Справа№ 340/325/18
Судове провадження № 1-кп/340/73/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 року Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 ,

законного представника

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Верховина Івано-Франківської області об`єднане кримінальне провадження №1-кп/340/106/17 (ЄРДР №0000074 від 27.04.2018, №0000117 від 23.06.2018), про обвинувачення неповнолітньої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій на час розгляду кримінального правопорушення виповнилося повних 15 років, уродженки смт Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, громадянки України, учениці 3-го курсу Верховинського ліцею, раніше не судимої; зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

неповнолітня ОСОБА_5 , 24.04.2018 приблизно о 20.30 год., перебуваючи в якості пасажира в салоні автомобіля марки «ЛУАЗ-969 М», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував його власник ОСОБА_8 , під час руху автомобіля на ділянці автодороги між с Красник та с Ільці Верховинського району Івано-Франківської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно викрала майно потерпілого ОСОБА_8 , а саме: чорну шкіряну сумку-барсетку, вартістю 800,00 грн. з наявними в ній грошима в сумі 270 грн. 00 коп., чим заподіяла шкоди потерпілому на загальну суму 1070,00 гривень. Таким чином скоїла кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.185 КК України.

Крім цього, неповнолітня ОСОБА_5 , повторно, 23.06.2018, приблизно о 10.00 год., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю останньої, таємно викрала майно потерпілої ОСОБА_4 , а саме: з кухонної шафи 200 гривень, а також мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY S8» з сім картою оператора мобільного зв`язку «КиївСтар» із абонентським номером НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , вартістю 4000,00 грн., чим заподіяла шкоди потерпілій на загальну суму 4200,00 гривень. Таким чином скоїла кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні неповнолітня обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала повністю, суду показала, що дійсно 24.04.2018 ввечері, вона разом із ОСОБА_9 добиралися із с Красник в смт Верховина та зупинили автомобіль, який рухався у попутному напрямку. В автомобілі вони розмістилися на задніх сидіннях позаду водія, і під час руху вона помітила барсетку, яка стояла позаду водія біля сидіння ОСОБА_9 . Оскільки на її пропозицію ОСОБА_9 відмовилася викрасти барсетку, тоді вона підсіла на сидіння до ОСОБА_9 , схопила барсетку та заховала під куртку. В с Ільці вони вийшли з автомобіля, пішли за магазин, де вона перевірила вміст барсетки. Виявивши в середині 270 грн., вона заволоділа ними, а барсетку з документами в середині залишила на щитку позаду магазину. Після цього, вони разом з ОСОБА_9 викликали таксі, доїхали в смт Верховина, де витратили гроші на піцу в кафе. Згодом була виявлена працівниками поліції, яким зізналася у скоєному, заподіяну злочином шкоду відшкодувала.

Крім цього, суду показала, що дійсно в червні 2018, напередодні святкування "Полонинського літа" вона ночувала у своєї подруги ОСОБА_4 . Цілу ніч ОСОБА_4 із другом вживала спиртні напої, а вона випила стакан вина та пішла спати. Приблизно о 10.00 год. наступного дня ОСОБА_4 лягала спати, а свій мобільний телефон марки Самсунг дала їй та наказала не піднімати трубку, якщо хтось буде телефонувати. Вона вирішила побувати на фестивалі «Полонинське літо», а тому поїхала в с Криворівня взявши телефон потерпілої із собою. В подальшому вона поїхала в с Верхній Ясенів, де була затримана працівниками поліції, яким віддала телефон потерпілої, після чого її відпустили до дому. В останньому засіданні зазначила, що дійсно потерпіла їй дозволу виносити телефон за межі будинку не давала, таким вона заволоділа без відома потерпілої, а також викрала 200 грн. з кухонної шафки потерпілої. На даний час вона відшкодувала шкоду потерпілій, щиро розкаюється у скоєному, а тому просить суворо не карати

Окрім показів обвинуваченої, її винуватість у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень доведена наступними доказами.

