Провадження № 1-кп/752/49/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13

потерпілого ОСОБА_14

захисника ОСОБА_15

обвинуваченого ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Васкелево-1 Ленінградської області Російської Федерації, громадянина України, освіта вища, фізичної особи-підприємця, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_16 27.03.2015 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи поблизу супермаркету "Велика Кишеня", розташованого за адресою: місто Київ, проспект Академіка Глушкова, 36, будучи у стані алкогольного сп`яніння та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення опору працівнику правоохоронного органу, у відповідь на усне попередження представника органу державної влади - оперативного уповноваженого відділу кримінальної міліції у справах дітей Голосіївського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві - потерпілого ОСОБА_14 щодо розпивання алкогольних напоїв у громадському місці та на його законну вимогу щодо припинення порушення громадського порядку, у нецензурній формі відмовився виконувати законну вимогу ОСОБА_14 та почав голосно погрожувати йому фізичною розправою, наближаючись до нього та скорочуючи відстань між ними. В свою чергу ОСОБА_14 , будучи представником органу державної влади та виконуючи свої службові обов`язки щодо припинення порушення громадського порядку громадянами, наказав обвинуваченому ОСОБА_16 зупинитись та зберігати визначену між ними відстань, після чого обвинувачений ОСОБА_16 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення опору працівнику правоохоронного органу, підійшов до потерпілого ОСОБА_14 впритул та намагався заволодіти його табельною вогнепальною зброєю - пістолетом Макарова № НОМЕР_1 , що був у кобурі на поясі ОСОБА_14 , після чого останній відійшов та здійснив один попереджувальний постріл у повітря. Після цього, обвинувачений ОСОБА_16 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений вже на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням ним службових обов`язків, не виконавши його законної вимоги щодо дотримання між ними безпечної дистанції, підійшов до потерпілого ОСОБА_14 впритул та наніс удар рукою в область його голови, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 легке тілесне ушкодження - закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку.

