АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
26 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коломия Івано-Франківської обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,?
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,?
за участі:
прокурора ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11
захисника ОСОБА_12
Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 04.05.2017 ОСОБА_11 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та виправдано за цим обвинуваченням з підстав недоведення того, що в діянні обвинуваченого є склад злочину, передбачений ч.2 ст.286 КК України. Заходи забезпечення, обрані в межах даного провадження скасовано.

Від прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 надійшла апеляційна скарга на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 04.05.2017, в якій він просить суд апеляційної інстанціїпровести судове слідство, в ході якого: допитати обвинуваченого ОСОБА_11 про обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідити відеозапис з відео реєстратора, допитати експерта автотехніка, який проводив автотехнічну експертизу щодо механізму вчинення ДТП. Оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_11 скасувати внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши останньому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на відеозапис «www.mp4» відеореєстратора та на висновок автотехнічної експертизи №434/ат від 06.11.2015, зауважуючи, що порушення пішоходом ОСОБА_13 п.4.4., 4.9., 4.14 а), б), 8.7.3 е) ПДР України є причиною виникнення у ОСОБА_11 обов`язку до чіткого виконання останнім п.2.3 б), 10.1, 12.3 ПДР України. Також в поданій апеляційній скарзі прокурор посилається на покази обвинуваченого ОСОБА_11 і в частині того, що двох пішоходів, які рухались через проїзну частину на червоний сигнал світлофора, він побачив коли ті перебували на середині дороги. Згідно відеозапису в момент появи пішоходів в полі зору відеореєстратора водій ОСОБА_11 вже їх бачив та зреагував на них (в автомобілі починають мигати габарити). А тому на переконання апелянта, оглядовість та перебування пішоходів в динаміці не впливали на прийняття водієм ОСОБА_11 рішення у зв`язку з виникненням небезпеки для руху. Таким чином, як стверджує прокурор, зібрано достатньо доказів того, що в діях ОСОБА_11 вбачається невідповідність вимогам п.2.3 б), 10.1, 12.3 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникнення ДТП та її наслідками.

Інших апеляцій, доповнень заперечень від учасників кримінального провадження не надходило.

Так, вироком Святошинського районного суду міста Києва від 04.05.2017 ОСОБА_11 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин пред`явленого обвинувачення.
17.01.2015 о 22 год. 30 хв. керував технічно справним автомобілем «Renault- Logan» д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись в другій смузі руху (всього три в попутному напрямку і три в зустрічному) по бульвару Кольцова в м. Києві зі сторони вул. Картвелішвілі у напрямку вул. Симиренко та наближався до регульованого світлофором пішохідного переходу, розташованого на перехресті з вулицями Зодчих та Сім`ї Сосніних. У цей час на цьому пішохідному переході зліва-направо відносно руху вказаного автомобіля рухалися на червоний сигнал світлофора пішоходи ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Натомість ОСОБА_11 в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністра України № 1306 від 10.10.2001 (далі ? Правил), при виникненні небезпеки для руху, якою були вказані два пішоходи та яких він був об`єктивно спроможний завчасно виявити, не зреагував на зміну дорожньої обстановки та своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним автомобіля аж до його зупинки, продовжив рух та, не переконавшись у безпеці маневру, почав перестроюватися вправо у першу смугу руху, внаслідок чого на перехресті бульвару Кольцова з вулицями Зодчих та Сім`ї Сосніних в м. Києві здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_13 , який переходив проїзну частину на вказаному регульованому пішохідному переході на червоний сигнал світлофора.
Вказані дії ОСОБА_11 спричинили ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, численних переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під м`яку оболонку, речовину та шлуночки головного мозку, в стовбур мозку, забоїв головного мозку, внутрішньо-мозкової гематоми лівої пікулі мозку з розвитком набряку-набухання головного мозку, які у своїй сукупності призвели до смерті ОСОБА_13 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 00 год. 55 хв., а також множинні садна, переломи кінцівок та інші крововиливи. Як стверджується в обвинуваченні, порушення з боку водія ОСОБА_11 вимог п.п. 2.3 «б», 10.1 та 12.3 Правил перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) та її наслідками у виді смерті ОСОБА_13 .
З урахуванням викладеного вказані дії ОСОБА_11 , який керував транспортним засобом, стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав наявну апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги прокурора та просили суд залишити оскаржуваний вирок Святошинського районного суду міста Києва без змін, провівши судове слідство, заслухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали судового провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційні вимоги прокурора підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно правил ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, зокрема ухваленим компетентним судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням вимог відносно кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені зазначеними в ньому доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом згідно визначених ст.94 цього Кодексу правил, які ґрунтуються на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх дійсних обставин кримінального провадження, керуючись законом, кожний зібраний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність усіх зібраних доказів ? з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного вироку, в якому повинні бути наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення з вирішенням питань, зазначених у ст.368 КПК України, а також з правильною кваліфікацією діяння обвинувачених у вчиненні відповідного кримінального правопорушення.