По епізоду вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України:

показами потерпілого ОСОБА_8 який суду показав, що 24.04.2018 ввечері, приблизно о 19.50 год., він на своєму автомобілі марки «ЛУАЗ-969 М», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався до дому із с. Красник. По дорозі, у с Красник, його зупинили дві дівчини обвинувачена та її подруга, які попросилися підвезти їх. Оскільки він не їхав у напрямку смт Верховина, тому погодився підвезти їх лише до с Ільці, де висадив неподалік роздоріжжя. Зранку, наступного дня він виявив факт крадіжки його барсетки, вартістю 800 грн., з розміщеними в середині посвідченням водія та грошовими коштами в сумі 270,00 грн, яка знаходилася в автомобілі позаду сидіння водія. Він одразу запідозрив дівчат, а тому звернувся до знайомого, що мав магазин неподалік місця висадки дівчат та з його дозволу оглянув запис з відеокамер спостереження. Із перегляду відеозапису він встановив, що барсетку викрала обвинувачена ОСОБА_5 . Саму барсетку з документами він знайшов на щитку за магазином, а викрадені грошові кошти в сумі 270 грн. в подальшому йому відшкодувала матір обвинуваченої. На даний час жодних претензій до обвинуваченої він не має, шкода йому відшкодована, а тому просить її суворо не карати.

Показами свідка ОСОБА_9 , яка суду по вказаному епізоду показала, що весною 2018 року приблизно о 18.00 год., вона разом із ОСОБА_5 добиралися із с Красник до дому в смт Верховина та зупинили попутній автомобіль, який їхав до с Ільці. В автомобілі вони розмістилися на задніх сидіннях, і в цей час ОСОБА_5 побачила барсетку, яка стояла позаду водія і сказала взяти її, оскільки вона сиділа за водієм. Однак вона відмовилася, тоді ОСОБА_5 пересіла до неї, взяла барсетку і заховала її під верхній одяг. Біля магазину «Мрія» в с Ільці вони вийшли з автомобіля та пішли за магазин, де ОСОБА_5 відкрила барсетку вийняла з неї гроші, а саму барсетку разом із документами викинула. Після цього вони викликали таксі, поїхали у Верховину, де викрадені кошти потратили на піцу. Крім цього вона розраховувалася за таксі коштами, які їй дала ОСОБА_5 .

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.04.2018, згідно з яким потерпілий ОСОБА_8 повідомив про викрадення із його автомобіля, належної йому чоловічої шкіряної барсетки, в якій знаходились грошові кошти в сумі 270 гривень та посвідчення водія (а.с.101).

Протоколом огляду місця події від 27.04.2018, складеному в період з 14.00 год. по 14.30 год. та фототаблицею до нього (а.с.102-107), з яких вбачається, що в ході огляду автомобіля марки «ЛУАЗ-969 В», реєстраційний номер НОМЕР_5 , синього кольору, потерпілий ОСОБА_8 вказав на місце розташування обвинуваченої в автомобілі під час руху його транспортним засобом та місце знаходження барсетки в момент викрадення.

Протоколом огляду місця події від 30.04.2018, складеному в період з 17.00 год. по 17.30 год. та фототаблицею до нього (а.с.108-112), згідно з якими в ході огляду території поблизу продуктового магазину в с Ільці, на металевому щитку, було виявлено чоловічу сумку-барсетку чорного кольору.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 07.06.2018 та фототаблицею до нього (а.с.116-123), в ході якого обвинувачена ОСОБА_5 розказала та показала про обставини заволодіння нею чорною шкіряною сумкою-барсеткою з наявними в ній грошима в сумі 270 грн. 00 коп.

