Справа №705/1794/18
1-кп/705/569/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 06 лютого 2018 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області, громадянина України, українця, освіта вища, розлученого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 будучи службовою особою - оперуповноваженим СКП Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області, із спеціальним званням - старший лейтенант поліції, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 18 Закону України «Про Національну поліцію», безпосередніх функціональних обов`язків, а також вимог п. 5 Розділу II «Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1377 від 06.11.2015 року в редакції від 27.06.2017 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року під № 1498/27943, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, з корисливих мотивів, вирішив вчинити кримінальне правопорушення.

У кінці січня 2018 року ОСОБА_3 отримав агентурну інформацію пре те, що мешканка м. Умані ОСОБА_6 займається систематичним придбанням наркотичних засобів для особистого вживання, а також з метою збуту і збутом наркотичних засобів, тобто вчиняє кримінальні правопорушення, передбачені ст.307, ст.309 КК України.

У подальшому ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у кінці січня 2018 року поблизу кафе «Експрес» неподалік від автовокзалу м. Умані Черкаської області, зустрівся з ОСОБА_6 та повідомив останній, що знає про її злочинну діяльність. При цьому в ході розмови ОСОБА_3 дійшов із ОСОБА_6 взаємної згоди про надання для себе неправомірної вигоди у розмірі 2000 доларів США за неповідомлення до чергової частини Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області, тобто уповноваженій особі органу поліції, для прийняття та реєстрації його заяви та/або повідомлення до журналу «єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події», про можливе вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307, ст. 309 КК України.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 13.02.2018 року, за попередньою домовленістю, зустрівся з ОСОБА_6 в м. Умань Черкаської області поблизу автозаправної станції «ОККО», з метою обговорення умов отримання неправомірної вигоди в розмірі 2000 доларів США. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_6 повідомила, що має можливість передати лише 1200 доларів США за неповідомлення ОСОБА_3 правоохоронних органів про вчинення нею кримінальних правопорушень, передбачених ст.307, ст.309 КК України. У подальшому, ОСОБА_7 , спочатку не погоджуючись із запропонованою сумою, своїми діями та розмовами почав наголошувати ОСОБА_6 , що відвезе її до слідчого для вирішення питання щодо притягнення її до кримінальної відповідальності. Однак, у подальшому, отримавши відповідь, що більшої суми коштів у неї не має, погодився на отримання від неї меншої суми, тобто 1200 доларів США, повідомивши ОСОБА_6 , що про час та місце передачі грошових коштів він повідомить їй наступного дня.

14.02.2018 року, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 в м. Умані Черкаської області зустрівся з ОСОБА_6 , попередньо зателефонувавши їй по телефону.

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_3 наказав ОСОБА_6 сісти до автомобіля марки «Daewoo Lanos», що остання зробила. Після чого ОСОБА_3 запитав у ОСОБА_6 про наявність в неї грошових коштів, на що остання відповіла, що вказані грошові кошти через кілька годин надійдуть грошовим переказом на ім`я її матері ОСОБА_8 . З метою перевірки дійсності отриманої від ОСОБА_6 інформації щодо отримання грошового переказу ОСОБА_3 вказав на необхідність особистої зустрічі з ОСОБА_8 .

Одразу після цього, ОСОБА_3 і ОСОБА_6 у присутності водія ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які також є співробітниками сектору кримінальної поліції Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області, вирушили до місця роботи ОСОБА_8 - «Маслозаводу» м. Умані Черкаської обл.

По приїзду до вказаного місця роботи ОСОБА_3 у присутності ОСОБА_6 вказав ОСОБА_8 про необхідність надання йому грошових коштів за невчинення ним дій, пов`язаних з притягненням її дочки, ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.

У подальшому ОСОБА_3 , переконавшись, що грошовий переказ дійсно повинен надійти 14.02.2018 року вказав, що передача грошових коштів буде здійснена по вул. Івана Гонти поблизу «Маслозаводу» м. Умані Черкаської обл. При цьому ОСОБА_3 зазначив, щоб після отримання зазначеного грошового переказу ОСОБА_6 йому зателефонувала.

У той же день, приблизно о 14 год. 10 хв., ОСОБА_3 , попередньо зателефонувавши ОСОБА_6 , яка перебувала разом із своєю матір`ю ОСОБА_8 , зустрівся з нею на вулиці Івана Гонти поблизу прохідної «Маслозаводу» м. Умані Черкаської обл. Одразу після цього, ОСОБА_3 вказав ОСОБА_8 , що їм необхідно відійти від прохідної «Маслозаводу» та поспілкуватися без присутності ОСОБА_6 . Після чого вказав їй, що грошові кошти в сумі 1200 доларів США необхідно передати особі, яка знаходилась поблизу, а саме ОСОБА_10 .

При цьому ОСОБА_3 попередньо домовився з ОСОБА_10 про те, що вказані грошові кошти він забере у нього пізніше, не зазначивши при цьому, за що саме він отримує ці грошові кошти, тобто ОСОБА_10 не був обізнаним про злочинні плани та наміри ОСОБА_3 щодо отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 .

Одразу після цього, ОСОБА_8 запитала ОСОБА_3 , чому її дочка повинна передавати грошові кошти в сумі 1200 доларів США незнайомій їй особі. На що ОСОБА_3 відповів, що це довірена особа, яка працює разом з ним. Після цього ОСОБА_3 пішов до автомобіля, на якому приїхав разом зі своїми співробітниками.