Обвинувачений ОСОБА_16 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та показав суду про те, що у березні 2015 року у денний час він дійсно перебував поблизу супермаркету "Велика Кишеня", розташованого за адресою: місто Київ, проспект Академіка Глушкова, 36, зі своїми друзями - ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та з наглядно знайомою дівчиною, з якими вирішив вжити алкогольні напої, оскільки він, будучи напідпитку, повертався з поминок свого друга та вирішив пом`янути останнього зі вказаними особами. Так, придбавши алкогольні напої та їжу, вони почали розкладати їх поблизу цього супермаркету, окрім них там перебували й інші громадяни, які також вживали алкогольні напої та їжу. Раптом, до того, як вони почали вживати алкогольні напої, до них підійшов раніше незнайомий їм чоловік, як потім з`ясувалось - потерпілий ОСОБА_14 , та наказав їм зібрати напої і їжу. Перед тим, як почати говорити, ОСОБА_14 дійсно щось показував, однак що саме це було - посвідчення чи ще щось - особисто він не побачив. На вимогу ОСОБА_14 вони почали збирати алкогольні напої та їжу, однак в ході розмови ОСОБА_14 та ОСОБА_18 він почув про те, що ОСОБА_14 буде викликати наряд міліції, після чого він вирішив поспілкуватись з ОСОБА_14 особисто та підійшов до нього. Розмовляли на підвищених тонах і в ході їх діалогу він почув постріл. В цю ж мить, як він почув постріл, він відмахнувся від кулі, оскільки перебував у шоковому стані, після чого приїхали працівники міліції і затримали його. Контакту між його рукою, якою він відмахувався, і ОСОБА_14 не було. На той час йому не було відомо про те, що ОСОБА_14 є працівником міліції, оскільки він не представився і не показав йому своє службове повідчення. В ході досудового розслідування він не надавав слідчому зізнавальні покази про те, що ОСОБА_14 показав йому посвідчення та представився працівником міліції, після чого він все одно чинив йому опір та наніс один удар, однак він підписував протокол свого допиту, наданий йому слідчим, у якому зазначено такі покази, не читаючи, оскільки слідчий чинив на нього моральний тиск.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_16 своєї вини у вчиненому, його вина повністю доведена та стверджується наступними зібраними в ході досудового розслідування та безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Потерпілий ОСОБА_14 показав суду про те, що у будь-яких стосунках з обвинуваченим ОСОБА_16 не перебуває, підстав його оговорювати немає, знайомий із ним у зв`язку із подією, що відбувалась у березні 2015 року. Так, він, тобто ОСОБА_14 , працював у відділі кримінальної міліції у справах дітей Голосіївського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві на посаді оперативного уповноваженого. 27.03.2015 року він відпрацьовував територію у Голосіївському районі міста Києва, оскільки був задіяний для охорони громадського порядку з метою проведення профілактичних заходів, спрямованих на розкриття та попередження вчинення кримінальних правопорушень, та перебував з коллегою - ОСОБА_19 поблизу магазину "Велика Кишеня", розташованого за адресою: місто Київ, проспект Академіка Глушкова, 36. Побачивши чотирьох осіб, тобто компанію хлопців та дівчат, що поводили себе зухвало та розпивали спиртні напої, він підійшов до них, та пред`явивши службове посвідчення і представившись працівником правоохоронного органу, наказав їм припинити порушення громадського порядку, а саме - зібрати їжу та напої і вживати їх у іншому місці, на що останні погодились, проте, відійшовши від них, він побачив, що останні знову розклали їжу та продовжили вживати спиртні напої у громадському місці. Повернувшись до компанії цих осіб, він знову наказав їм припинити порушення громадського порядку та попередив про адміністративну відповідальність за ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак один із хлопців, як потім з`ясувалось - обвинувачений ОСОБА_16 відреагував на це неадекватно, почав принижувати його честь і гідність, висловлюватись у його бік нецензурною лайкою та розмахувати руками, в свою чергу він наказав йому зупинитись та не підходити, однак ОСОБА_16 не реагував на його законні вимоги та продовжував підходити ще ближче, після чого наніс йому удар рукою в голову у область лівого вуха, від якого він відчув запаморочення у голові і присів та, попередивши про застосування вогнепальної зброї у випадку продовження ним протиправних дій, наказав зупинитись, однак обвинувачений ОСОБА_16 не відрегував на цю законну вимогу і почав знову наближатись для того, щоб його вдарити, тому він здійснив один постріл вгору у повітря, в тому числі тому, що відчував загрозу своєму життю. Скільки разів його вдарив ОСОБА_16 також не пам`ятає, однак ударів було більше, аніж два. Після вказаної події вони з ОСОБА_19 затримали ОСОБА_16 . Крім того, він викликав швидку медичну допомогу і його одразу госпіталізували, на стаціонарному лікувані він перебував 15 днів та ще 4 дні на амбулаторному лікуванні, покази надавав слідчому безпосередньо у лікарні, ОСОБА_16 спричинив йому легке тілесне ушкодження і від тих ударів, у їх місці, у нього було почервоніння, крім того, у зв`язку із їх нанесенням, він дотепер перебуває на обліку у лікаря-невролога.

Висновком судово-медичної експертизи №1045/Е від 05.06.2015 року, згідно якого дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 27.03.2015 року о 13 годині 06 хвилин у ОСОБА_14 мала місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, локалізація, морфологія вказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинене воно тупим предметом та могло утворитись 27.03.2015 року, вказане тілесне ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але не менш ніж 21 добу (т. 1 а.с. 85-88).

Експерт ОСОБА_20 ствердив вказаний висновок судово-медичної експертизи №1045/Е від 05.06.2015 року та показав суду про те, що ступінь тяжкості тілесного ушкодження, виявленого у потерпілого ОСОБА_14 , за критерієм тривалості розладу здоров`я було встановлено на підставі наданої у його розпорядження медичної документації, і таке тілесне ушкодження - закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку могло утворитись не залежно від наявності у цієї особи видимих ушкоджень.

Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №3095 від 09.04.2015 року, згідно якої 27.03.2015 року ОСОБА_14 було направлено до Неврологічного відділення Центрального госпіталю Міністерства внутрішніх справ України на стаціонарне лікування з діагнозом: "закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку" (т. 1 а.с. 72).

Свідок ОСОБА_18 показала суду про те, що з 2011 року перебуває з обвинуваченим ОСОБА_16 у дружніх стосунках. У березні 2015 року вона перебувала з друзями поблизу магазину "Велика Кишеня" і вони вживали спиртні напої. Так, у них була компанія з чотирьох осіб - вона, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ще одна наглядно знайома дівчина, вони відкрили пляшку коньяку та до них одразу підійшов раніше незнайомий їм чоловік, як потім з`ясувалось - потерпілий ОСОБА_14 , та показав їм посвідчення працівника міліції, після чого наказав припинити розпивати алкогольні напої у громадському місці. Усі присутні усвідомили, що ОСОБА_14 є працівником міліції, тому відреагували на його зауваження та почали збирати алкоголь та напої, однак в подальшому їм стало відомо про те, що ОСОБА_14 викликав наряд міліції, на що ОСОБА_16 відреагував досить емоційно та почав кричати на ОСОБА_14 , висловлюючись при цьому нецензурною лайкою. Злякавшись, вона стала між ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , між якими у цей час був словесний конфлікт, після чого ОСОБА_14 направив пістолет у бік ніг ОСОБА_16 і вона почула постріл. Вони почали тікати, однак невдовзі ОСОБА_16 затримали працівники міліцїі. Будь-яких погроз у бік ОСОБА_14 з її сторони або ж від осіб, що перебували у її компанії, не було, чи наносив ОСОБА_16 удари ОСОБА_14 вона не бачила. Зі слів їй відомо про те, що після цієї події ОСОБА_14 було госпіталізовано до лікарні.

Свідок ОСОБА_17 показав суду про те, що перебуває з обвинуваченим ОСОБА_16 у дружніх стосунках, потерпілого ОСОБА_14 знає наглядно. У березні 2015 року він зустрівся із ОСОБА_16 та вони вирішити вжити алкогольних напоїв, крім того, вони вживали алкогольні напої за день до цієї події. Так, він, ОСОБА_16 та ще дві дівчини, однією із яких була ОСОБА_18 , придбали спиртні напої у магазині "Велика Кишеня" та з метою їх вжитку розлили коньяк у стаканчики, однак до них підійшов раніше незнайомий їм чоловік, як потім з`ясувалось - потерпілий ОСОБА_14 та висловив вимогу щодо припинення розпиття спиртних напоїв. ОСОБА_14 не говорив, що він працівник міліції, він просто зазначив, що у цьому місці пити не можна, тому на його зауваження та вимогу вони відреагували і припинили розливати коньяк, однак в подальшому їм стало відомо зі слів ОСОБА_18 про те, що ОСОБА_14 викликав працівників міліції, що обурило ОСОБА_16 і останній підійшов до ОСОБА_14 з метою з`ясування цієї ситуації. ОСОБА_14 одразу дістав пістолет і це обурило усю компанію, оскільки будь-яких причин для того, щоб демонструвати зброю, не було, ОСОБА_16 почав кричати на ОСОБА_14 та казати "давай, стріляй", в цей час ОСОБА_18 заспокоювала ОСОБА_16 та стояла між ним та ОСОБА_14 , а ОСОБА_14 кричав оточуючим громадянам, що на нього здійснюють напад, хоч це і не відповідало дійсності. Раптом ОСОБА_14 здійснив постріл і злякавшись, він запропонував залишити це місце, тому їх компанія пішла у сторону Одеського ринку, однак невдовзі ОСОБА_16 затримали працівники міліції. Будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 ніхто не наносив.

