справа № 208/2386/18
№ провадження 1-кп/208/426/18
ВИРОК
Іменем України

02 серпня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000478 від 17.03.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України та угоду про примирення відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
встановив:
14.03.2018 року, приблизно о 14.30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання раніше малознайомого йому ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , побачив в приміщенні однієї з кімнат вказаної квартири мобільний телефон «Nomi I 300», що належить ОСОБА_4 . В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а сааме вищевказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у вказаний час в означенному місці, а саме в одній із кімнат кв. АДРЕСА_3 , діючи умисно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне, незаконне, безоплатне вилучення чужого майна, поза волею власника, ОСОБА_5 , умисно, таємно, із корисливих мотивів заволодів мобільним телефоном «Nomi I 300» imei: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 2059-18 від 25.04.2018 року складає 364 (триста шістдесят чотири) гривні.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину, викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 364 гривні.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
26.04.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000478 від 17.03.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України була укладена угода про примирення, яка містить наступні положення.
У кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_4 цивільний позов не заявляв, претензій майнового характеру не має, шкоду йому було відшкодовано, а саме повернуто викрадений мобільний телефон «Nomi I 300». Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у скоєному розкаюється та зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.
Потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 визнають та підтверджують, що обставини події кримінального правопорушення досудовим розслідуванням встановлено правильно.
Відповідно до ст. 471 КПК України, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується публічно вибачитись перед потерпілим ОСОБА_4 , а також зобов`язується не вчиняти інших злочинів в подальшому, а потерпілий ОСОБА_4 , в свою чергу, вважає за можливе при вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, від відбування покарання його звільнити з випробувальним терміном 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, з яким обвинувачений згоден.
Обвинуваченому роз`яснено, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладання та затвердження угоди про примирення для сторін є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.
Потерпілому роз`яснено, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди про примирення для сторін є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, свідків і надання суду своїх доказів ОСОБА_5 роз`яснено і є зрозумілими.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним закону з будь-якого положення складеної угоди.
У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, вказав, що кримінальне правопорушення ним було вчинено при обставинах, викладених в обвинувальному акті, зобов`язується публічно вибачитись перед потерпілим ОСОБА_4 , у вчиненому щиро розкаюється, зобов`язується більше не вчиняти кримінальні правопорушення, погоджується з вказаним покаранням.
Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просив затвердити зазначену угоду, події відбувалися так, як було встановлено в ході досудового слідства і як розповідає обвинувачений, зазначив, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, йому відшкодована.
За таких обставин суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, прийшов до висновку, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, які, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості. Реєстр матеріалів досудового розслідування містить достатньо доказів для обгрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тому укладення останнім угоди про примирення є цілком виправданим.
Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим укладена добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або була наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілому роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засіданні згідно ст. 314 КПК України між потерпілим та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання.
Питання щодо судових витрат слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 124 КПК України, щодо речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 314, 370, 373, 374, 469, 471, 474 - 475 КПК України, суд -
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 26.04.2018 року у кримінальному провадженні № 0000478 від 17.03.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України, укладену між потерпілим ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та обвинуваченим ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно затвердженої угоди, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № 2059-18 від 25.04.2018 року.
Речові докази:
- договір про надання фінансового кредиту під заставу № 3.48292/0 від 14.03.2018 року залишити в матеріалах кримінального провадження;
- мобільний телефон «Nomi I 300» повернути потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1