Справа №345/1497/17
Провадження № 1-кп/345/39/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000092 про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта вища, пенсіонера, інваліда ІІІ ої групи, ІПН НОМЕР_1 , одруженого, раніше не судимого, громадянина України, за ст. 286 ч. 2 КК України,-

в с т а н о в и в:
що ОСОБА_9 , вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Злочин вчинено при наступних обставинах:

Так, 29.04.2016 приблизно о 18 годині 00 хвилин, в світлу пору доби, при випаданні дощу, водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався зі швидкістю приблизно 50 60 км/год. прямою ділянкою автодороги по вул. Глібова, що у м. Калуші Івано-Франківської області, в напрямку до с. Копанки Калуського району. В цей час, у зустрічному напрямку, мотоциклом марки MUSSTANG, реєстраційний номер НОМЕР_3 рухався водій ОСОБА_10 . Також, попереду автомобіля ВАЗ-21063, правим краєм проїзної частини дороги по напрямку руху останнього, рухався велосипедист ОСОБА_11 , який створював перешкоду для руху водію ОСОБА_9 . При наближенні до велосипедиста, водій ОСОБА_9 не врахував дорожню обстановку, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху автомобіля до швидкості руху велосипедиста або до зупинки транспортного засобу, оскільки смуга зустрічного руху була зайнята іншим транспортним засобом, проявив неуважність, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, з метою виконання маневру об`їзду велосипедиста ОСОБА_11 , виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із зустрічним мотоциклом марки MUSSTANG під керуванням ОСОБА_10 .

При цьому ОСОБА_9 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 11.3., відповідно до якого на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу;

п. 12.1., у якому вказано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен врахувати дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3., який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В результаті порушення ОСОБА_9 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинув водій мотоцикла ОСОБА_10 від закритої черепно-мозкової травми з крововиливами в м`які покриви голови, крововиливами під оболонку та в речовину головного мозку, садном та забійною раною обличчя, що ускладнилася набряком та набуханням головного мозку.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненому злочині визнав частково та пояснив, що 29.04.2016 року після роботи виїхав з роботи додому .Заїхав в магазин «Каштан», а потім поїхав дальше. Рухався зі швидкістю 50-60 км. Йшов дощ. Доїжджаючи до сортодослідної станції побачив, що на узбіччі стояли велосипедист та інші чоловіки та розмовляли. Приближаючись до цих чоловіків, той що на велосипеді перекинув ногу, щоб сісти на велосипед, і падає на проїзну частину , буквально йому під колеса. Велосипедист був нетверезому стані. Щоб уникнути наїзду на нього він вивернув кермо на зустрічну смугу. Між ним і велосипедистом була маленька відстань, і він не мав часу гальмувати, тому що міг виїхати на велосипедиста. Цей маневр був непередбачений. В той час йому назустріч рухалась біла машина, з якою вони на незначній відстані роз`їхались. Двірники працювали, видимість була погана, бо йшов дощ. Дальше він побачив мотоцикліста десь за 10 м , але вже своїм автомобілем він був на правій смузі руху. Мотоцикліст в`їхав в його автомобіль, вдарив ліве крило автомобіля і підніжкою мотоцикла зачепив лівий диск колеса. Зіткнення відбулося не на зустрічній смузі, оскільки він вже повністю був виїхав на свою смугу руху. У мотоцикліста була велика швидкість, однак в матеріалах справи чомусь цього не зафіксовано і не встановлено під час досудового розслідування. Після зіткнення він одразу ж зупинив свій автомобіль. Водій мотоцикла ОСОБА_12 сидів на насипі грунту без мотошлома. Він організував виклик швидкої, допоміг потерпілого покласти на візок і помістити в автомобіль швидкої допомоги. Потім приїхали родичі мотоцикліста, хто саме він не знає, подивились і поїхали. Після чого дочекався поліції, і його опитали на місці пригоди та відвезли не експертизу на стан алкогольного сп`яніння. Потім він дізнався , що хлопець загинув. Наступного дня він взяв в слідчого номер телефону дружини загиблого і подзвонив їй та висловив співчуття. Він не хотів , щоб сталося ДТП і співчуває родичам та готовий дати кошти на пам`ятник. У зв`язку з наявністю вини самого водія мотоцикла ОСОБА_10 у дорожньо транспортній пригоді, внаслідок якої він сам і загинув, виключає правовий обов`язок з його боку відшкодовувати моральну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Також зазначає, що розмір моральної шкоди по 300 000,00 грн. є значно підвищеним, та таким, що явно не відповідає ступеню фізичних та душевних страждань, не відповідає вимогам розумності і справедливості. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Разом з тим обвинувачений ОСОБА_9 заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію в 2016 році», так як він є інвалідом третьої групи.