Свідок ОСОБА_21 показав суду про те, що обвинуваченого ОСОБА_16 та потерпілого ОСОБА_14 знає наглядно, у будь-яких стосунках не перебуває. У 2015 році він перебував поблизу магазину "Велика Кишеня" та став свідком наступної події. Так, компанія молодих осіб, в тому числі обвинувачений ОСОБА_16 , розпивали пиво поблизу магазину, до них підійшов чоловік, як потім стало відомо - потерпілий ОСОБА_14 , та двічі зробив з цього приводу зауваження, на що ця компанія відреагувала бурно та неадекватно. Чи повідомив ОСОБА_14 цих осіб про те, що він є представником правоохоронного органу він не пам`ятає, однак коли ОСОБА_14 почав відходити від компанії, ОСОБА_16 підійшов до нього та вдарив його кулаком у вухо, удар був непрямий, в свою чергу потерпілий ОСОБА_14 після цього удару дістав зброю та здійснив постріл. Люди почали розбороняти цих осіб, обвинуваченого ОСОБА_16 тримали, він, тобто ОСОБА_21 , в свою чергу викликав працівників міліції. ОСОБА_14 не був у форменному одязі працівника міліції, однак він показував посвідчення працівника міліції, коли саме це було - не пригадує, однак після того, як ОСОБА_14 показав посвідчення, особисто він усвідомив, що ОСОБА_14 є працівником міліції.

Свідок ОСОБА_19 показав суду про те, що на даний час працює дільничним інспектором поліції у Святошинському районному управлінні поліції Головного управління поліції в місті Києві, з потерпілим ОСОБА_14 раніше перебував у робочих стосунках, оскільки працював у відділі кримінальної міліції у справах дітей Голосіївського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві на посаді оперативного уповноваженого, обвинуваченого ОСОБА_16 знає наглядно. Так, у березні 2015 року він перебував на службі і вони з ОСОБА_14 відпрацьовували територію у Голосіївському районі міста Києва з метою охорони громадського порядку та проведення профілактичних заходів, спрямованих на розкриття та попередження вчинення кримінальних правопорушень. У денний час він стояв у черзі в кіоску поблизу магазину "Велика Кишеня", розташованого за адресою: місто Київ, проспект Академіка Глушкова, 36, та почув постріл, після чого побачив, що ОСОБА_14 присів. Сам конфлікт між обвинуваченим та ОСОБА_14 він не бачив, однак бачив червону пляму на обличчі ОСОБА_14 . Зі слів ОСОБА_14 йому стало відомо про те, що життю останнього загрожувала небезпека, тому останній здійснив постріл, а також те, що компанія осіб, серед яких був обвинувачений ОСОБА_16 , нанесли йому, тобто ОСОБА_14 , тілесні ушкодження, тому він почав наздоганяти цих осіб. ОСОБА_16 перебував у неадекватному стані, чіплявся за одяг, від нього був різкий запах алкоголю і у зв`язку із тим, що він чинив опір, останнього було затримано із застосуванням спеціальних засобів - кайданок.

Свідок ОСОБА_22 показав суду про те, що обвинуваченого ОСОБА_16 та потерпілого ОСОБА_14 знає наглядно, у будь-яких стосунках з ними не перебуває. У березні 2015 року він перебував у справах поблизу магазину "Велика Кишеня", розташованого за адресою: місто Київ, проспект Академіка Глушкова, 36, та побачив компанію молодих осіб, серед яких був і обвинувачений ОСОБА_16 , останні поводили себе занадто гучно, чи вживали вони спиртні напої, він не пам`ятає. До них підійшов чоловік - потерпілий ОСОБА_14 та намагався їх заспокоїти, чи представився він працівником міліції та чи показував він службове посвідчення - не пам`ятає. На зауваження ОСОБА_14 компанія не реагувала та продовжувала поводити себе агресивно та гучно. Пам`ятає, що ОСОБА_16 штовхав ОСОБА_14 , скоріше за все - ОСОБА_16 наніс ОСОБА_14 один удар, однак чи були ушкодження у потерпілого ОСОБА_14 - не пам`ятає.