Проте, зазначеним вимогам закону оскаржуваний виправдувальний вирок суду першої інстанції не відповідає, що підтверджується слідучим.

При перевірці матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що висновки суду щодо недоведеності в діянні обвинуваченого ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, суперечить фактичним обставинам кримінального провадження, не ґрунтується на тих доказах, які були досліджені в суді, при цьому висновки суду, викладені у вироку, містять істотні суперечності, що в сукупності вплинуло на вирішення питання про невинуватість обвинуваченого.
Так, ухвалюючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_11 , суд виходив з того, що за результатами судового розгляду не доведено, що в діянні ОСОБА_11 , яке ставиться йому в провину, є склад злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в той час як сторону захисту було штучно обмежено у праві збирати і подавати докази нарівні зі стороною обвинувачення.
При цьому в основу вироку покладено показання обвинуваченого ОСОБА_11 , протокол огляду місця події ДТП від 17.01.2015, протокол додаткового огляду місця ДТП від 28.09.2015, акт медичного огляду від 18.01.2015, висновок експерта судового медика №209 від 17.08.2015, протокол огляду відеозапису «WWW.mp4» від 23.06.2015.
Разом з тим, проаналізувавши досліджені в суді апеляційної інстанції докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що вони беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_11 у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_13 за наступних обставин.
У відповідності до п.1.10. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністра України № 1306 від 10.10.2001 (далі Правил), небезпека для руху ? це зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.
П.2.3. «б» Правил встановлює обов`язок водія для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Разом з тим, у відповідності до положень п.12.3. Правил, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Так, в ході розгляду апеляційної скарги прокурора апеляційним судом встановлено, що 17.01.2015 о 22 год. 30 хв. ОСОБА_11 , керуючи технічно справним автомобілем «Renault- Logan» д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись по бульвару Кольцова в м. Києві зі сторони вул. Картвелішвілі у напрямку вул. Симиренко в другій, з трьох наявних в попутному напрямку, смузі руху, наближаючись до регульованого світлофором пішохідного переходу, який розташований на перехресті з вулицями Зодчих та Сім`ї Сосніних, в порушення вимог п.п. 2.3 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху, завершуючи маневр перестроювання вправо у першу смугу руху, при виникненні небезпеки для руху, якою були пішоходи ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які зліва-направо відносно руху автомобіля ОСОБА_11 рухалися на червоний сигнал світлофора та яких водій ОСОБА_11 був об`єктивно спроможний завчасно виявити, не будучи уважним та не стеживши за зміною дорожньої обстановки, не зреагував на її зміну і своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним автомобіля аж до його зупинки, продовживши рух, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_13 , який переходив проїзну частину на заборонений сигнал світлофора на вказаному перехресті.
Такий висновок апеляційного суду підтверджується наступним.
? Допитаний за клопотанням прокурора в судовому засіданні суду апеляційної інстанції від 21.11.2017 обвинувачений ОСОБА_11 , показав суду, в той вечір працював в таксі. Приїхав в район Борщагівки по замовленню. Взявши замовлення рухався до клієнта по б-ру Кільцева. Їхав на зелений сигнал світлофору в своїй полосі, коли зненацька почали перебігати пішоходи, які бігли з ліва на право, а потім побігли назад. Жінка намагалась встигнули перебігти дорогу, а чоловік тягнув назад. Намагався зробити все, що в його силах, щоб уникнути зіткнення. Швидкість не перевищував, тому що відразу зупинився, гальмівного шляху не було. Це все відбулось в лічені секунди. Вжив звуковий сигнал для попередження. З його, водія сторони, освітлення було краще, а лівіше ? гірше, а тому можливо і не помітив пішоходів, у зв`язку з чим одразу зреагувати не зміг. Відстань, коли побачив пішоходів була до 10 метрів, можливо 3- 6 метра. Коли сталось ДТП, пішоходи трималися за руки, а потім дівчина відійшла у бік. Коли він, ОСОБА_11 , зупинився, то відразу викликав швидку, поліцію. Свідки надали йому відео на підтвердження того, що він рухався на зелене світло світлофора. Співчуває потерпілій стороні.
? Допитаний за клопотанням прокурора в судовому засіданні суду апеляційної інстанції від 21.11.2017 експерт ОСОБА_15 , який показав суду, що під час проведення експертизи були враховані дані про оглядовість місцевості, освітлення, видимість. Згідно наданих йому вихідних даних, а саме протоколу огляду та протоколу додаткового огляду місця ДТП, відстань від електроопори, яка розташована навпроти початку регульованого пішохідного переходу в момент появи в полі зору пішоходів Петровського та Кравцової, які перебігали проїзну частину б-ру Кольцова по регульованому пішохідному переході на червоне світло світлофора, складає 58, 9 метрів. Це було згадано в вихідних даних, відповідно до протоколу огляду місця події. Відповідно до даного ним висновку в діях водія не вбачається невідповідність вимогам п.12.2 ПДР, але вбачається невідповідність п.12.3 ПДР. В комплексі вихідних даних, які були задані для проведення експертизи, було вказано безпосередньо відстань, яка була встановлена в ході проведення слідчого експерименту. Моделювалась та ситуація, коли водій міг сприйняти вже дану обстановку, як потенційно небезпечну для свого руху. Відповідно до цього встановлена відстань 58,9 метрів була прийнята ним, експертом, при проведені досліджень. Також був розрахований зупиночний шлях автомобіля за існуючих дорожніх умов. Оскільки в момент виникнення небезпеки зупиночний шлях був менший ніж відстань до пішоходів, шляхом порівняння даних відстаней було зроблено висновку, що водій мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів шляхом застосування екстреного гальмування. Чи надавався йому, експерту, відеозапис події ДТП, точно не пам`ятає, але він не має відповідних знань по проведенню досліджень відеозапису, а тому оцінювати його з технічної точки зору не міг. Які конкретно матеріали були надані для проведення експертизи, не пригадує, але у висновку зазначено, що було надані матеріали кримінального провадження на 165 аркушах.