Не зважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_9 , винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується показаннями потерпілих, свідків, висновками експертиз, протоколами слідчих та процесуальних дій та іншими документами та речовими доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, які суд вважає належними та допустимими доказами.

Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила , що 29 квітня 2016 року її чоловік ОСОБА_10 поїхав до її батьків в с.Довпотів Калуського району. Виїхав близько 4-ї години. Близько 7-ї години подзвонили з лікарні і сказали , що її чоловік потрапив в лікарню і травми несумісні життям. Тоді вона подзвонила до кума і вони поїхали в лікарню, де їм віддали його речі ( рюкзак, ланцюжок, колечка). Після цього вони поїхали на місце пригоди, а потім додому. На другий день, коли поїхали забирати тіло з моргу , то по дорозі повернули на місці пригоди. Вона знала , що чоловік завжди їздив в мотошломі, тому була здивована, що його не було біля мотоцикла. На місці пригоди біля дерева , недалеко від плями з кров`ю, вона знайшла мотошлом, який був побитий та на ньому була фарба. Той мотошлом вона забрала, а потім надала його працівникам поліції. Після ДТП обвинувачений дзвонив їй і сказав, що співчуває їй, однак наполягав на тому, що це її чоловік наїхав на нього, а не він винен у ДПТ і у всьому буде розбиратись поліція. Більше розмов з обвинуваченим не було. У зв`язку зі смертю чоловіка повністю зруйновано її безтурботне та сімейне життя, втрачені всі надії та мрії на майбутнє. Із втратою найдорожчої людини вона позбавлена матеріальної та моральної підтримки, повністю порушено звичний спосіб її життя. Всі її страждання посилилися цинічною поведінкою обвинуваченого, який навіть не висловив свої співчуття у зв`язку із втратою рідної їй людини через його неправомірні дії. Завдану моральну шкоду оцінює в 300 000,00 грн. Також вона понесла матеріальні витрати на поховання чоловіка, які становлять 14 160,00 грн. Заподіяна шкода їй не відшкодована. З приводу міри покарання, то наполягає на суворому покаранні обвинуваченого. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 29.04.2016 року її син на мотоциклі поїхав до своєї дружини в Калуський район в с.Довпотів. Це було приблизно в 4-й годині. Того дня, я відчувала щось погане. Десь в кінці дня невістці подзвонили з лікарні і сказали, що син загинув в ДТП і знаходиться в Підгірках в Калуській ЦРЛ. Після цього вони поїхали в лікарню, а звідти на місце пригоди. Вона була в сильному стресі і точно всього не пам`ятає. Вважає, що винним у ДТП є обвинувачений, оскільки її син завжди їздив обережно, коли їхав на мотоциклі постійно одягав мотошлом. Обвинувачений до неї не дзвонив після ДПТ і не вибачався, одного разу він дзвонив до невістки . У зв`язку зі смертю єдиного сина вона зазнала душевних та моральних страждань, які продовжуються і на даний час . Втрата найріднішої їй людини є найвищою втратою, яка не може бути відновлена. Завдану моральну шкоду оцінює в 300 000,00 грн. Заподіяна шкода їй не відшкодована. З приводу міри покарання, то наполягає на суворому покаранні обвинуваченого. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 29.04.2016 року він був біля насіневої станції із своїми знайомими і передавав м`ясо. Після цього, взявши велосипед, який мав з собою, направився в сторону ОСОБА_13 . Бачив як їхав автомобіль в сторону ОСОБА_13 в попутному йому напрямку і вчинив наїзд на мотоцикліста та мотоцикліст перелетів через автомобіль. Це сталося на зустрічній смузі. Перед мотоциклістом зі сторони ОСОБА_13 їхав бус.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що 29.04.2016 року він йшов в магазин «Каштан» по вул. Глібова зі сторони насіневої. В той час йшов інтенсивний дощ. Навпроти насіневої станції він бачив велосипедиста, який стояв, потім вів велосипед, а потім виїхав на проїзну частину дороги і направився в сторону ОСОБА_13 . Велосипедист об`їжджав люк, який був на дорозі. Також бачив як Жигулі об`їхало велосипедиста, а десь через 2 секунди почув удар, і зрозумів, що відбулося зіткнення. Самого зіткнення він не бачив, і не бачив, як рухався мотоцикліст по дорозі. В той момент, коли Жигулі об`їжджало велосипедиста, в попутному напрямку рухався білий бус. Після аварії мотоцикліст лежав на насипі, а мотоцикл був дальше. На той момент мотоцикліст був без шолома, але казали, що шолом у нього був. При об`їзді водієм Жигулі велосипедиста не потрібно було виїжджати на зустрічну смугу. Я близько до автомобіля ВАЗ після ДПТ не підходив, на місці ДТП було багато людей.