Протоколом огляду місця події від 27.03.2015 року та фототаблицею до нього, згідно якого слідчим було оглянуто ділянку місцевості на відстані 15-ти метрів поблизу магазину "Велика Кишеня", що розташований за адресою: місто Київ, проспект Академіка Глушкова, 36, виявлено та вилучено металевий предмет, ззовні схожий на гільзу від пістолета "ПМ" або "Форт" (т. 1 а с. 24-28).

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений не усвідомлював факт того, що потерпілий ОСОБА_14 у день події кримінальних правопорушень перебував на службі по охороні громадського порядку та виконував свої службові обов`язки в ході судового розгляду було спростовано безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_14 про те, що у день події кримінальних правопорушень його було задіяно для охорони громадського порядку з метою проведення профілактичних заходів, спрямованих на розкриття та попередження вчинення кримінальних правопорушень, і він, підійшовши до компанії осіб, серед яких був обвинувачений, пред`явив посвідчення та представився працівником правоохоронного органу, після чого тільки наказав їм припинити порушувати громадський порядок, а саме розпивати алкогольні напої у громадському місці;

- показами свідка ОСОБА_18 , які узгоджуються з показами потерпілого ОСОБА_14 . Так, вказана особа у день події кримінальних правопорушень перебувала у компанії осіб, серед яких був ОСОБА_16 , і остання в ході судового розгляду показала суду про те, що усі присутні у її компанії особи усвідомили, що ОСОБА_14 є працівником правоохоронного органу;

- показами свідка ОСОБА_21 про те, що у день події кримінальних правопорушень ОСОБА_14 показував посвідчення працівника міліції і після цього особисто він усвідомив, що останній є працівником правоохоронного органу.

Ці докази у своїх сукупності з іншими дослідженими в ході судового розгляду доказами стали для суду достатніми, щоб надійти до висновку про те, що у день події кримінальних правопорушень обвинувачений усвідомлював, що він вчиняв незаконнії дії щодо працівника правоохоронного органу.

Доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не доведено факт того, що ОСОБА_16 ігнорував вимогу ОСОБА_14 щодо припинення вживання алкогольних напоїв в громадському місці, скорочував заздалегідь визначену останнім дистанцію та намагався заволодіти табельною вогнепальною зброєю ОСОБА_14 в ході судового розгляду, було спростовано наступними безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_14 у відповідній їх частині про те, що обвинувачений чинив йому, як представнику правоохоронного органу, опір, і це полягало в тому числі у тому, що він на його законну вимогу не припинив вживати спиртні напої у громадському місці та скорочував заздалегідь визначену потерпілим дистанцію, після чого декілька разів його вдарив, тобто ці дії обвинуваченого скорочення обвинуваченим визначеної потерпілим дистанції, його рухи та нанесення ударів і були його спробами заволодіти вогнепальною зброєю потерпілого з метою упередження яких ОСОБА_14 і здійснив постріл у повітря;

- показами свідка ОСОБА_18 , яка хоч і показала суду про те, що її компанія, серед яких був ОСОБА_16 , усвідомили, що ОСОБА_14 є працівником правоохоронного органу, тому відреагували на його зауваження і почали збирати алкоголь та їжу, однак на це зауваження обвинувачений ОСОБА_16 відреагував емоційно та почав кричати на потерпілого, тобто формально уся компанія, окрім ОСОБА_16 , відреагували на зауваження потерпілого, в свою чергу обвинувачений почав чинити опір представникові правоохоронного органу;

- показами свідка ОСОБА_17 , який хоч і показав суду про те, що уся їх компанія відреагувала на зауваження потерпілого та вони припинили розливати у стаканчики алкоголь, однак фактично він ствердив інші обставини, а саме те, що компанія осіб формально відреагувала на зауваження особи, яка є представником правоохоронного органу, та припинили лише розливати алкоголь, однак будь-яких дій, направлених на припинення порушення громадського порядку, з боку цих осіб не було, натомість уся компанія, в тому числі обвинувачений, були обурені діями працівника міліції, після чого ОСОБА_16 почав чинити йому опір, в тому числі казав «давай, стріляй»;