По епізоду вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України:

Показами потерпілої ОСОБА_4 , яка суду показала, що обвинувачена ОСОБА_5 з 20 по 23 червня 2018 року ночувала у неї вдома за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки в цей період в с Криворівня проходив фестиваль, на який вони разом їздили. 23.06.2018 десь близько 04.00 год. вони повернулися з с Криворівня до неї додому, де обвинувачена пішла спати, а вона із знайомим сиділи та розпивали до ранку спиртні напої. Згодом вони розбудили ОСОБА_5 , яка випила із ними вина. Приблизно о 10.00 год. знайомий пішов на роботу, а вони з ОСОБА_5 збиралися лягати спати. Перед тим як лягати, вона дала ОСОБА_5 свій телефон марки Самсунг, який попросила поставити на зарядку. Перед цим, поки вони сиділи за столом обвинувачена ним теж користувалася для доступу до мережі Інтернет, а також слухала музику.

Коли вона проснулася, приблизно о 12.00 год., виявила відсутність як обвинуваченої, так і свого телефону. Зарядне від телефону лежало у її кімнаті. Крім цього, на кухні вона виявила відсутність 200 грн., які вона відклала. Після цього вона покликала свого сусіда ОСОБА_10 , щоб той зі свого телефону набрав на її номер телефону, однак на усі її дзвінки обвинувачена не відповідала, телефон не піднімала. Після цього вона стала телефонувати на свій номер із різних номерів, однак обвинувачена не відповідала, інколи виключала-включала телефон. Оскільки тривалий час вона не могла додзвонитися до обвинуваченої, вирішила о 14.00 год. звернутися у правоохоронні органи із заявою про вчинення крадіжки. Після цього, до неї до дому приїхали працівники поліції, які оглянули її помешкання, опитали її та поїхали шукати ОСОБА_5 . Їй відомо, що через деякий час, в цей самий день, телефон був вилучений працівниками поліції у ОСОБА_5 під час її затримання в с Криворівні, а через два тижні телефон їй повернули. При цьому ствердила, що даний факт вона сприйняла як крадіжку, оскільки дозволу виносити телефон за межі дому вона ОСОБА_5 не давала.

Показами свідка ОСОБА_9 , яка суду по вказаному епізоду показала, що 23.06.2018 вона разом із ОСОБА_11 домовились поїхати в с. Криворівня на фестиваль. Перед обідом, до неї з мобільного номеру ОСОБА_4 зателефонувала ОСОБА_5 і запропонувала зустрітись в центрі. Вони зустрілись і всі троє поїхали в с Криворівня. ОСОБА_5 була з телефоном ОСОБА_4 . На запитання, чому він знаходиться у неї, та відповіла, що ОСОБА_12 дала їй свій телефон. Під час перебування на фестивалі ОСОБА_5 купувала вино та інші продукти. Звідки в неї були гроші, вона не питала. Пізніше ОСОБА_5 була затримана працівниками поліції.

Показами свідка ОСОБА_11 , яка суду показала, що в червні 2018 року вона з ОСОБА_9 по телефону домовилися поїхати в с Криворівня на фестиваль. На місці зустрічі, біля магазину «Наш Край» в смт Верховина, її чекала ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , після чого вони всі разом поїхали автобусом відпочивати. При зустрічі вона помітила, що ОСОБА_5 мала із собою телефон марки Самсунг, якого раніше у неї не бачила. Телефон часто дзвонив, однак ОСОБА_5 не відповідала на дзвінки. Потім вони поїхали в с Верхній Ясенів, трохи там побули, а згодом ОСОБА_5 затримали працівники поліції. Також зазначила, що у ОСОБА_5 були при собі гроші, оскільки в с Криворівня вони купували спиртні напої, за які розраховувалась ОСОБА_5 .

Протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.06.2018 о 14.25 год., згідно з яким потерпіла ОСОБА_4 повідомила про викрадення у неї 23.06.2018 в період часу з 11.00 год по 12.00 год. з квартири АДРЕСА_2 , мобільного телефону марки "SAMSUNG GALAXY S8" золотистого кольору та грошових коштів в сумі 200 грн.

