печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучене майно, -

В С Т А Н О В И В :
17.04.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001534 від 13.04.2018 про накладення арешту на вилучене майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

19 квітня 2018 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурор ОСОБА_4 у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Печерським управлінням поліції ГУНП України в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001534 від 13.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Печерського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт УКР ГУНП у м. Києві про те, що в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено 2 поліетиленових пакети з речовиною рослинного походження, паперовий згорток з речовиною рослинного походження, трубку для куріння, поліетиленовий пакет зі згортком з речовиною рослинного походження, 2 поліетиленових пакети з трубками для куріння.

14.03.2018 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 було виненесено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.04.2018 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено:

- поліетиленовий пакет з зіп замком, в якому знаходяться 2 поліетиленових пакети з речовиною рослинного походження, паперовий згорток з речовиною рослинного походження, трубка для куріння, поліетиленовий пакет зі згортком з речовиною рослинного походження;

- 2 поліетиленових пакети з трубками для куріння.

13.04.2018 року вилучені предмети було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що документи, вилучені 12.04.2018 під час проведення обшуку у зазначеному вище приміщенні, можуть відповідати критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У зв`язку з викладеним вище, 13.04.2018 вмотивованою постановою слідчого вказані вище речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001534 від 13.04.2018.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою: конфіскації майна як виду покаранн я, або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Так, слідчим суддею встановлено, що 13.04.2018 вмотивованою постановою слідчого вказані вище речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001534 від 13.04.2018.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Прокурором в клопотанні приведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, вилучене під час обшуку майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилучених майна.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновків, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_5 та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на вищезазначене майно.
За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на :

- поліетиленовий пакет з зіп замком, в якому знаходяться 2 поліетиленових пакети з речовиною рослинного походження, паперовий згорток з речовиною рослинного походження, трубка для куріння, поліетиленовий пакет зі згортком з речовиною рослинного походження;

- 2 поліетиленових пакети з трубками для куріння.

Заборонити використовувати та розпоряджатися даним речами до прийняття законного рішення у кримінальному проваджені.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя