Справа № 128/2120/18
УХВАЛА
Іменем України
22 серпня 2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду заяву завідуючої відділенням № 1 ВОПЛ № 2 лікаря психіатра вищої категорії ОСОБА_5 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні № 1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному» відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
03.08.2018 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана заява, яка мотивована тим, що у Вінницькій обласній психіатричній лікарні №2, відділенні №1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному, хвора ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.05.2013 року до 11.11.2013 року перебувала на утриманні з у зв`язку з поміщенням до психіатричного закладу в умови, що виключають її небезпечну поведінку, а з 11.11.2013р.знаходиться на примусовому лікуванні з діагнозом: Помірна розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів.

ОСОБА_6 перебуває на лікуванні в ВОПЛ №2 відповідно до ухвал Вінницького районного суду Вінницької області, від 02.03.2018 року та Апеляційного суду Вінницької області від 04.11.2013 року про застосування примусових заходів медичного характеру за вчинення злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2. 115 ч.1 КК України.

На основі огляду комісії лікарів-психіатрів від 30.07.2018 року хвора за своїм психічним станом у теперішній час становить суспільну небезпеку, тому заявник просить хворій ОСОБА_6 подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні № 1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному».
Представник заявника ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, однак, попередньо надала суду заяву, відповідно до якої підтримала в повному обсязі вимоги заяви завідуючої відділенням № 1 ВОПЛ № 2 лікаря психіатра вищої категорії ОСОБА_5 щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні № 1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному» відносно хворої ОСОБА_6 , при цьому просила розглядати заяву без її участі , на технічній фіксації розгляду заяви не наполягала.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував з приводу задоволення заяви, на технічному фіксуванні розгляду справи не наполягав.
Захисник ОСОБА_4 подала заяву, відповідно до якої не наполягала на технічній фіксації розгляду справи, при винесенні рішення по даній заяві покладалась на думку суду .

ОСОБА_6 , щодо якої вирішується питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у «Відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному», в судове засідання не доставлена, однак подала суду заяву про розгляд даної заяви без її участі, в якій також вказала, що не заперечує проти її задоволення.

Дослідивши заяву і додані до неї матеріали, вислухавши думку прокурора та, беручи до уваги думку представника заявника, захисника, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню входячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється у передбаченому ст. 95 Кримінального кодексу України та ст. 512 КПК України порядку.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Аналогічна норма права міститься і у ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Судом встановлено, що у Вінницькій обласній психіатричній лікарні №2, відділенні №1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному з 13.05.2013 року до 11.11.2013 року перебувала на утриманні з у зв`язку з поміщенням до психіатричного закладу в умови, що виключають її небезпечну поведінку, а з 11.11.2013р. на примусовому лікуванні знаходиться хвора ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з діагнозом: Помірна розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів.

ОСОБА_6 перебуває на лікуванні в ВОПЛ №2 відповідно до ухвал Вінницького районного суду Вінницької області, від 02.03.2018 року та Апеляційного суду Вінницької області від 04.11.2013 року про застосування примусових заходів медичного характеру за вчинення злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2. 115 ч.1 КК України.

З висновку комісії лікарів-психіатрів щодо ОСОБА_6 , до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру за №70 від 30.07.2018 року вбачається, що вона страждає на захворювання та має діагноз : Помірна розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів і за своїм психічним станом у теперішній час становить суспільну небезпеку, тому потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні №1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному».

Аналізуючи надані докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки хвора ОСОБА_6 страждає психічним захворюванням, на теперішній час продовжує представляти суспільну небезпеку і внаслідок стану свого здоров`я потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному.

Керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514, 516 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву задовольнити.

Продовжити застосований примусовий захід медичного характеру як госпіталізація у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні №1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , але не більш ніж на шість місяців.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області на протязі семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1