Протоколом огляду місця події від 23.06.2018, складеному в період з 14.25 год. по 15.10 год. та фототаблицею до нього (а.с.134-138), згідно з яким в ході огляду квартири, за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено факт відсутності в квартирі грошових коштів в сумі 200 грн., які зі слів потерпілої ОСОБА_4 зникли із кухонної шафи, а також факт відсутності мобільного телефону марки «SAMSUNG S8», які зі слів потерпілої викрадені у неї ОСОБА_5 .

Довідкою ФОП ОСОБА_13 про те, що вартість мобільного телефону марки "SAMSUNG GALAXY S8", золотистого кольору, станом на 23.06.2018 становила 4000 гривень (а.с.139).

Протоколом огляду предмета від 25.06.2018 року з фототаблицею (а.с. 140-141), з якого вбачається, що після добровільної видачі ОСОБА_5 мобільного телефону марки "SAMSUNG GALAXY S8" з сім картою оператора мобільного зв`язку «КиївСтар» із абонентським номером НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , такий був оглянутий працівниками поліції з участю понятих та визнано речовим доказом.

Таким чином, винуватість обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень є доведена повністю.

Дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона таємно викрала майно потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 1070, 00 гривень.

Крім цього, правильно кваліфіковані дії обвинуваченої за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вона, повторно, таємно викрала майно потерпілої ОСОБА_4 на загальну суму 4200 гривень.

Призначаючи покарання обвинуваченій, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття у скоєному та активне сприяння органам слідства та суду у швидкому розслідуванні злочину, повне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

При цьому, суд враховує роз`яснення, викладені в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» №2 від 15 травня 2006 року, що в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Так, виходячи зі змісту ч.1 ст.105 КК суд управі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов:

а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним;

б) неповнолітній щиро розкаявся;

в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття;

г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Відповідно до ч.2 цієї статті, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

У відповідності до роз`яснень, викладених в абз.4 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

В ході судового розгляду встановлено, що неповнолітня ОСОБА_5 у віці 14 років вчинила умисні злочини середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на даний час щиро розкаялася та її поведінка після скоєного була бездоганною: повернула викрадене майно, сприяла розкриттю злочину, з`являлася за викликами суду у супроводі матері, на даний час досягла лише 15-и річного віку, а тому, внаслідок усіх цих обставин не потребує застосування покарання.

Враховуючи викладене, думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість звільнення неповнолітньої обвинуваченої від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі її під нагляд матері ОСОБА_6 , а також з обмеженням її дозвілля та встановленням особливих вимог щодо її поведінки шляхом заборони залишення місця проживання у нічний час з 22.00 години вечора до 6.00 години ранку, а також без згоди та відома батьків виїжджати за межі населеного пункту смт Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, окрім місця розташування навчального закладу. При цьому строк дії таких примусових заходів слід встановити тривалістю 2 роки 6 місяців, оскільки комплекс визначених судом заходів виховного характеру протягом цього періоду сприятиме виправленню неповнолітньої та буде дієвим та ефективним способом впливу на обвинувачену.

Одночасно, відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ, викладених в листі від 16.01.2017 №223-66/0/4-17 про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх, (п.16) суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочинів передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ст.105 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання застосувавши до неї примусові заходи виховного характеру, а саме:

- передати ОСОБА_5 під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- обмежити дозвілля та встановити особливі вимоги щодо її поведінки заборонивши ОСОБА_5 залишати місце проживання - житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час з 22.00 години вечора до 6.00 години ранку наступного дня, а також без згоди та відома матері ОСОБА_6 виїжджати за межі населеного пункту смт Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, окрім місця розташування навчального закладу.

Тривалість застосування примусових заходів виховного характеру встановити строком на 2 роки 6 місяців.

Речові докази:

- чоловічу сумку-барсетку чорного кольору, яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , вважати повернутою за належністю.

- мобільний телефон марки "SAMSUNG GALAXY S8", який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , вважати повернутим за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст. 395 КПК України, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1