Крім показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочині підтверджується також письмовими доказами, що надані суду, а саме:

-протоколом огляду місця події від 29.04.2016 року , схемою до протоколу огляду місця ДТП та фото таблицями до протоколу огляду місця події (а.с.73-75,76,77-90);

-протоколом огляду мотошлома від 06.05.2016 року та фото таблицею до протоколу огляду мотошлома (а.с.91,92-93);

-відомостями, які вміщені у висновку експерта № 78 від 03.06.2016 року ( а.с. 94-98) згідно якого вбачається, що смерть гр. ОСОБА_10 настала від закритої черепно- мозкової травми з крововиливами в м`які покриви голови , крововиливами під оболонку та в речовину головного мозку, садном та забійною раною обличчя, що ускладнилася набряком та набуханням головного мозку. Згідно даних медичної карти № 4655 стаціонарного хворого реанімаційного відділення Калуської ЦРЛ смерть гр.. ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19.00 годин, що не суперечить характеру та ступеню розвитку трупних явищ. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з крововиливами в м`які тканини голови, крововиливами під оболонку та речовину головного мозку, садном та забійною раною обличчя; відкрита травма грудної клітки з забійною раною, переломами ребер зліва, крововиливами під плевру та тканину обох легень, розривами пристінкової плеври та тканини лівої легені; кровотечею в ліву плевральну порожнину; закритий перелом кісток лівого передпліччя в нижній третині; садна в ділянці лівої руки; відкритий перелом лівої стегнової кістки в середній третині; травматична ампутація лівої ноги на рівні верхньої третини гомілки, які утворились від дії тупих твердих предметів незадовго до поступлення на стаціонарне лікування в реанімаційне відділення Калуської ЦРЛ. Закрита черепно-мозкова травма з крововиливами в м`які покриви голови, крововиливами під оболонку та в речовину головного мозку , садном та забійною раною обличчя; відкрита травма грудної клітки з забійною раною, переломами ребер зліва, крововиливами під плевральну порожнину; відкритий перелом лівої стегнової кістки в середній третині, травматична ампутація лівої ноги на рівні верхньої третини гомілки мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення; закритий перелом кісток лівого передпліччя в нижній третині має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а решта тілесних ушкоджень мають ознаки легких. Також на трупі ОСОБА_10 виявлена крапкова колота рана в правому ліктьовому згині, яка утворилась внаслідок проведення медичних маніпуляцій. При судово-токсилогічній експертизі крові від трупа ОСОБА_10 , 1988 р.н., не виявлено: метилового, етилового, пропілового, бутилового, алілового спирті та їх ізомерів, тобто незадовго до настання смерті від алкогольні напої не вживав;

