ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/0430/10/18 Справа № 206/1330/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10
захисників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003954 від 06.12.2017 року за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_15 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2018 року, якою обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська; громадянин України, маючого середню освіту, одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-30 листопада 2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263, ч.1 ст.296 КК України з урахуванням ч.1 ст.70 КК України покарання у виді позбавлення волі строк: 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, покладено обов`язки відповідно п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.146, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянин України, маючого середню освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ., раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189, ч.2, ч.3 ст.187, ч.1, ч. 2 ст. 309 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, маючий середню освіту, одружений, офіційно не працюючий, маючий на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачений ч.2 ст.146, ч.2 ст.189, ч.2, ч.3 ст.187, ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, маючого середньо спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працюючий, маючий на утриманні сина 2000 року народження, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимий:

-13.08.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України, до позбавлення волі строком на 1 рік, з іспитовим терміном 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України,повернуто прокурору для усунення недоліків,

В С Т А Н О В И Л А:
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 , обвинуваченується за ч. 1 ст. 186, ч.2 ст.146, ч.2 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 2,3 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 , обвинувачується за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1,2 ст. 309, ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 , обвинувачується за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 , обвинувачується за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2018 року обвинувальний акт відносно: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , повернуто прокурору для усунення недоліків, як такий, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що в обвинувальному акті не конкретизовані ролі кожного обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України за епізодом розбійного нападу із застосуванням вогнепальної зброї стосовно потерпілого ОСОБА_16 , а саме не вказано ким саме з обвинувачених було застосовано вогнепальну зброю та її кількість. Крім того в обвинувальному акті не конкретизовано спосіб проникнення до приміщення гаражу (шляхом вільного доступу, застосуванням насильства, будь-яких знарядь, оману та інше). Крім того, суд наголошує,що в обвинувальному акті при визначенні правової кваліфікації дій обвинувачених зазначається про їх підозру, а не про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Прокурор вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону.
Суд не врахував, що в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень вчинених кожним із обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за епізодом розбійного нападу із застосуванням вогнепальної зброї стосовно потерпілого ОСОБА_16 , так обвинувальному акті зазначено що, співучасники злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 29.11.2017 близько 15.30 годин, володіючи інформацією про місце перебування ОСОБА_17 - в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 розташованого у гаражному кооперативі «Луч» за адресою: м. Дніпро, Центральний район, вулиця М.Руденко (Войцеховича) поблизу будинку 15 прибули на автомобілі «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_2 у зазначене місце, де реалізуючи свій єдиний спільний прямий злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, зайшли до вказаного гаражу, тобто незаконно проникли до приміщення гаражу та кожен з співучасників продемонстрував свою зброю оточуючим, після чого підійшли до потерпілого ОСОБА_16 . При цьому згідно розподілених ОСОБА_9 вийшов на вихід та залишався на вході до приміщення гаражу охороняв його, з метою унеможливлення потерпілого покинути приміщення.

Співучасники злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжуючи реалізовувати свій умисел направлений на заволодіння чужим майном ОСОБА_16 , продемонстрували йому пістолет револьвер, який потерпілий сприйняв як погрозу застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я, після чого ОСОБА_7 висловив вимогу передати грошові кошти в розмірі 5000 гривень потерпілому, на що ОСОБА_16 , повідомив, що в нього такі грошові кошти відсутні.

В цей час до потерпілого ОСОБА_16 , підійшов ОСОБА_18 та завдавши два удари своїми руками, замкнутими у кулак, в обличчя потерпілого, ОСОБА_8 , утримуючи у руках пістолет - револьвер «Agent», наніс удар в обличчя потерпілого рукояткою револьвера. Після чого ОСОБА_8 дістав із вдягнутої на ньому куртки предмет схожий на бейсбольну биту демонструючи її потерпілому, повідомив, що якщо потерпілий не передасть грошові кошти то ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спричинять йому тілесні ушкодження вказаним предметом. Далі ОСОБА_7 демонструючи ОСОБА_16 , зброю, повідомив, що може її застосувати відносно нього, тим самим потерпілий ОСОБА_16 , будучи впевненим в загрозі своєму життю та здоров`ю, передав ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 300 гривень та ланцюжок із жовтого металу.

