Справа № 589/1563/17
Провадження № 1-кп/589/57/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шостка кримінальне провадження № 0000466 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Косівщина Сумської області, громадянина України, розлученого, який має вищу освіту, невійськовозобовязаний, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер, раніше судимий: 12.06.2008 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі, звільнився 30.01.2015 року умовно-достроково на 2 роки 2 місяці 1 день.
- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 297 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В період з 8 по 15 березня 2017 року у вечірній час ОСОБА_5 , маючи умисел на наругу над могилою, із корисливих мотивів викрадення чужого майна, прийшов до кладовища, розташованого в районі вул. Скоропадського в м. Шостка, де, діючи таємно від оточуючих, викопав 10 чавунних стовпців висотою 1 метр, діаметром 10 см, вагою 10 кг та 10 чавунних секцій з загорожі, а саме: 8 секцій довжиною 150 см, висотою 25 см, вагою 15 кг та 2 секції довжиною 75 см, висотою 25 см, вагою 7 кг з могили ОСОБА_6 , таким чином пошкодив огорожу, яка знаходилась у місці поховання, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 4563 грн. Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, 10 квітня 2017 року у вечірній час ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на наругу над могилою, із корисливих мотивів викрадення чужого майна, прийшов до кладовища, розташованого в районі вул. Скоропадського в м. Шостка, де, діючи таємно від оточуючих, викопав 2 чавунних стовпці висотою 1,2 м, діаметром 10 см, вагою 30 кг з могили ОСОБА_7 , таким чином здійснивши пошкодження огорожі, яка знаходилась у місці поховання, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 1170 грн. Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.
Допитаний в судовому засідання ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю та пояснив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті, відповідають фактичним обставинам справи. Він дійсно в березні та квітні 2017 року викрадав на могилах огорожу, яку в подальшому здав на металолом. Також вказав, що щиро кається у вчиненому. Вчинив злочини через складне матеріальне становище.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що на початку квітня 2017 року поїхав на могилу матері, де побачив, що вся огорожа на могилі знята, а саме 10 секцій та 10 стовпців.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого і потерпілого судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 297 КК України, оскільки своїми діями вчинив наругу над могилою і незаконне заволодіння - викрадення предметів, що знаходилися на місці поховання, з корисливих мотивів, діючи повторно.
За ч. 2 ст. 185 КК України, за якою ОСОБА_5 також висунуто обвинувачення щодо вчинення дій, пов`язаних з викраденням майна з могили, суд вважає за необхідне виправдати останнього, оскільки заволодіння будь-якими предметами, що знаходяться на місці поховання, повністю охоплюється ч. 3 ст. 297 КК України, яка є спеціальною нормою, і додаткової кваліфікації за статтями, за які передбачається відповідальність за злочини проти власності, не потребують. Відповідно, в діях обвинуваченого відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".
Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки від вчиненого злочину, в тому числі і матеріальні, які на даний час не відшкодовані, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, має постійне місце проживання, за місцем проживання даних про негативну характеристику немає, пенсіонер, не одружений, раніше судимий.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнано рецидив злочинів.
Також при призначенні покарання суд бере до уваги позицію потерпілого, який в частині призначення покарання повністю покладався на розсуд суду.
З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вбачає підстави для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому, з огляду на наявність двох пом`якшуючих обставин, що істотно знижують ступінь тяжкість вчиненого злочину, та даних про особу обвинуваченого, який на переконання суду не є небезпечним для суспільства, а тому вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції відповідної статті КК України.
При цьому, оскільки ОСОБА_5 вчинив даний злочин в період умовно-достроково звільнення від покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 червня 2008 року, покарання в межах даного кримінального провадження слід призначити на підставі ст.. 71 КК України.
З огляду на призначене судом покарання, щодо ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, судових витрат - ст. 124, 126 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 червня 2008 року у вигляді 3 місяців позбавлення волі та остаточне до відбування покарання ОСОБА_5 визначити у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці.
Застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 02.11.2018 року.
ОСОБА_5 визнати не винуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і виправдати у зв`язку з відсутністю в діянні обвинуваченого складу вказаного кримінального правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_5 1584 грн витрат за проведення товарознавчої експертизи під час досудового розслідування.
Речові докази у кримінальному провадженні: два металевих стовпчика - залишити власнику ОСОБА_8 , візок та лопату - залишити ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1