-висновком експерта № 475 судово-токсилогічної експертизи, з якого вбачається що при судово-токсилогічній експертизі крові від трупа ОСОБА_10 , 1988 року народження, не виявлено: метилового, етилового, пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів (а.с.99);

- висновком експерта № 361 судово-медичної експертизи рідкої крові з трупа ОСОБА_10 , 1988 р.н., з якої вбачається, що кров з трупа ОСОБА_10 , 1988 р.н., відноситься до групи АВ з ізосерологічною системою АВО (а.с.100);

-висновком експерта № 504 судово гістологічної експертизи об`єктів (шматочків внутрішніх органів) від трупа ОСОБА_10 , 1988 року народження, яким встановлено субарахноїдальні крововиливи головного мозку; виражений набряк головного мозку; периваскулярні, діапедезні крововиливи в речовину головного мозку; крововилив в м`які тканини голови потиличної ділянки справа (а.с.101);

-висновком експерта № 09/17-348 від 03.06.2016 року судово інженерно-транспортної експертизи, з якої вбачається, що на момент експертного огляду та дослідження гальмо переднього колеса мотоцикла марки Mustanh реєстраційний № НОМЕР_3 знаходилось у працездатному стані; на момент експертного огляду та дослідження гальмо заднього колеса мотоцикла марки Mustanh реєстраційний № НОМЕР_3 знаходилось у працездатному стані; на момент експертного огляду та дослідження рульове керування мотоцикла марки Mustanh реєстраційний № НОМЕР_3 знаходилось у працездатному стані; враховуючи те, що на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система та рульове керування мотоцикла марки Mustanh реєстраційний № НОМЕР_3 знаходилась у працездатному стані, тому питання : « Якщо в робочій гальмівній системі та рульовому керуванні мотоцикла є несправності, то коли вони виникли ( до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок неї чи після неї)?, «Чи міг водій виявити дані несправності до ДТП?» та « Який ступінь та механізм впливу несправності на виникнення та розвиток пригоди?» - позбавлені технічного змісту і відповідь на них не надається (а.с.102-105);

-висновком експерта № 09/17-346 від 10.06.2016 року судової інженерно-транспортної експертизи , з якої вбачається, що в момент первинного контактування кут між повздовжньою віссю автомобіля ВАЗ-21063 р.н. ж НОМЕР_4 та мотоцикла марки Musstang реєстраційний № НОМЕР_3 приблизно складав 180? ± 5; виходячи із зафіксованої у протоколі огляду місця події від 02.02.2016 року та схеми до нього слідової інформації, експерт прийшов до висновку про те, що зіткнення автомобіля ВАЗ-21063 р.н. НОМЕР_2 та мотоцикла марки Musstang реєстраційний № НОМЕР_3 відбулося на проїзній частині дороги призначеній для руху в напрямку до вул.Вітовського, в місці, яке у повздовжньому та поперечному напрямку знаходиться приблизно в місці розташування покажчика поворотів мотоцикла, який зафіксований на відстані 6,6 м від кросівка та 3,9 м від лівого краю проїзної частини дороги, якщо рухатись в напрямку до вул. Вітовського (а.с.110-116);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 27.07.2016 року, схемою до протоколу слідчого експерименту та фото таблицею до протоколу проведення слідчого експеременту за участю свідка ОСОБА_11 , потерпілої ОСОБА_15 , адвоката ОСОБА_8 , в присутності понятих , з якого вбачається , що свідок ОСОБА_11 показав, як він рухався з велосипедом правим краєм вулиці Глібова у напрямку с.Копанки та вказав , що як рухався мотоцикл відносно елементів дороги до ДТП та з якою швидкістю не бачив(а.с.117-119,120,121-122);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 29.07.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 , водія ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_5 в присутності понятих , та схемою до протоколу слідчого експерименту, з якого вбачається, що водій ОСОБА_9 показав , як рухався автомобілем , показав місце, де впав велосипедист, та розташував автомобіль марки ВАЗ 2106 в місці, де знаходився керований ним автомобіль, коли велосипедист впав із велосипеда на проїзну частину дороги; місце розташування автомобіля таким чином, як він знаходився у момент зіткнення з мотоциклом. Під час слідчого експерименту, поняті, які сідали на робоче місце водія автомобіля ВАЗ 2106, заявили, що у такому положенні чітко видно мотоцикла на дорозі.(а.с.123-126,127);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 05.8.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_14 , у присутності понятих, та схемою до протоколу слідчого експерименту(а.с.128-130,131);

