Справа № 196/778/18
№ провадження 1-кс/196/168/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року смт. Царичанка

Слідчий суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

адвоката

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Калинівка Семенівського району Полтавської області, громадянина України, українця, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :
02 червня 2018 року Царичанським ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження за №0000284 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.1 ст.186 КК України, за фактом незакінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабежі).

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 .

Слідчий Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області вніс узгоджене із начальником Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури клопотання про обрання у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обмотивовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.06.2018 року, близько 12.40 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: вул.Центральна, 105-а смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, належного фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8 , помітив на стіні вказаного магазину камеру відео-спостереження.

Далі, ОСОБА_6 розуміючи, що в магазині «Золушка» розташованого за вищевказаною адресою знаходиться продавець, переслідуючи корисливу мету, направлену на викрадення чужого майна, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, став на підвіконня вказаного магазину та шляхом вільного доступу почав знімати зі стіни даного магазину камеру спостереження марки «Tecsar», вартістю 600 грн.

В цей час, вищевказані дії ОСОБА_6 були помічені продавцем магазину «Золушка» ОСОБА_9 , яка вийшла на подвір`я та почала в словесній формі вимагати припинити свої злочинні дії, однак на вказані прохання ОСОБА_6 не реагував та розуміючи, що його дії, щодо викрадення майна, перестали бути таємними для оточуючих, а останній продовжував протиправні дії, спрямованні на відкрите заволодіння чужим майном, після чого ОСОБА_9 схопила ОСОБА_6 за ноги та стягнула з підвіконня, внаслідок чого ОСОБА_6 впав з підвіконня та з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій необхідних для доведення злочину до кінця, після чого зник з місця вчинення злочину.
Своїми протиправними діями ОСОБА_6 міг би спричинити матеріальної шкоди на суму 600,00 грн.

Слідчий Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст.лейтенант поліції ОСОБА_4 клопотання підтримав повністю та прохав його задовольнити.

Прокурор Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 підтримав внесене слідчим клопотання.

ОСОБА_6 у судовому засіданні вину в інкримінованому йому злочині за ч.3 ст.15 - ч.1 ст.186 КК України визнав частково та показав, що 02 червня 2018 року, близько 12.40 год., був в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля приміщення магазину «Золушка» в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області вчинив хуліганські дії, а саме: намагався повернути камеру відеоспостереження в інший бік, але наміру викрадати відеокамеру не мав. У скоєному щиро розкаюється та прохає застосувати у відношенні нього домашній арешт, а не тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що підозрюваний ОСОБА_6 чинив інші дії, а не інкриміновані йому за ч.3 ст.15 - ч.1 ст.186 КК України. Підзахисний, будучи в стані алкогольного сп`яніння в громадському місці вчинив сварку та намагався просто повернути камеру, а не відкрито заволодіти нею, а тому прохає застосувати у відношенні підозрюваного більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт

Заслухавши доводи слідчого та прокурора у судовому засіданні, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , вивчивши надані матеріали кримінального провадження, та враховуючи той факт, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, має перевагу над принципом поваги до свободи особистості, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків здійснення особою підозрюваного дій передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд враховує надані слідчим матеріали кримінального провадження, оцінює в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність повідомлення особі про підозру.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.1 ст.186 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, за який передбачено позбавлення волі на строк до чотирьох років, та відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 червня 2018 року за №0000284.
При цьому, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, вчинив новий умисний корисливий злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, не має постійного законного джерела прибутку, хоча за віком та станом здоров`я може працевлаштуватись та отримувати засоби для існування законним шляхом, вчинив злочин з метою наживи, зареєстрований в м.Дніпро та не має постійного місця проживання, не одружений, утриманців не має, тобто його соцільні зв`язки мають нестійкий характер, що є достатніми підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість наслідків за вчинений ним злочин, може переховуватися від органів досудового слідства та суду шляхом втечі, здійснювати вплив на потерпілого та свідків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях національного законодавства, а саме в ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

В даному випадку злочин, який інкримінується підозрюваному ОСОБА_6 характеризується значною суспільною небезпекою, яка визначається, насамперед в незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабежі).

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, вказані обставини, на думку слідчого судді, свідчать про ризики порушення процесуальних обов`язків підозрюваним ОСОБА_6 , переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб, а відсутність постійного місця роботи та проживання в місті Дніпро, тобто за межами Царичанського району, може ускладнити пошук та встановлення особи підозрюваного.

На думку суду, саме зазначені вище обставини свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам.

Отже, враховуючи вищевикладене та оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінуються підозрюваному, ступінь суспільної небезпечності злочину, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, що в даному випадку на думку слідчого судді є доцільним та відповідає обставинам для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, таким чином задовольнивши клопотання слідчого повністю.

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Підозрюваний ОСОБА_6 на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу органом досудового слідства уже був затриманий (02 червня 2018 року о 12 год. 45 хв.), тому строк тримання під вартою повинен відраховуватися саме із зазначеної дати.

ОСОБА_6 оголошено про підозру 02 червня 2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 196,197 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 - задовольнити повністю.

Обрати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Калинівка Семенівського району Полтавської області, підозрюваного за ч.3 ст.15 - ч.1 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0000284, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання підозрюваного, тобто з 02 червня 2018 року 12 год. 45 хв. до 31 липня 2018 року 12 год. 45 хв., помістивши його до Дніпропетровської установи виконання покарань ДПтСУ у Дніпропетровській області (№4).

Відповідно до норм ч.ч. 4 та 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави в розмірі 17620 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять) грн.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 його право на звернення до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу протягом досудового слідства.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення, підозрюваним ОСОБА_6 - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_10