- показами свідка ОСОБА_21 про те, що працівник міліції- потерпілий ОСОБА_14 двічі зробив зауваження особам, серед яких був обвинувачений, щодо припинення порушення громадського порядку, і на ці зауваження зазначені особи відреагували бурно і неадекватно;

- показами свідка ОСОБА_22 , який хоч і не пам`ятає моменту пред`явлення ОСОБА_14 посвідчення працівника міліції, однак він показав суду про те, що потерпілий намагався заспокоїти компанію осіб, серед яких був обвинувачений, однак вони не реагували та продовжували поводити себе гучно та агресивно.

Ці докази у своїх сукупності узгоджуються між собою та з іншими дослідженими в ході судового розгляду доказами, тому вони є для суду достатніми, щоб надійти до висновку про те, що ОСОБА_16 дійсно ігнорував вимогу ОСОБА_14 щодо припинення вживання алкогольних напоїв в громадському місці, скорочував заздалегідь визначену останнім дистанцію та намагався заволодіти табельною вогнепальною зброєю ОСОБА_14 .

Доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не доведено факт того, що ОСОБА_16 наніс удар рукою в область голови потерпілого ОСОБА_14 , в результаті чого спричинив йому легкі тілесні ушкодження спростовуються наступним.

Так, в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_14 показав суду про те, що обвинувачений наніс йому удар рукою в голову у область вуха, після чого останній відчув запаморочення. В подальшому обвинувачений ОСОБА_16 вдарив його ще раз, ударів було більше, аніж два, після чого він викликав швидку медичну допомогу.

При цьому, згідно висновку судово-медичної експертизи №1045/Е від 05.06.2015 року дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 27.03.2015 року о 13 годині 06 хвилин у ОСОБА_14 мала місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, локалізація, морфологія вказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинене воно тупим предметом та могло утворитись 27.03.2015 року.

Покази потерпілого ОСОБА_14 у цій частині, окрім висновку судово-медичної експертизи, стверджуються показами свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які показали суду про те, що у день події кримінальних правопорушень обвинувачений наніс потерпілому удар кулаком у вухо.

Покази свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , тобто осіб, які перебували із ОСОБА_16 у одній компанії, свідка ОСОБА_19 , який перебував із потерпілим на службі, про те, що вони не бачили, чи наносив удар обвинувачений потерпілому, вини ОСОБА_16 у вчиненому не спростовують.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що факт нанесення обвинуваченим потерпілому удару у день події кримінальних правопорушень було доведено поза розумним сумнівом.

Доводи сторони захисту про те, що потерпілому було неправильно поставлено діагноз закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови - і ця обставина могла вплинути на правильність висновку експерта щодо ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим, була предметом дослідження в ході судового розгляду, оскільки дійсно, така обставина могла б впливати на кваліфікацію дій обвинуваченого, однак в ході судового розгляду, окрім того, що судом було досліджено відповідний висновок експерта №1045/Е від 05.06.2015 року, після чого було викликано для дачі роз`яснень експерта, що склав даний висновок, який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, його ствердив, тобто у суду немає сумнівів щодо правильності цього висновку.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що версія події кримінальних правопорушень, яку показав обвинувачений ОСОБА_16 , а саме те, що 27.03.2015 року він не усвідомлював факт того, що ОСОБА_14 є працівником правоохоронного органу, а також про те, що фізичного контакту між ними не було, суд до уваги не приймає, оскільки така версія повністю спростовуються викладеними вище дослідженими судом доказами, на підставі яких в ході судового розгляду було встановлено, що обвинувачений дійсно вчинив опір працівнику правоохоронного органу - оперативному уповноваженому відділу кримінальної міліції у справах дітей Голосіївського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві - та заподіяв йому, тобто працівникові правоохоронного органу, тілесні ушкодження у зв`язку із виконанням ним службових обов`язків.