-протоколом огляду від 30.05.2016 року , згідно якого вбачається, що було проведено перегляд відео файлів з камери відео спостереження по вул. Глібова, що в м.Калуш. З переглянутого відео файлу вбачається, рух мікроавтобуса білого кольору, який віддаляється та рух автомобіля і велосипедиста у зустрічному напрямку. При показнику таймера 18:03:28 в полі захвату камери появляється автомобіль марки ВАЗ -2106 білого кольору, який віддаляється від камери, рухається на значній віддалі від краю проїзної частини, а потім зміщується майже на середину проїзної частини (а.с.132);

-фототаблицями з камер відео спостереження та відеозаписом з камер відео спостереження, який було переглянуто в судовому засіданні (а.с.133-135,136);

-протоколом слідчого експерименту від 27.07.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 за участю понятих, який був проведений з метою встановлення відстані, яку долає автомобіль марки ВАЗ-2106 з моменту появи на монітори при русі автомобіля зі сторони центральної частини м.Калуша до с.Копанки до місця, де на моніторі задня частина вказаного автомобіля зникає за кронами дерев (а.с.137-139), схемою до протоколу слідчого експерименту та фото таблицями (а.с.140,141-142);

-висновком № 4931 судової автотехнічної експертизи по кримінальному провадженні № 000092 від 14.03.2017 року з якої вбачається, що : 1. Покази ОСОБА_9 стосовно того, що велосипедист впав на проїзну частину дороги таким чином, що його крайня ліва точка знаходилась на відстані 1,9 м до правого краю проїзної частини, а автомобіль ВАЗ-21063 в момент падіння перебував на відстані 4,96 м до велосипедиста і рухався зі швидкістю 50…60 км/год на відстані 0,8 м від правого краю проїзної частини, неспроможні з технічної точки зору. Покази ОСОБА_9 стосовно того, що у момент зіткнення з мотоциклом «Мустанг», керований ним автомобіль ВАЗ 21063 знаходився на смузі руху у напрямку с.Копанки на відтані 0,77 м від правих коліс до правого краю дороги суперечать висновку транспортно-трасологічної експертизи № 4.2-347/16 від 22.07.2016 року, а тому не можуть вважатися технічно спроможними. 2. Водій автомобіля ВАЗ 21063 ОСОБА_9 рухаючись по ділянці дороги, що має по одній смузі руху в кожному напрямку, відповідно до вимог п.11.3 ПДР повинен був вести автомобіль в межах правої смуги, а виявивши велосипедиста, який виїхав на смугу його руху з подальшим рухом в попутному напрямку ( згідно показів свідка ОСОБА_14 ) чи пішохода, який вів велосипед правим краєм проїзної частини в попутному напрямку (згідно показів свідка ОСОБА_11 ) згідно вимог п.12.3 ПДР негайно вжити заходів для зменшення швидкості до швидкості руху велосипедиста ( пішохода). Виконати об`їзд велосипедиста (пішохода) з виїздом на смугу зустрічного руху водій ОСОБА_9 відповідно до вимог п.п.10.1,11.3 ПДР міг лише, переконавшись, що це буде безпечним, зокрема, переконавшись у відсутності зустрічних транспортних засобів, для яких його маневр міг би створити небезпеку для руху. Дорожня ситуація, яка вбачається згідно показів водія автомобіля ВАЗ НОМЕР_5 ОСОБА_9 не досліджувалась через технічну неспроможність цих показів. 3. Водій мотоцикла «Мустанг» ОСОБА_10 , рухаючись в межах населеного пункту, відповідно до вимог п.12.4 ПДР повинен був вести мотоцикл зі швидкістю не більше 60 км/год, а з моменту , коли він був об`єктивно спроможний виявити небезпеку для руху, яку обумовив виїзд зустрічного автомобіля ВАЗ 21063 на смугу його руху ,- згідно вимог п.12.3 ПДР негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. 