Справа № 369/7524/18
Провадження №1-кс/369/2391/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2018 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянув клопотання слідчого СВ Києво Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003992 від 23.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КПК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Києво Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що протягом червня 2018 року у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел щодо крадіжки грошових коштів та цінних речей за місцем проживання ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 задля чого завчасно підготовив до злочину засоби для відкриття замків, а саме виготовив 2 відмички, підготував шуруповерт із свердлами, а також для маскування придбав рукавички та балаклаву.

Далі, ОСОБА_4 23.06.2018 о 13 год. 08 хв. перебуваючи за місцем проживання по мобільному телефону зв`язався із ОСОБА_5 і та під час розмови з яким впевнився що останній за місцем проживання відсутній, у подальшому взяв рюкзак чорного кольору куди помістив завчасно підготовлені вище зазначені речі для вчинення злочину та прибув близько 15 год. 10 хв. за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, ОСОБА_4 перебуваючи за вказаною вище адресою, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна та повернення його на свою користь, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення в період часу з 15 год. 30 хв. по 15 год. 50 хв. пройшов повз охорону на територію підприємства за адресою: АДРЕСА_1 , де зайшов у гуртожиток О1 піднявся на четвертий поверх та одягнув рукавички і балаклаву, після чого маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб поблизу себе, використовуючи підготовлені раніше засоби для відмикання замків, шляхом пошкодження замка вхідних дверей проник у кімнату № НОМЕР_1 та 4 поверсі, та перебуваючи у вказаній кімнаті шукаючи в шафах грошові кошти та цінності, щоб ними заволодіти, побачив, як у цей час в кімнату зайшла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та відкрито заволодів грошовими коштами номіналом в 100 дол. США з верхньої шухляди столу та розуміючи що за його протиправними незаконними діями спостерігає ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік у невідомому напрямку та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми незаконними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на загальну суму 2623,00 гривень згідно відомостей НБУ станом на 23.06.2018.

23.08.2018 о 21 год 30 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано відповідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюються ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Буртин, Полонського р-ну Хмельницької обл., українець, громадянин України, одружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, з вищою освітою, працюючого оператором обробки стекла ТОВ «АМТТ» зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , де за вказаною адресою проживає близько трьох років із родиною, зі слів раніше не судимого.

23.06.2018 було проведено огляд у квартирі де проживає підозрюваний

ОСОБА_4 , за добровільною згодою останнього та власника квартири, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , де виявлено та вилучено предмети злочинної діяльності останього та викрадене майно, а саме: 100 дол. США 2006 року випуску КВ 5475836 ІІ; кепка сірого кольору «adidas»; кофта типу «кенгурушка» сіро-синього розбарвлення із жовтим кольором в середині капюшоном; рюкзак чорного кольору; рукавички жовтого кольору; балаклава чорного кольору; пакет синього кольору; пачка свердл «Зенит»; дві відмички; шуроповерт марки «Makita».

23.06.2018 під час затримання підозрюваного ОСОБА_4 було проведеного його особистий обшук де вилучено: Кросівки фірми «New Balance» синього кольору; Спортивні штани фірми «Adidas», чорного кольору із трьома білими та однією синьою полосою, на кожній стороні; Мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, із наявними маркуваннями НОМЕР_2 IMEI НОМЕР_3 в якому наявна SIM-карта мобільного оператору зв`язку «Київстар» із номером НОМЕР_4 ( ICCID код на SIM-картці НОМЕР_5 ).

Окрім цього, 24.06.2018 визнано речовим доказом вище вказані речі у зазначеному кримінальному проваджені.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто речі, які є засобами або знаряддями вчинення злочину.

Так вище вказані речі могли зберегти на собі сліди злочину, оскільки зазначені речі ймовірно використовувались як знаряддя вчинення злочину. Згідно отриманої інформації, щодо його обставин, місця та часу скоєння кримінального правопорушення, слідчому потрібно провести комплекс слідчих дій.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню кримінального провадження, беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно позбавити осіб можливості відчуження вилучених під час досудового розслідування речей (майна), оскільки під час досудового слідства, ще необхідно буде провести детальний огляд вище вказаних речей, впізнання з потерпілими з метою можливого виявлення слідів злочину тощо.

Необхідність арешту майна, в даному випадку, зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі, чи перешкоджатиме встановленню істини та всіх обставин кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 91 КПК України є обов`язком слідчого та прокурора, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене, чи знищене.

Тому слідчий просив накласти арешт на 100 дол. США 2006 року випуску КВ 5475836 ІІ; кепка сірого кольору «adidas»; кофта типу «кенгурушка» сіро-синього розбарвлення із жовтим кольором в середині капюшоном; рюкзак чорного кольору; рукавички жовтого кольору; балаклава чорного кольору; пакет синього кольору; пачка свердл «Зенит»; дві відмички; шуроповерт марки «Makita»; кросівки фірми «New Balance» синього кольору; Спортивні штани фірми «Adidas», чорного кольору із трьома білими та однією синьою полосою, на кожній стороні; Мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, із наявними маркуваннями НОМЕР_2 IMEI НОМЕР_3 в якому наявна SIM-карта мобільного оператору зв`язку «Київстар» із номером НОМЕР_4 ( ICCID код на SIM-картці НОМЕР_5 ), для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження .

В судовому засіданні слідча підтримала клопотання, та просила задовольнити його.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що найважливіша вимога ст. 1 вказаного Протоколу полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Тобто, відповідати вимогам діючих у відповідній державі законів та міжнародним актам.
Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даного майна як доказів у кримінальному провадженні, та існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту призведе до його використання, перетворення, передачі що може перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на 100 дол. США 2006 року випуску КВ 5475836 ІІ; кепка сірого кольору «adidas»; кофта типу «кенгурушка» сіро-синього розбарвлення із жовтим кольором в середині капюшоном; рюкзак чорного кольору; рукавички жовтого кольору; балаклава чорного кольору; пакет синього кольору; пачка свердл «Зенит»; дві відмички; шуроповерт марки «Makita»; кросівки фірми «New Balance» синього кольору; Спортивні штани фірми «Adidas», чорного кольору із трьома білими та однією синьою полосою, на кожній стороні; Мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, із наявними маркуваннями НОМЕР_2 IMEI НОМЕР_3 в якому наявна SIM-карта мобільного оператору зв`язку «Київстар» із номером НОМЕР_4 ( ICCID код на SIM-картці НОМЕР_5 ), для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1