Враховуючи викладене, суд розцінює покази обвинуваченого ОСОБА_16 в цій частині як неправдиві, критично ставиться до них і вважає, що останні є спробою обвинуваченого ОСОБА_16 уникнути кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а тому суд не приймає їх до уваги.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_16 за ст. ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України кваліфіковані правильно як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків; умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При обранні покарання обвинуваченому суд враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. 342 ч. 2 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів невеликої тяжкості;

- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;

- особу обвинуваченого, який не одружений, працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 06.05.2015 року проходив стаціонарний курс реабілітації у наркологічному центрі закритого типу "Ренессанс", страждає на ряд тяжких захворювань, за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_16 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_16 згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_16 підлягає звільненню від покарання, призначеного йому за ст. 342 ч. 2 КК України, на підставі наступного.

Згідно ст. 74 ч. 5 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України.

У відповідності зі ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яким передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі, котрим є злочин, передбачений ст. 342 ч. 2 КК України.

Судом також не встановлено будь-яких підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого відповідно до ст. 49 ч. 2, 3 КК України.

Звільнення особи від покарання у зв`язку із закінченням строків давності може бути застосоване лише у випадках, коли суд не може звільнити особу від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, при цьому, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою її підставою, якою і є закінчення строків давності, та вимагає закрити її за відсутністю складу злочину, суд, за наявності для цього підстав, визнає особу винною, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання.

В ході судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_16 заперечував проти закриття кримінального провадження за нереабілітуючою підставою та просив його виправдати у зв`язку із відсутністю у його діях складу кримінальних правопорушень, а тому суд надходить до висновку про необхідність постановлення у даному кримінальному провадженні обвинувального вироку, в тому числі за ст. 342 ч. 2 КК України, однак із застосуванням правил ст. 74 ч. 5 КК України - звільнення ОСОБА_16 від відбування призначеного йому покарання за ст. 342 ч. 2 КК України.

Крім того, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який хоч і не розкаявся у вчиненому та не усвідомив суспільну небезпеку своїх дій, які полягали у вчиненні злочинів проти авторитету органів державної влади, однак, не зважаючи на це він є особою, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, працевлаштований і на даний час є особою, соціально спрямованою, а тому суд надходить до висновку про те, що обвинуваченого ОСОБА_16 слід звільнити від відбування призначеного йому покарання за ст. 345 ч. 2 КК України, застосувавши правила ст. 75 КК України - звільнити від відбування покарання, призначеного йому за ст. 345 ч. 2 КК України, з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України слід зарахувати ОСОБА_16 строк його попереднього ув`язнення з 27.03.2015 року по 06.05.2015 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_16 - заставу - до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Керуючись ст. 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст. 342 ч. 2 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ст. 345 ч. 2 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_16 від покарання, призначеного йому за ст. 342 ч. 2 КК України, на підставі ст. 74 ч. 5 КК України.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_16 від відбування покарання, призначеного йому за ст. 345 ч. 2 КК України, з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_16 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

Згідно ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_16 строк його попереднього ув`язнення з 27.03.2015 року по 06.05.2015 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Речові докази:

- речовину рослинного походження, предмет, на якому виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу, два марлеві тампони зі змивами рук ОСОБА_16 , що зберігаються в камері схову речових доказів Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліцїі України в місті Києві згідно квитанції №ВМ-002372 від 23.05.2015 року, - знищити;

- предмет, схожий на гільзу з маркуванням "ФОРТ Макаров 9 мм", що зберігається в камері схову речових доказів Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліцїі України в місті Києві згідно квитанції №ФП - 010293 від 16.04.2015 року, - знищити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_16 - заставу - до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Після вступу вироку в законну силу повернути Центральному госпіталю МВС України історію хвороби ОСОБА_14 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.

На підставі ст. 376 ч. 3 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Відповідно до ст. 376 ч. 6 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх право отримання в суді копії вироку та вручити його обвинуваченому - негайно.

Суддя ОСОБА_1