У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 172/419/18

№ 1-кп/183/829/18

14 травня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в залі Новомосковського міськрайонного суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000029 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сергіївна, Красноармійського району, Донецької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України,

за участю учасників кримінальнгого провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

представник потерпілого ОСОБА_5

встановив:

08 травня 2018 р. до Новомосковського міськрайонного суду від апеляційного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000029 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 166 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Представник потерпілого ОСОБА_5 вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_3 сказав, що можливо призначення судового розгляду, заяв та клопотань не має.

Дослідивши обвинувальний акт з доданим реєстром матеріалів досудового розслідування, вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України одним із рішень, які приймає суд у підготовчому судовому засіданні є направлення обвинувального акту прокуророві, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про кожного обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Судом встановлено, що слідчим та прокурором не виконано належним чином вимоги ст. 291 КПК України, так як відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він являючись батьком малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посягаючи на основні принципи суспільної моральності у сфері виховання дітей, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками, всупереч вимогам ст.51 Конституції України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.150, 180 Сімейного Кодексу України, ст. 166 КК України, які зобов`язують батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, утримувати дитину до досягнення повноліття, будучи обізнаним з травня 2014 року про тяжку хворобу сина у вигляді цукрового діабету І типу, тяжкого перебігу, участі у вихованні, утриманні та лікуванні малолітнього ОСОБА_7 не приймав, перебігом тяжкої хвороби не цікавився, належного дієтичного харчування синові не забезпечив, не сприяв дотриманню режиму інсулінотерапії та правил особистої гігієни дитини, навпаки постійно зловживав алкогольними напоями, використовуючи соціальну допомогу не за призначенням, на ґрунті чого, постійно вчиняв сварки та бійки, тим самим постійно утримував родину в психологічному тиску, блокуючи перебіг необхідного лікування хвороби Даніла за рекомендацією лікаря - ендокринолога.

Таким чином, своїми протиправними діями та бездіяльністю відносно забезпечення належного лікування сина ОСОБА_6 , які виразилися в злісному невиконанні батьківських обов`язків призвели до ускладнення перебігу цукрового діабету у вигляді діабетичного кето ацидозу 1 ступеня, які відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №3136 від 24.07.2017 р. відносяться до тяжких наслідків перебігу хвороби, оскільки цей стан при несвоєчасному лікуванні і проведенні інтенсивної терапії в умовах спеціалізованого стаціонару, може загрожувати життю дитини і привести до летального випадку.

Суд дослідивши кримінальне провадження, вислухавши учасників вважає, що слідчим порушено вимоги КПК України, так як гідно ч. 1 п. 1 ст. 91 КПК України передбачено, обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Дослідивши обвинувальний акт суд восстановив, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_3 не зазначено подія кримінального правопорушення, а саме: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, що є процесуальним порушення, не вказана винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення ним кримінального правопорушення.

Приймаючи таке рішення суд виходив і з практики Європейського суду з прав людини. Так в рішенні ЄСПЛ від 25.07.2000 р. «Маттоціа проти Італії», детальніше зазначено : «Обвинувачений у скоєні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступень детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положень, закріплених у п. «b» ч. 3 ст. 6 Конвенції».

В рішенні ЄСПЛ від 09.10.2008 р. «Абрамян проти Росії», суд зазначає, що положення пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне зазначити, що на переконання суду в даному обвинувальному акті має місце невизначеність часу, місця та способу вчинення кримінального правопорушення, винуватості, форми вини, мотиву та мети вчинення злочину, який інкримінуються обвинуваченому. При цьому до такого висновку суд прийшов не вдаючись в оцінку доказів і не висловлюючи наперед сформованої думки щодо обвинувачення, оскільки саме фактичне висловлювання наперед сформованої думки щодо обвинувачення є неприпустимим на стадії підготовчого судового засідання і є предметом судового розгляду.

Зазначаючи про невизначеність події кримінального провадження, суд вважає за необхідне зазначити про те, що подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб,) винуватість, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення, не є доказом, а відповідно до ст. 91 КПК України є обставиною, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, а відтак зазначаючи про її невизначеність, суд не вдається до оцінки доказів, не визначає їх належність чи допустимість.

Встановлені судом процесуальні порушення при складанні обвинувального акту, вказують на грубе порушення слідчим вимог ст. 291 КПК України, яке потягло за собою невідповідність встановлених фактичних обставин правопорушення вимогам КПК України, що зобов`язує суд повернути обвинувальний акт прокуророві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291 314-317, 331 КПК України, суд,

постановив:

повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000029 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 166 КК України прокурору Васильківського відділу Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.

Ухвалу суду в частині повернення обвинувального акту може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1