На думку прокурора в обвинувальному акті викладено фактичні обставини, а також зазначено про єдиний спільний прямий злочинний умисел співучасників та про розподіл ролей співвиконавців злочину, які встановлені слідчим та підтверджуються свідченнями потерпілого ОСОБА_16 та іншими доказами по справі, однак ще не досліджені судом.

Обґрунтовуючи свою позицію в апеляційній скарзі прокурор наголошує, що суд першої інстанції грубо порушив вимоги ч. 2 ст. 314, ч. 4 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки суд у ході проведення підготовчого судового засідання почав вивчати матеріали кримінального провадження, які згідно ч. 4 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України можуть бути надані до суду тільки після проведення підготовчого провадження та призначення судового розгляду по справі.

Крім того прокурор наголошує, що в ухвалі суду зазначено, що в обвинувальному акті при визначенні правової кваліфікації дій обвинувачених зазначається про підозру, а не про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, що прямо спростовується при дослідженні тексту обвинувального акту, у якому на арк. 12, арк.17, арк.22, арк. 25 щодо кожного обвинуваченого викладено обвинувачення, у даному випадку, так на думку прокурора суд не уважно дослідив текст обвинувального акту.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинувачених та їх захисників, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, доводи прокурора, який вважав повернення акту необґрунтованим та просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, встановлений ст. 291 КПК України.
Як вбачається з оскарженої ухвали, вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.
Колегія суддів не може погодитись з судом першої інстанції, що стороною обвинувачення не сформульовано обвинувачення, оскільки в обвинувальному акті викладено фактичні обставини, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з відповідним посиланням на положення закону та статті.
Суду належить проаналізувати точний зміст положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК, а також норм, що формують інститут обвинувачення у кримінальному процесі.
Згідно з зазначеною нормою закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному : фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення)це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Так, визначаючи основні терміни КПК, у пункті 13 частини першої статті 3 законодавець виклав загальне, незалежно від стадій кримінального провадження, поняття обвинувачення, яким є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
У свою чергу, відповідно до частини другої статті 42 КПК, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно із пунктом 3 частини другої статті 283 КПК, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт- це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Далі обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (стаття 293 КПК). Для суду, цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК).
Таким чином, системно-структурний аналіз норм КПК доводить, що на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, згідно з вимогами ч. 4 ст. 291 КПК України, надання суду матеріалів кримінального провадження до початку судового розгляду забороняється.
З вказаної норми закону вбачається, що дійти висновку про неповноту досудового розслідування можливо лише під час судового розгляду, шляхом оцінки доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, у відповідності з вимогами ст. 94 КПК України.
За таких обставин, на думку колегії суддів, згідно до вимог КПК України висновки суду в частині невідповідності обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України є передчасними, тому колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги та приходить до висновку про задоволення її вимог.
Твердження захисників щодо інших недоліків обвинувального акту не можуть бути взяті до уваги, оскільки виходять за межі обставин, викладених в ухвалі суду, що є предметом апеляційного перегляду.
Також посилання сторони захисту на відсутність повноважень прокурора ОСОБА_15 на подання апеляційної скарги не є слушними, оскільки відповідно до відомостей, зазначених в обвинувальному акті згідно із положеннями п.4 ч.2 ст.291 КПК України, ОСОБА_15 здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, що не спростовано іншими наданими до суду матеріалами.
Питання щодо запобіжного заходу обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вирішене ухвалою суду від 09.10.2018 року, якою їм продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 листопада 2018 року включно.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,419 КПК України , колегія суддів
П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_15 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2018 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 186, ч.2 ст.146, ч.2 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 2,3 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1,2 ст. 309, ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків, скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції .
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді :
_______________ _____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4