Справа № 401/1661/18;
1-кп/401/240/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2018 р. Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2018 року за № 0001040 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Павлівка Світловодського району Кіровоградської області, громадянина України не одруженого, не працюючого, із неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185, ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

22.05.2018 року, в денну пору доби, ОСОБА_4 перебував в приміщенні виробничого цеху на території ДП «Світловодський завод силікатних виробів», який розташований за адресою: Кіровоградська область, місто Світловодськ, вулиця Кременчуцьке шосе, 1, де побачив металеву рельсу під`їзної залізничної дороги, яка на праві приватної власності належить ДП «Світловодський завод силікатних виробів», та яка привернула його увагу як предмет незаконного збагачення.

В цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на вчинення таємного викрадення металевої рельси під`їзної залізничної дороги маркуванням «Р-18;275» розмірами 125х9х8 сантиметрів, вартістю 462 гривень 50 копійок. Реалізуючи свій намір, він діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що його дії нікому не помітні, взяв металеву рельсу та попрямував з нею до виходу з приміщення виробничого цеху, де його злочині дії були викриті виконуючим обов`язки головного механіка ДП «Світловодський завод силікатних виробів» ОСОБА_5 .

Тим самим ОСОБА_4 , своїми протиправними діями виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений на місці вчинення злочину працівником заводу.

Крім того, 08.06.2018 року, в денну пору доби, ОСОБА_4 перебував біля домоволодіння АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 через незачинену хвіртку зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 та виявив приміщення літньої кухні, двері якої були відчинені. В подальшому, діючи згідно свого злочинного задуму, переконавшись, що його дії не помітні стороннім особам, проник до вказаного приміщення, де виявив чавунну плиту пічного опалення, яка привернула його увагу як предмет незаконного збагачення та на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний задум до кінця, діючи умисно та цілеспрямовано, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_4 таємно повторно викрав чавунну двохконфорочну пічну плиту розміром 400х700х6 міліметрів, вартістю 450 гривень.

При цьому, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, направленого на таємне повторне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до іншого приміщення та злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній був викритий на місці вчинення злочину ОСОБА_6 .

Тим самим ОСОБА_4 , своїми протиправними діями виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі так як був зупинений на місці вчинення злочину власником домоволодіння ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину щодо обставин вчинення злочинів визнав повністю та суду пояснив, що дійсно, він 22.05.2018 року та 08.06.2018 року за обставин викладених в обвинувальному акті, мав намір вчинити крадіжки чужого майна, проте завершити задумане йому не вдалось, оскільки він був викритий власниками на місці вчинення злочинів. У вчиненому щиро розкаявся, запевнив суд, що не буде у майбутньому допускати подібних діянь.

В зв`язку з визнанням обвинуваченим вини в повному обсязі, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та визначив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, обмеживши його допитом обвинуваченого, представника потерпілого та вивченням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.

Представник потерпілого ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердив, що дійсно ОСОБА_8 намагався викрасти металеву рельсу, але був зупинений працівником ДП «Світловодський завод силікатних виробів» ОСОБА_5 . Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Просить суворо не карати обвинуваченого.

До суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_6 ( а.с. 42) у якій він просить розглянути справу без його участі. Не заперечує проти розгляду обвинувального акту згідно ч. 3 ст. 349 КПК України. Будь яких претензій матеріального або морального характеру до ОСОБА_4 не має.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина повністю підтверджується зібраними у справі доказами, дослідженими у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Оцінивши сукупність наведених доказів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у закінченому замаху на умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та у закінченому замаху на умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням до іншого приміщення доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, суспільно-корисною працею не займався, схильний до дрібних крадіжок. На обліку у Світловодському РВ з питань пробації не перебуває. З досудової доповіді органу пробації вбачається, що ОСОБА_4 має середній рівень ризику небезпеки для суспільства, а тому його виправлення можливо досягти без ізоляції його від суспільства. Повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, запевнив суд, що не допустить в майбутньому подібних діянь.

Обставинною, що пом`якшує покарання суд вважає щире каяття обвинуваченого у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують покарання, виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст. 65 КК України, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. та ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк. Остаточне покарання обвинуваченому призначити відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Проте, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 наявність пом`якшуючих покарання обставин, думку потерпілих, які не наполягають на ізоляції ОСОБА_4 від суспільства, вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, і його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку, на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначення такого виду та розміру покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, а також принципам «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільні позови потерпілими не заявлялися.

Судові витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує керуючись правилами ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків, пов`язаних з призначенням зазначеного покарання, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази а саме: чавунну двохконфорочна пічна плита розміром 400х700х6 міліметрів, передати потерпілому ОСОБА_6 за належністю; металеву рельсу під`їзної залізничної дороги маркуванням «Р-18;275» розмірами 125х9х8 сантиметрів, передати потерпілому ДП «Світловодський завод силікатнихвиробів» за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя Світловодського міськрайонного суду ОСОБА_1