Дата документу Справа № 310/1323/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/1323/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1223/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянин України, з середньою освітою, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19 грудня 2006 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 03 квітня 2007 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20 березня 2009 року на підставі ЗУ «Про амністію»;

- 22 вересня 2010 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 30 травня 2011 року Приморським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 09 вересня 2015 року по відбуттю строку покарання;

- 22 грудня 2016 року Приморським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.395 КК України до 1-го місяця арешту, звільнений 28 лютого 2017 року по відбуттю строку покарання;

- 16 січня 2017 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.309 ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст.75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

захисник-адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 березня 2018 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2017 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

До обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту його затримання, тобто з 20 лютого 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 матеріальну шкоду на користь потерпілих: ОСОБА_9 в розмірі 9400 гривень, ОСОБА_10 в розмірі 900 гривень, ОСОБА_11 в розмірі 500 гривень, ПАТ «Укртелеком» в розмірі 4797 гривень 34 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати на користь держави на залучення експерта в сумі 1430 гривень.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить вищевказаний вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутого покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 січня 2017 року остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, який визнав вину, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується задовільно. Вчинив злочини внаслідок збігу важких життєвих обставин, а саме неможливості знайти роботу у зв`язку з відсутністю паспорту, а також внаслідок потреби лікування цивільної дружини.

Згідно з вироком суду, 03 січня 2018 року приблизно о 02-00 годині ОСОБА_6 , знаходячись біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до підсобного приміщення, розташованого біля входу в під`їзд № 3 вказаного будинку, де діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно повторно, викрав належний ОСОБА_10 велосипед «Україна», вартістю 900 гривень та належний ОСОБА_11 велосипед «Україна» вартістю 500 гривень.

Після чого з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 900 гривень та потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 500 гривень.

Крім того, 19 січня 2018 року приблизно о 03-00 годині ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до сараю, розташованого в дворі вказаного будинку, де діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, викрав належне ОСОБА_9 майно, а саме:

- мішок з мідними проводами вагою 15 кг вартістю 150 грн за один кг, а всього на загальну суму 2250 грн;

- розетки в кількості 15 штук вартістю 20 грн за одну штуку, а всього на загальну суму 300 грн;

- бронзові латунні крани в кількості 20 штук вагою 15 кг вартістю 150 грн за один кг на загальну суму 2250 грн;

- стабілізатор напруги, в якому 15 кг міді вартістю 150 грн за один кг, на загальну суму 2250 грн;

- мідь вагою 25 кг вартістю 150 грн за один кг на загальну суму 2250 грн;

- металеві каністри у кількості 6 штук на 20 літрів вартістю 20 грн за одну каністру на загальну суму 120 грн.

Після чого з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 9420 грн.

Крім того, 22 січня 2018 року приблизно о 04-00 годині ОСОБА_6 , знаходячись в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_4 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до комори підвального приміщення вказаного будинку, де діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно повторно, викрав належне ОСОБА_12 майно, а саме: електроточильний станок вартістю 500 гривень.

Після чого з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 500 грн.

Крім того, 25 січня 2018 року приблизно о 06-00 годині ОСОБА_6 , знаходячись в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_5 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до комори підвального приміщення вказаного будинку, де діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно повторно, викрав належне ОСОБА_13 майно, а саме:

- пральну машинку «Мелітополь» вартістю 300 грн;

- металеву тачку вартістю 48 грн;

- металеві вироби у вигляді труб в кількості 4 штук довжиною 2,5 метрів, діаметром 20 мм, вартістю 192 грн, труби у кількості 3 штук довжиною 2,5 метрів, діаметром 5мм, вартістю 108 грн, а всього на загальну суму 300 гривень;

- трубу з нержавіючого металу вартістю 400 гривень;

- торшер, який матеріальної шкоди для потерпілого не представляє;

Після чого з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 1048 грн.

Крім того, 14 лютого 2018 року приблизно о 03-00 годині ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_6 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до сараю розташованого в дворі вказаного будинку, де діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно повторно, викрав належне ОСОБА_14 майно, а саме:

- металеві вироби у вигляді труб в кількості 4 штук довжиною 2,8 метрів, вартістю 360 грн, металеві кутки у кількості 10 штук вартістю 300 грн;

- металеву сітку з ліжка вагою 30 кілограмів, вартістю 180 грн;

- бильца з ліжка у кількості 4 штук, вагою 20 кілограмів вартістю 6 гривень за один кілограм на загальну суму 120 грн;

-газову плиту, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє,

після чого з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 960 грн.

Крім того, 19 лютого 2018 року приблизно об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись в під`їзді №1 будинку АДРЕСА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, спустився в підвальне приміщення вищевказаного будинку, підійшов до дверей комори, розташованої у підвальному приміщенні будинку, де шляхом відгинання вхідних дверей комори проник до вказаного приміщення.