Оцінюючи зазначені показання обвинуваченого та експерта з точки зору їх належності та допустимості, колегія суддів вважає, що вказаним критеріям вони відповідають, при тому, що в цілому вони є логічними, послідовнимита такими, які взаємоузгоджуються між собою та з іншими наявними по справі доказами.

Крім того, на вину ОСОБА_11 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, вказують:
? протокол огляду місця ДТП від 17.01.2015 (схема та фото таблиці до нього), згідно з яким у присутності понятих та ОСОБА_11 як учасника ДТП, оглядалось місце останнього на перехресті бульвару Кольцова в м. Києві із вулицями Зодчих (поворот вправо) та Сім`ї Сосніних (поворот вліво) та встановлено, що на час огляду (23 год. 20 хв. ? темна пора доби) погода без опадів, чистий та вологий стан дорожнього покриття, освітлювання здійснюється міським електроосвітлюванням. Місцем ДТП є регульовані світлофором перехрестя та пішохідний перехід, автомобіль під керуванням ОСОБА_11 рухався по бульвару Кольцова ? головна дорога, на проїзній частині нанесена подвійна осьова лінія горизонтальної розмітки, яка ділить смуги попутного та зустрічного напрямків руху (10 м та 9,9 м відповідно, всього 19,9 м), та переривчасті лінії, які ділять три смуги руху попутного напрямку руху автомобіля ОСОБА_11 (3,2 м; 3,4 м; 3,4 м, ? всього 10 м), стоп-лінія «зебра» ? регульований пішохідний перехід. У правій смузі руху на перехресті б-ру Кольцова із вул. Зодчих безпосередньо знаходиться автомобіль «Renault-Logan» д.н.з НОМЕР_1 (стан гальмівної системи, рульового управління, шин, системи освітлення та дзеркал ? в нормі), на ньому виявлені пошкодження: відсутній передній державний номер, пошкоджена касета для його кріплення; тріснутий передній бампер справа; деформація капоту справа та передньої блок фари; тріщина лобового скла справа; зігнуте праве бокове дзеркало. Видимість з робочого місця водія на місці фіксації автомобіля із включеним світлом фар (ближнім чи дальнім) ? 150 м, оглядовість з кабіни водія: вправо ? 15 м, а вліво ? 20 м. Слідова інформація на дорожньому покритті відсутня, позаду і праворуч автомобіля виявлена пляма бурого кольору, схожа на кров (т.1, а.с. 109-131);

