2018 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян

-- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2018 року у ОСОБА_3 , який перебував на території будівництва готельно-розважального комплексу в селі Шляхтинці Тернопільського району виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення ОСОБА_3 17 травня 2018 року близько 23:30 год., попросивши про допомогу свого знайомого - ОСОБА_5 , який не був обізнаним про його наміри вчинити крадіжку та якому попередньо запропонував придбати бетономішалку та поливний шланг, на автомобілі марки «Volkswagen Т4» д.н.з. НОМЕР_1 під`їхали до території будівництва готельно-розважального комплексу в с.Шляхтинці Тернопільського району. В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків та те, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, зайшов на частково огороджену територію будівництва готельно-розважального комплексу в селі Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, звідки таємно та умисно неподалік підсобного будинку викрав поливний шланг діаметром 3/4 довжиною 50 м. та бетонозмішувач об`ємом барабану (резервуару) 160л, які належать ОСОБА_6 .

Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_6 на суму 4425,40 гривень.

Крім цього, 18 травня 2018 року близько 17 год. у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_2 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 18 травня 2018 року близько 17 год. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть поміченими сторонніми особами, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу з шухляди шафи, яка знаходилася у вітальні кімнаті таємно викрав сережки, виготовлені із золота 585 проби вагою 0,86 грам вартістю 860 гривень та із сумки, яка знаходилася на спинці крісла у кухні таємно викрав гроші в сумі 200 гривень, які належать ОСОБА_7 .

Із викраденим майном ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, чим завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1060 гривень.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 викрав золоті сережки та гроші в сумі 200 грн., а також з території будівництва готельно-розважального комплексу в селі Шляхтинці Тернопільського району викрав поливний шланг та бетонозмішувач. На даний час про вчинене він щиро шкодує, просить суд його суворо не карати, врахувати те, що він щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину та відшкодував завдану шкоду потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_8 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії по двох епізодах за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, який є раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, позицію потерпілих, які не мають претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого, про що свідчать написані ними заяви і які долучені прокурором до матеріалів кримінального провадження, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, завданої злочинами. Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

Таким чином, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання в межах санкції статей обвинувачення у виді позбавлення волі, а саме: за ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду, що мав місце 17 травня 2018 року 3 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України по події, що відбулася 18 травня 2018 року - 2 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим слід визначити останньому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Разом з тим, суд, враховуючи вищенаведені пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, з врахуванням думки потерпілих, які не мають претензій до ОСОБА_3 , приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язки, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 може бути перевихований без реального відбування призначеного судом покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку нагляд за останнім слід покласти відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України на орган пробації за місцем проживання.

Крім цього, судом встановлено, що до вчинення інкримінованих йому за даним вироком кримінальних правопорушень, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив раніше й інші злочини, за які останнього засуджено до покарання у виді штрафу, а саме: вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04.01.2018 року за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., який виконаний і відповідно до квитанції № 35 штраф сплачено 14.02.2018 року та вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 20.06.2018 року за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., відомостей про виконання якого судом не встановлено та прокурором не підтверджено.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу, призначене за вищевказаним вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 20.06.2018 року при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань за даним вироком не підлягає і виконуються самостійно.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: 2 поливних шланги довжиною 50 м. та бетонозмішувач об`ємом барабану (резервуару) 160 л, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 та золоті сережки 585 проби, які передані потерпілій ОСОБА_7 необхідно залишити у володінні останніх після набрання вироком законної сили.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6-529/18 від 16.07.2018 року в сумі 715 грн., за проведення дактилоскопічної експертизи від 20.07.2018 року №1.4-607/18 у сумі 715 грн., які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушенням покарання:

*за ч. 2 ст. 185 КК України (по епізоду, що мав місце 17 травня 2018 року) у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки;

*за ч. 2 ст. 185 КК України (подія, що відбулася 18 травня 2018 року) у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.

Вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 20.06.2018 року про засудження ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. - виконувати самостійно.

Речові докази, а саме: 2 поливних шланги довжиною 50 м. та бетонозмішувач об`ємом барабану (резервуару) 160 л, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 та золоті сережки 585 проби, які передані потерпілій ОСОБА_7 - залишити у володінні останніх після набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_3 вартість проведення судової товарознавчої експертизи № 6-529/18 від 16.07.2018 року в сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн., а також вартість за проведення дактилоскопічної експертизи від 20.07.2018 року №1.4-607/18 у сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. в користь держави.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1