4. У дорожній ситуації, яка вбачається згідно показів свідка ОСОБА_14 , велосипедист ОСОБА_11 виїжджаючи на дорогу з території сортодослідної станції з виконанням повороту праворуч відповідно до вимог п.п.6.7,10.1,10.2 ПДР повинен був перед початком руху переконатися, що це буде безпечним і перед проїзною частиною дати дорогу транспортним засобам, що рухалися по ній, зокрема дати дорогу автомобіля ВАЗ 21063, що наближався зліва, а виїхавши на проїзну частину відповідно до вимог п.11.14 ПДР рухатися по праві смузі якомога правіше. У дорожній ситуації, яка вбачається згідно показів ОСОБА_11 , він, ведучи велосипед, відповідно до вимог п.4.2ПДР міг рухатися по краю проїзної частини, якщо його рух тротуаром створював перешкоди для інших учасників руху. 5. Якщо виїзд велосипедиста ОСОБА_11 на смугу руху автомобіля ВАЗ 21063 спричинив небезпеку для руху водію ОСОБА_9 і останній не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста шляхом своєчасного застосування гальмування, то відповідно до змісту п.2.12 е ПДР водій ОСОБА_9 мав право відступати від вимог законодавства. В противному випадку дії водія ОСОБА_9 , який виявивши велосипедиста, що виїхав на смугу його руху з подальшим рухом в попутному напрямку ( згідно показів свідка ОСОБА_14 ) чи пішохода, який вів велосипед правим краєм проїзної частини в попутному напрямку ( згідно показів свідка ОСОБА_11 ) своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості, а натомість виїхав на смугу зустрічного руху , по якій в цей час у зустрічному напрямку рухався мотоцикл «Мустанг», не відповідали вимогам п.п.12.3,10.1,11.3 ПДР і ці невідповідності перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП. 6 . У дорожній ситуації, заданій слідством на основі показів свідка ОСОБА_14 , дії велосипедиста ОСОБА_11 , який виїхав на смугу руху автомобіля ВАЗ 21063 не давши йому дорогу , не відповідали вимогам п.10.1,10.2 ПДР і спричинили небезпеку для руху, а тому перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП. У дорожній ситуації, яка вбачається згідно показів свідка ОСОБА_11 , в діях ОСОБА_11 , який вів велосипед по правому краю проїзної частини, не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які б перебували в причинному зв`язку з фактом ДТП. 7. У дорожній ситуації, заданій слідством на основі показів свідка ОСОБА_14 , встановити причину ДТП, з технічної точки зору не надається можливим, оскільки не виявилось можливим встановити наявність ( чи відсутність) у водія автомобіля ВАЗ НОМЕР_5 ОСОБА_9 технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_11 , який виїхав з прилеглої території на смугу руху, шляхом своєчасного застосування гальмування. У дорожній ситуації, яка вбачається згідно показів свідка ОСОБА_11 , причиною ДТП, з технічної точки зору, стали ті обставини, що водій автомобіля ВАЗ 21063 ОСОБА_9 ви явивши пішохода ОСОБА_11 , який вів велосипед правим краєм проїзної частини в попутному напрямку , не вжив заходів для зменшення швидкості, а здійснюючи об`їзд виїхав на смугу зустрічного руху, по якій в цей час у зустрічному напрямку рухався мотоцикл «Мустанг». (а.с.143-150);