? протокол додаткового огляду місця ДТП від 28.08.2015 (схема до нього), згідно з яким встановлено, що на місці вказаного ДТП з правого боку проїзної частини на бульварі Кольцова розташовані електроопори, відстань між регульованим пішохідним переходом та другою від нього назад по руху електроопорою становить 58,9 м (т.1, а.с. 154-155);

? акт медичного оглядуз метою виявлення стану сп`яніння від 18.01.2015 (02 год. 16 хв.), за яким ОСОБА_11 тверезий, в сечі етанолу не виявлено (т.1 а.с. 120);
? висновок експерта судового медика № 209 від 17.08.2015, згідно якого при дослідженні трупа ОСОБА_16 , 40 років, були виявлені: - тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми (забійна рана правої тем`яно-скроневої ділянки), численних переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під м`яку оболонку, речовину та шлуночки головного мозку, в стовбур мозку, забоїв головного мозку, внутрішньо-мозкової гематоми лівої пікулі мозку з розвитком набряку-набухання головного мозку, які мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя) та у своїй сукупності призвели до смерті ОСОБА_16 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 00 год. 55. хв, перебуваючи з нею у прямому причинному зв`язку; - численні садна на зовнішніх поверхнях тазової ділянки з правого боку, правового стегна, правої колінної ділянки та правої гомілки, закриті переломи кісток тазу та правої гомілкової кістки, які мають ознаки тілесного ушкодження середньої тяжкості і не мають прямого причинного зв`язку із смертю ОСОБА_16 ; - недокрів`я внутрішніх органів, шунтування кровотечі в нирках, крововиливи під ендокардом лівого шлуночка серця, які мають ознаки легкого тілесного ушкодження. Виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів і могли утворитися в процесі автомобільної травми, а саме співударяння автомобіля, що рухався, з пішоходом. У момент первинного контакту з автомобілем постраждалий міг знаходитися у вертикальному чи близькому до нього положенні та міг як бути у статиці, так і в динаміці і був звернутий правою бічною стороною тіла до транспортного засобу. Стану сп`яніння у ОСОБА_16 не виявлено, його смерть настала від відкритої черепно-мозкової травми, численних переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під м`яку оболонку, речовину, шлуночки головного мозку та стовбур мозку, забоїв головного мозку, внутрішньо-мозкової гематоми лівої пікулі мозку з розвитком набряку-набухання головного мозку (т.1, а.с 133-138);
? протокол огляду відеозапису під назвою «WWW.mp4» від 23.06.2015 (фото таблиці до нього) та безпосередньо досліджений під час судового розгляду вказаний відеозапис, тривалістю 01 хв. 59 с., розміщений на диску Verbatim CD-R № ...1486А2, який являє собою безперервний запис з відео реєстратора автомобіля (далі ? автомобіль № 1), який рухається в темну пору доби із включеним світлом фар по бульвару Кольцова в м. Києві зі сторони вул. Картвелішвілі у напрямку вул. Симиренко та наближається до регульованого світлофором пішохідного переходу, розташованого на перехресті з вулицями Зодчих (поворот вправо) та Сім`ї Сосніних (поворот вліво). Цей запис фіксує дорожню обстановку перед та в момент вказаного вище ДТП, а також обставини самої цієї пригоди. Обставини, що мають безпосереднє значення для завдань даного провадження, зафіксовані, починаючи з 01 хв 05 сек цього запису, а згідно налаштувань відео реєстратора ? з 23 год. 18 хв. 17 с. 17.01.2015, коли автомобіль № 1 на зелений сигнал світлофора відновлює свій рух по бульвару Кольцова в напрямку перехрестя з вулицями Зодчих та Сім`ї Сосніних. У подальшому, на 01 хв. 15 с. запису автомобіль № 1, який рухається у