Далі ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав належне ОСОБА_15 майно, а саме:

- електродрель ударна вартістю 600 грн;

- електролобзік «Енергомаш» модель ЛБ-40860Б вартістю 1000 грн;

Відразу ж після цього ОСОБА_6 з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 1600 грн.

В цей же день приблизно о 16-00 годині ОСОБА_6 , маючи на меті скоїти крадіжку майна в коморі підвального приміщення будинку АДРЕСА_7 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, запропонував ОСОБА_16 прослідувати до будинку АДРЕСА_7 та забрати належне йому майно, при цьому запевнив ОСОБА_16 , що майно належить саме йому.

Після цього ОСОБА_6 разом з ОСОБА_16 прослідували до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_7 , де ОСОБА_6 спустився в підвальне приміщення вищевказаного будинку та, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до дверей комори, розташованої у підвальному приміщенні будинку, де шляхом вільного доступу відкрив двері комори, таким чином проник до вказаного приміщення.

Далі ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав належне ОСОБА_15 майно, а саме:

- алюмінієвий бідон об`ємом 50 літрів вартістю 400 грн;

- алюмінієвий бідон об`ємом 50 літрів вартістю 200 грн;

- алюмінієвий бідон об`ємом 25 літрів вартістю 300 грн;

- автомагнітолу «startex» модель KDV1023U вартістю 600 грн;

- викрутку та плоскогубці, які матеріальної шкоди для потерпілої не представляє.

Відразу ж після цього ОСОБА_6 з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 1500 грн, а всього на загальну суму 3100 грн.

Крім того, 19 січня 2018 року приблизно о 05-00 годині ОСОБА_6 , знаходячись на проспекті Азовський в дворі будинку №9 в м.Бердянськ Запорізької області, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з фасаду вищевказаного будинку, за допомогою плоскогубців відрізав один кінець кабелю та, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно повторно, викрав кабель ТПП 50х2х0,4 довжиною 60 метрів, що належить ПАТ «Укртелеком», чим завдав ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 4797 грн 34 коп.

Після чого з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на вищевказану суму.

Крім того ОСОБА_6 , будучі раніше судимим за вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічний злочин при наступних обставинах.

Так, 16 лютого 2018 року приблизно о 09 годині 30 хвилин, знаходячись біля сміттєвих баків, розташованих біля стоянки в районі торгівельного центру

«Дель Мар» по вул.Перемоги в м. Бердянськ Запорізької області, ОСОБА_6 , знайшов полімерний пакет зеленого кольору, в якому знаходилась речовина сіро-зеленого кольору. Зрозумівши, що дана рослинна речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною) ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з метою незаконного придбання наркотичного засобу для власного вживання, підняв вказаний пакет з наркотичним засобом, чим незаконно придбав його, після чого поклавши його в лівий зовнішній карман спортивної кофти почав переносити його, тим самим почав незаконно зберігати при собі особливо небезпечний наркотичний засіб з метою власного вживання без мети збуту.

Після чого, продовжуючи незаконно зберігати при собі особливо небезпечний наркотичний засіб, 16 лютого 2018 року приблизно о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_6 переніс його до території покинутого винного заводу по проспекту Східному в м. Бердянськ Запорізької області, де в період часу з 14 години 00 хвилин до 14 години 10 хвилин в ході проведення огляду місця події, працівниками поліції у ОСОБА_6 виявлено та вилучено, згідно з висновком експерта №14-51 від 20 лютого 2018 року суху подрібнену речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 10,271 грам, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою 9,708 г (в перерахунку на висушену речовину), який ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, незаконно зберігав без мети збуту.

Заслухавши доповідь судді; захисника-адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника і вважала вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати ним відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаних правопорушень при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини справи і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за вчинені ним кримінальні правопорушення. При цьому суд врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одно з яких відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, після попереднього вироку належних висновків для себе не зробив та вчинив злочини в період іспитового строку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується задовільно, також суд врахував стан здоров`я обвинуваченого. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнав рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей обвинувачення.

Також обґрунтовано суд призначив остаточне покарання ОСОБА_6 із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України, оскільки останній вчинив злочин в період випробувального терміну, встановленого за попереднім вироком.

Колегія суддів вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки обставини, на які посилається останній, фактично вже були враховані судом при призначенні покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, кількість епізодів вчинених правопорушень, відомості про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, у тому числі за аналогічні кримінальні правопорушення, вчинив злочини в період випробувального терміну, встановленого за попереднім вироком, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну оскаржуваного вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без змін, а вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 березня 2018 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4