-висновком № 1634 додаткової судової авто технічної експертизи від 25.04.2017 року, з якої вбачається, оскільки наїзду на велосипедиста (пішохода) ОСОБА_11 не було, то для обох заданих слідством варіантів моменту виникнення небезпеки для руху ( згідно показань свідка ОСОБА_14 та велосипедиста ОСОБА_11 ) водій автомобіля ВАЗ 21063 ОСОБА_9 не перебував у аварійній ситуації, при якій жодні дії водія ( ні екстрене гальмування, ні маневрування) не дають можливості уникнути ДТП і наїзд неминуче б відбувся. Дії водія автомобіля ВАЗ 21063 ОСОБА_9 , яки й виїхав на смугу зустрічного руху, по якій в цей час у зустрічному напрямку рухався мотоцикл «Мустанг» під керуванням водія ОСОБА_10 перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП. Встановити причинний зв`язок між діями водія мотоцикла ОСОБА_10 та фактом ДТП не надається можливим через відсутність заданого моменту виникнення небезпеки для руху водію мотоцикла та даних про положення транспортних засобів відносно місця зіткнення в цей момент (а.с. 151-154).

Суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст.337 КПК України, дослідивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку , що вина ОСОБА_9 у інкримінованому йому злочині доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 , суд оцінює критично та вважає спробою обвинуваченого ухилитись від суворої відповідальності, передбаченої діючим кримінальним законодавством за вчинення тяжкого кримінального правопорушення (злочину), та суспільного осуду.

Так, твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що у тому, що сталася ДТП з вини мотоцикліста, а не з його вини, спростовується фактичними обставинами - локалізацією та характером механічних пошкоджень транспортних засобів, місцем зіткнення , яке відбулося на проїзній частині дороги, призначеній для руху в напрямку до вул. Вітовського, тобто на зустрічній смузі руху по відношенню до руху автомобіля обвинуваченого ОСОБА_9 , тілесними ушкодженнями, які отримані ОСОБА_10 , які повністю відповідають показам потерпілих, свідків, допитаних в судовому засіданні, висновкам експертиз.

Відповідно до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан тощо. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 25 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди при призначенні покарання за ст. 286 КК України мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчиненого злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, при цьому, звертає увагу на наслідки, у вигляді смерті потерпілого, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину та ставлення його до вчиненого; особу винного, який за місцем реєстрації характеризується позитивно, на «Д» обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є пенсіонером, інвалідом 3-ї групи, вчинив тяжкий злочин, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.

За таких обставин, враховуючи позицію прокурора, який просив призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами , думку потерпілих, які наполягають на суворому покаранні, думку захисника обвинуваченого й самого обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Суд не вбачає підстав застосування ст.69 КК України чи ст.75 КК України.

Разом з тим, п.«г» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що особи, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, підлягають звільненню від відбування покарання за вчинення необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

Злочин, який вчинив обвинувачений, згідно класифікації за ст.12 КК України є тяжким та вчиненим з необережності.

Оскільки згідно пенсійного посвідчення (а.с.112) обвинувачений є інвалідом третьої групи загального захворювання і в судовому засіданні заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» і він є суб`єктом амністії, то суд приходить до висновку про необхідність його звільнення від призначеного покарання.