У подальшому цього ж дня, приблизно о 14 год. 15 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці Івана Гонти поблизу прохідної «Маслозаводу» м. Умані Черкаської обл., здійснила передачу грошових коштів у сумі 1200 доларів США громадянину ОСОБА_10 , який не був обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_3 щодо отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 . Вказані грошові кошти ОСОБА_10 отримав для подальшої передачі їх ОСОБА_3

14.02.2018 року о 14 год. 25 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на ділянці дороги навпроти будинку АДРЕСА_3 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України співробітниками УСБУ в Черкаській області, таким чином не встигши забрати у ОСОБА_10 неправомірну вигоду - грошові кошти у сумі 1200 доларів США, які передала ОСОБА_6 за неповідомлення черговому частини Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області про можливе вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 307, 309 КК України.

Зазначені грошові кошти 14.02.2018 року о 17 год. 40 хв. вилучені співробітниками УСБУ в Черкаській області під час проведення огляду місця події - території навпроти будинку № 15 по вул. Чехова у м. Умані Черкаської області, де ОСОБА_10 намагався приховатися від правоохоронних органів.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 368 КК України як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого службового становища.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати показання.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час допиту в суді показав, що він не заперечує обставин, викладених у обвинувальному акті і точно вже не пам`ятає подій, які відбувались. Пояснив, що в середині січня 2018 року йому повідними, що у однієї дівчини, яка перебуває на вокзалі, можуть бути з собою наркотичні засоби. Зовнішність вказаної дівчини йому описали. ОСОБА_3 під`їхав на автовокзал і в кафе побачив дівчину, яку йому описували. Він її вивів з кафе і у неї під час розмови зі ОСОБА_3 з рукава випав пакетик з порошком білого кольору. На вигляд ОСОБА_3 визначив, що вказаного наркотичного засобу буде недостатньо для кримінальної відповідальності, тому він запропонував дівчині, якою як він згодом дізнався була ОСОБА_6 , бути його агентом та повідомляти про різні злочини. За це він обіцяв не притягувати її до відповідальності. ОСОБА_6 погодилась. Проте, через деякий час ОСОБА_6 сказала, що не хоче бути агентом, тому просила вирішити це питання. Вони домовились з ОСОБА_6 , що вона передасть ОСОБА_11 2000 доларів США. Однак потім ОСОБА_6 при зустрічі зі ОСОБА_3 на заправці «ОККО» біля центрального ринку, повідомила, що вона має можливість передати лише 1200 доларів США, а не 2000 доларів США як вони домовлялись. ОСОБА_3 погодився, проте не сподівався на ці кошти, так як не вірив особі, яка вживає наркотичні засоби, що у неї можуть бути такі кошти. Наступного дня вони зустрілися біля маслозаводу, до якого ОСОБА_3 приїхав зі своїми співробітниками. В ході розмови до них ще підійшла мати ОСОБА_6 ОСОБА_8 . Вони розмовляли про кошти і ОСОБА_3 зателефонували, щоб він під`їхав. Тому він сказав ОСОБА_6 , щоб кошти передали ОСОБА_10 , якого він перед цим попросив відійти на певне місце, сказавши, що йому мають повернути борг, але він особисто не хоче його забирати. Після того ОСОБА_3 поїхав від маслозаводу.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого та захисника, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого та містять відомості про процесуальні витрати. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, досудову доповідь, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу обвинуваченого, який за місцем зареєстрованого місця проживання характеризується позитивно, розлучений, на даний час не працює, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Крім того, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення визначено як середній, а ризик небезпеки для суспільства визначено як низький. У своєму висновку орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання, не пов`язане з його ізоляцією від суспільства, у виді штрафу.

В якості додаткового покарання суд вважає за необхідне позбавити права ОСОБА_3 обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 16.02.2018 року був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави. 17 лютого 2018 року ОСОБА_12 була внесена застава за ОСОБА_3 в розмірі 88100 гривень на депозитний рахунок.

Процесуальні витрати за проведення судово-хімічної експертизи № 2-000555 від 29.03.2018 року в сумі 715 гривень 60 копійок, судової експертизи відео-звукозапису №38/4 від 02.07.2018 року в сумі 5720 гривень, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Арешт, який був накладений згідно ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 15 лютого 2018 року, на майно ОСОБА_3 , а саме: одну грошову купюру номіналом 100 доларів США; ланцюжок з хрестиком, виготовлені з металу жовтого кольору; ноутбук чорного кольору марки «TOSHIBA» із зарядним пристроєм, підлягає скасуванню.

Враховуючи положення ч.9 ст.100 КПК України, а також те, що суду в ході судового розгляду речові докази не надавались, долю речових доказів при ухваленні вироку суд не вирішує.

Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 368 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі тисячі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 18700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк один рік.

Процесуальні витрати за проведення судово-хімічної експертизи № 2-000555 від 29.03.2018 року в сумі 715 гривень 60 копійок, судової експертизи відео-звукозапису №38/4 від 02.07.2018 року в сумі 5720 гривень, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді застави. Після набрання вироком законної сили грошові кошти в сумі 88100 гривень, внесені в якості застави ОСОБА_12 згідно квитанції №241 від 17 лютого 2018 року на рахунок ТУ ДСА у Черкаській області №3652 за ОСОБА_3 , - повернути заставодавцю ОСОБА_12 .

Скасувати арешт, який був накладений згідно ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 15 лютого 2018 року, на майно ОСОБА_3 , а саме: одну грошову купюру номіналом 100 доларів США; ланцюжок з хрестиком, виготовлені з металу жовтого кольору; ноутбук чорного кольору марки «TOSHIBA» із зарядним пристроєм.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1