крайній лівій смузі руху, з правого боку випереджає із включеним світлом фар та габаритів автомобіль «Renault-Logan» д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись у середній смузі руху ? ідентифікація останнього підтверджена обвинуваченим. Інших транспортних засобів, які рухалися б у попутному з цими автомобілями напрямку, не зафіксовано. При цьому погода без опадів, стан дорожнього покриття чистий, а режим освітлювання проїзної частини здійснюється тільки з її правого боку. Попереду проглядається регульоване світлофором перехрестя ? горить зелене світло світлофору, у крайній правій смузі руху припарковані автомобілі. На 01 хв. 22 с. запису зафіксовано проїзд автомобіля у зустрічному напрямку, попереду регульоване світлофором перехрестя ? продовжує горіти зелене світло світлофору. На 01 хв. 29 с. запису автомобіль № 1 перестроюється у середню смугу руху, по якій попереду рухається автомобіль Renault-Logan» д.н.з НОМЕР_1 . Одночасно, в полі зору вперше з`являються силуети двох пішоходів на подвійній осьовій лінії горизонтальної розмітки, які на мить призупинилися ? у цей самий момент на автомобілі «Renault-Logan» д.н.з НОМЕР_1 спрацьовують мигаючі сигнали габаритів, які встигають протягом однієї секунди проблиснути два рази, за цей період часу автомобіль «Renault-Logan» опиняється навпроти другого стовпа від початку розмітки пішохідного переходу. Починаючи з 01 хв. 30 с. запису, вказані два пішоходи починають бігти зліва направо через проїзну частину (момент виникнення небезпеки для руху) на заборонене червоне світло світлофору, оскільки для руху автомобіля № 1 та автомобіля під керуванням ОСОБА_11 продовжує горіти зелене світло. Одночасно з початком бігу пішоходів на автомобілі «Renault-Logan» д.н.з НОМЕР_1 спрацьовують внаслідок застосування гальмування стоп- сигнали, вказаний автомобіль зменшує швидкість і на початку 01 хв. 32 с. запису здійснює вимушене перестроювання в крайню праву смугу руху. Пішоходи не припиняють бігти, у зв`язку з чим в межах крайньої правої смуги руху наприкінці 01 хв. 32 с. запису (згідно налаштувань відео реєстратора ? о 23 год 18 хв. 45 с. 17.01.2015) відбувається зіткнення автомобіля «Renault-Logan» д.н.з НОМЕР_1 із пішоходом чоловіком, жінка встигає вибігти на тротуар. Вся аварійна ситуація з моменту виникнення небезпеки для руху триває менше трьох секунд. Починаючи з 01 хв. 32 с. запису, коли автомобіль «Renault-Logan» д.н.з НОМЕР_1 вже перебував під світлофором, розпочався мигаючий режим зеленого світла. На початку 01 хв. 35 с. запису автомобіль «Renault-Logan» д.н.з НОМЕР_1 повністю зупиняється внаслідок екстреного гальмування, водій виходить з автомобіля, до місця зіткнення наближається другий пішохід ? жінка та автомобіль № 1, який зупиняється на 01 хв. 43 с. запису. Тіло постраждалого пішохода лежить на проїзній частині, за пішохідним переходом, праворуч та позаду автомобіля «Renault-Logan» (т.1. а.с. 126-127).
? висновок експерта автотехніка № 434ат від 06.11. 2015, згідно якого в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП ? наїздом на пішохода, водій ОСОБА_11 повинен був керуватися вимогами п. п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України, і мав технічну можливість з моменту виникнення небезпеки для руху уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування. У даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія ОСОБА_11 невідповідностей вимогам п. 12.2 Правил не вбачається, але вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил, а тому, з технічної точки зору, причиною ДТП є невідповідність дій ОСОБА_11 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України (т.1, а.с. 140-149).