Процесуальні витрати слід покласти на обвинуваченого та стягнути з ОСОБА_9 6 249,16 грн. за проведення експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.129 КПК України , ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, підлягає до задоволення частково, виходячи із наступних підстав.

Розмір майнової шкоди позивач обґрунтовує тим, що на поховання чоловіка нею було затрачено 14 160 грн., які просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 ..

Також просить стягнути з відповідача 300 000,00 грн. моральної шкоди, яку обґрунтовує тим, що у зв`язку зі смертю чоловіка повністю зруйновано її безтурботне та сімейне життя, втрачені всі надії та мрії на майбутнє. Із втратою найдорожчої людини вона позбавлена матеріальної та моральної підтримки, повністю порушено звичний спосіб її життя. Всі її страждання посилилися цинічною поведінкою обвинуваченого, який навіть не висловив свої співчуття у зв`язку із втратою рідної їй людини через його неправомірні дії.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 вказала, що на поховання чоловіка та поминальний обід витратила 14 160 грн.. , що підтверджується товарним чеком від 07.06.2016 року та закупівельним актом від 29.04.2016 року. Тому суд вважає, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди слід задоволити повністю.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_6 довела, що внаслідок втрати чоловіка, повністю зруйновано її безтурботне та сімейне життя, втрачені всі надії та мрії на майбутнє, вона позбавлена матеріальної та моральної підтримки, повністю порушено звичний спосіб її життя. Всі її страждання посилилися цинічною поведінкою обвинуваченого, який навіть не висловив свої співчуття у зв`язку із втратою рідної їй людини через його неправомірні дії.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задоволити на суму 150 000 грн. із заявлених 300 000 грн., яких на думку суду є достатньо для її відшкодування при вищенаведених обставинах.

У задоволенні решти позову слід відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, підлягає до задоволення частково, виходячи із наступних підстав.

Позивач просить стягнути з відповідача 300 000,00 грн. моральної шкоди, яку обґрунтовує тим, що внаслідок втрати сина вона зазнала душевних страждань, які продовжуються. Втрата найріднішої їй людини є найвищою втратою, яка не може бути відновлена.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_7 довела, що внаслідок втрати сина вона зазнала душевних страждань, які продовжуються. Втрата найріднішої їй людини є найвищою втратою, яка не може бути відновлена.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задоволити на суму 150 000 грн. із заявлених 300 000,00 грн., яких на думку суду є достатньо для її відшкодування при вищенаведених обставинах.

У задоволенні решти позову слід відмовити.

Також із ОСОБА_9 слід стягнути 3 141,60 грн. судового збору в користь Державної судової адміністрації України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, ст. 65 КК України, ст.23,1166,1167 ЦК України, Законом України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_9 визнати винуватим за ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання за даним вироком суду на підставі ст. 1 п. г Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_9 особисте зобов`язання - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати покласти на ОСОБА_9 та стягнути з нього 6 249,16 грн. за проведення експертиз (а.с.171,172,173,174).

Речові докази:

-ДВД-диск із записом із камери зовнішнього відео спостереження, яка встановлена у АДРЕСА_2 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження;
-автомобіль марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , який зберігається на території Калуського ВП ГУНП в івано-Франківській області, повернути ОСОБА_9 ;
-мотоцикл марки «Мустанг» д.н.з. НОМЕР_3 , який зберігається на території Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

-мотошлом , у якому був вдягнений на час ДТП ОСОБА_10 , який зберігається в камері схову речових доказів ГУ НП в Івано-Франківській області, повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_9 в користь ОСОБА_6 14 160 грн. матеріальної шкоди та 150 000 грн. моральної шкоди.

У задоволенні решти позову відмовити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_9 в користь ОСОБА_7 150 000 грн. моральної шкоди.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_9 3 141,60 грн. судового збору в користь Державної судової адміністрації України.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.

Головуючий: