Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/590/2018 Справа № 641/4033/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001268 від 05.06.2018 р. за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слатине Дергачівського району Харківської області, громадянина України, непрацюючого, з неповною загально-середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 16.05.2018 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , яка також знаходилась у приміщенні вказаної квартири, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, знаходячись обличчям до потерпілої, завдав їй один удар кулаком правої руки в область роту, чим спричинив останній гематоми верхньої та нижньої губ, що згідно з висновком судово-медичної експертизи, за ступенем тяжкості належить до легкого тілесного ушкодження. Після цього, стоячи обличчям до потерпілої, схопив її за руки, чим спричинив синці на руках, що згідно з висновком судово-медичної експертизи, за ступенем тяжкості належать до легкого тілесного ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, при цьому пояснив, що до нього в гості приїхала ОСОБА_3 на АДРЕСА_3 та вранці 16.05.2018 року, близько о 07 годині 30 хвилин, прочитав її СМС повідомлення й на ґрунті ревнощів вдарив її в обличчя рукою та схопив за руки. Після конфлікту ОСОБА_3 поїхала додому. Зазначив, що намагався вибачитись перед потерпілою, але вона його вибачень не приймає.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила показання обвинуваченого ОСОБА_4 . Крім того, просила залишити позовну заяву про стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого без розгляду. Просила призначити покарання на розсуд суду.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 скоїв умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючу та відсутність обтяжуючої покарання обставини, а також бере до уваги, що обвинувачений за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, заробляє випадковими заробітками. Крім того, суд враховує, що, відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості злочинів.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку щодо призначення покарання у виді штрафу, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_3 про стягнення моральної та матеріальної шкоди з ОСОБА_4 на її користь, суд виходить з положень п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК, відповідно до якої, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Судові витрати відсутні.
Долю документів- доказів, вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.
Цивільний позов ОСОБА_3 про стягнення моральної та матеріальної шкоди з ОСОБА_4 залишити без розгляду.
Речові докази: документ -доказ Медичну картку стаціонарного хворого № 1298 від 21.05.2018 року на 15 аркушах стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться в кримінальному провадженні - зберігати в кримінальному провадженні справа № 641/4033/18, провадження 1-кп/641/590/2018, протягом усього часу його зберігання.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1