Визначальним за даних обставин колегія суддів вважає той факт, що в даній дорожній ситуації ОСОБА_11 , з моменту виникнення небезпеки для руху, повинен був діяти відповідно до вимог п.2.3. «б» та п.12.3. Правил дорожнього руху України бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати за її зміною, а також у момент виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.
Натомість, водієм ОСОБА_11 в момент, коли він об`єктивно був спроможний виявити небезпеку для продовження ним руху, не було завчасно застосовано екстрене гальмування, в той час як виходячи з висновку автотехнічної експертизи №434/ат від 06.11.2015, здійснивши його саме з моменту виникнення такої небезпеки, останній мав би технічну можливість запобігти наїзду на пішохода.
Більше того, безпосереднім дослідженням відеозапису «WWW.mp4» від 23.06.2015 в суді апеляційної інстанції встановлено, що в момент появи пішоходів в полі зору відеореєстратора у автомобіля «Renault-Logan» д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 починають працювати сигнали аварійної зупинки, що в свою чергу підтверджує доводи прокурора щодо невчасного та неповного вжиття водієм заходів для уникнення небезпеки для руху ? переходу пішоходами проїзної частини на регульованому пішохідному переході на червоний сигнал світлофора.

Отже, наведеними доказами, на які посилається апеляційний суд і які досліджені та оцінені ним з точки зору їх належності, допустимості та достатності, підтверджується недотримання ОСОБА_11 вимог п.2.3. «б» та п.12.3. Правил дорожнього руху України, що перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП в результаті якої потерпілий ОСОБА_13 помер.
Разом з тим, невиконання ОСОБА_11 вимог п.10.1. Правил, яке ставиться в вину обвинуваченому, не знаходить свого підтвердження, оскільки наявними по справі доказами, зокрема протоколом огляду відеозапису «WWW.mp4» від 23.06.2015 та висновок експерта автотехніка № 434ат від 06.11. 2015 встановлено, що ДТП сталась саме внаслідок незавчасного застосування водієм ОСОБА_11 екстренного гальмування, в той час як зміна напрямку руху автомобіля «Renault-Logan» д.н.з НОМЕР_1 була вимушеним заходом, спровокованим рухом пішоходів.
Отже, наведеними доказами, на які посилається апеляційний суд і які досліджені та оцінені ним з точки зору їх належності, допустимості та достатності, підтверджується вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Відтак, висновок суду щодо визнання ОСОБА_11 невинним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України є передчасним, необ`єктивним і таким, що суперечить матеріалам кримінального провадження, на чому вірно наголошує прокурор у своїй апеляційній скарзі.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.286 КК України колегія суддів, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_11 кримінального правопорушення, яке у відповідності до правил ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів і яке вчинено з необережності, обставини його скоєння, критичне ставлення обвинуваченого до вчинених ним дій, дії потерпілого, який перебігав на червоне світло світлофора, дані про особу обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_11 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має неповнолітнього сина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює, має постійне місце проживання, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_11 у відповідності до ст.66 КК України суд визнає добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставин, які обтяжують відповідальність обвинуваченого судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_11 основного покарання у виді позбавлення волі але на строк мінімальної межі санкції частини статті кримінального закону ? 03 (три) роки, і додаткового ? у виді 01 (одного) року позбавлення права керувати транспортними засобами з огляду на тяжкість спричинених правопорушенням наслідків.
Разом з тим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, добровільне відшкодування завданої потерпілій стороні шкоди, форму вини, відсутність попередніх судимостей, враховуючи конкретні обставини справи, зокрема дії потерпілого, який фактично створив небезпечну ситуацію, але яка не звільняла водія від виконання ПДР за даних умов, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_11 можливе без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 01 (один) рік та поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Саме таке покарання на думку колегії суддів відповідатиме принципу індивідуалізації та співмірності.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 411, 420 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 04.05.2017 задовольнити частково.
Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 04.05.2017 про визнання ОСОБА_11 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та його виправдання за цим обвинуваченням з підстав недоведення того, що в діянні обвинуваченого є склад злочину, ? скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 01 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 01 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_11 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,роботи.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/34/2018
Категорія: ч.2ст. 286 КК України

Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_18
Доповідач ОСОБА_1