Справа №573/867/18
Номер провадження 1-кс/573/305/18

УХВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
31 травня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

слідчого: ОСОБА_3 ,

володільця майна : ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду в м. Білопілля клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000174 від 23 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2018 року слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна.

Слідчий мотивує своє клопотання тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, шляхом вільного доступу викрали з посадки біля с. Степанівка Білопільського району Сумської області деревину на суму 9500 грн. Виїздом СОГ встановлено, що посадка не перебуває на балансі у жодної із організацій. В діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

По даному факту було відкрите кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000174 від 23 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Вжитими заходами встановлено, що спиляна деревина знаходиться на складі ДП «Білопільський агролісгосп» за адресою: м. Білопілля, вул. Старопутивльська, 101.

24 квітня 2018 року у ході огляду місця події за вищевказаною адресою було виявлено та вилучено: колоди деревини породи «білий тополь» в кількості 17 шт. наступними розмірами: довжиною 2,2 м, діаметром 76 та 82 см; довжиною 2,4 м, діаметром 46 та 68 см; довжиною 2,6 м, діаметром 37 та 43 см; довжиною 2,2 м, діаметром 23 та 28 см; довжиною 2,26 м, діаметром 47 та 30 см; довжиною 2,3 м, діаметром 44 та 50 см; довжиною 2,16 м, діаметром 32 та 45 см; довжиною 2,26 м, діаметром 27 та 28 см; довжиною 2,26 м, діаметром 26 та 26 см; довжиною 2,25 м, діаметром 25 та 22 см; довжиною 2,3 м, діаметром 23 та 24 см; довжиною 2,2 м, діаметром 24 та 17 см; довжиною 2,2 м, діаметром 60 та 47 см; довжиною 2,26 м, діаметром 20 та 23 см; довжиною 2,2 м, діаметром 30 та 28 см; довжиною 2,2 м, діаметром 39 та 26 см; довжиною 2,21 м, діаметром 23 та 27 см.

20 квітня 2018 року за першочерговим повідомленням від працівників ДПСУ на місці виявлення повалених дерев проведено огляд місця події, в ході якого виявлено автомобіль «КАМАЗ -4310» зеленого кольору державний номер НОМЕР_1 , який згідно реєстраційних документів належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , з маніпулятором, на якому на момент проведення огляду знаходилася частина колод деревини. В ході проведення огляду місця події автомобіль не вилучався.

Постановою від 21 травня 2018 року вищевказаний автомобіль «КАМАЗ - 4310» зеленого кольору, державний номер НОМЕР_1 , з маніпулятором, який згідно реєстраційних документів належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 визнано речовим доказом та залишено у власника - ОСОБА_4

25 травня 2018 року у кримінальному провадженні повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Білопілля Білопільського району, українцю, громадянину України, одруженому, має на утриманні двох малолітніх дітей 2011 року народження, працюючому на посаді робітника І розряду в ДП «Білопільський агролісгосп», з повною середньою освітою, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуваючому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимому.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що вищезазначений автомобіль «КАМАЗ _ 4310» зеленого кольору державний номер НОМЕР_1 з маніпулятором, який згідно реєстраційних документів належить ОСОБА_4 , відповідає критеріям віднесення майна до речових доказів, визначених у ст. 98 КПК України, а тому слідчий вважає за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_4 , про арешт якого просить слідчий у клопотанні, у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що автомобіль належить йому на праві власності, який він використовує у своїй господарській діяльності. 20 квітня 2018 року до нього звернувся знайомий ОСОБА_8 та попросив йому дати автомобіль «КАМАЗ - 4310» з маніпулятором, щоб перевезти дрова із с. Степанівка, на що він погодився та направив свого працівника ОСОБА_9 щоб він допоміг в управлінні маніпулятором. Після обіду приїхав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на автомобілі, в якому були колоди дров. ОСОБА_12 попросив його дати автомобіль щоб вигрузити ці колоди дерев, а потім пізніше повернув йому автомобіль. Про факт викрадення дерев йому нічого не відомо.

Заслухавши учасників судового провадження, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до загальних положень Кримінального процесуального кодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що знайшло також свій розвиток і у положеннях КПК, які регламентують порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

В силу п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Європейський Суд з прав людини в своїх постановах від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації» та від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації» наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Судом встановлено, що СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23 квітня 2018 року за № 0000174 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за фактом викрадення з посадки біля с. Степанівка деревини на суму 9 500 грн. (а. с. 4).

Згідно протоколу огляду місця події від 20 квітня 2018 року на місці виявлення повалених дерев виявлено автомобіль «КАМАЗ - 4310» зеленого кольору державний номер НОМЕР_1 , який згідно реєстраційних документів належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , з маніпулятором, на якому на момент проведення огляду знаходилася частина колод деревини. В ході проведення огляду місця події автомобіль не вилучався (а. с. 7-8).

Згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24 квітня 2018 року у ході огляду місця події за вищевказаною адресою було виявлено та вилучено: колоди деревини породи «білий тополь» в кількості 17 шт. наступними розмірами: довжиною 2,2 м, діаметром 76 та 82 см; довжиною 2,4 м, діаметром 46 та 68 см; довжиною 2,6 м, діаметром 37 та 43 см; довжиною 2,2 м, діаметром 23 та 28 см; довжиною 2,26 м, діаметром 47 та 30 см; довжиною 2,3 м, діаметром 44 та 50 см; довжиною 2,16 м, діаметром 32 та 45 см; довжиною 2,26 м, діаметром 27 та 28 см; довжиною 2,26 м, діаметром 26 та 26 см; довжиною 2,25 м, діаметром 25 та 22 см; довжиною 2,3 м, діаметром 23 та 24 см; довжиною 2,2 м, діаметром 24 та 17 см; довжиною 2,2 м, діаметром 60 та 47 см; довжиною 2,26 м, діаметром 20 та 23 см; довжиною 2,2 м, діаметром 30 та 28 см; довжиною 2,2 м, діаметром 39 та 26 см; довжиною 2,21 м, діаметром 23 та 27 см (а. с. 9).

Постановою від 21 травня 2018 року вищевказаний автомобіль «КАМАЗ - 4310» зеленого кольору, державний номер НОМЕР_1 , з маніпулятором, який згідно реєстраційних документів належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 визнано речовим доказом та залишено у власника - ОСОБА_4 (а. с. 10).

25 травня 2018 року у кримінальному провадженні повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Білопілля Білопільського району, українцю, громадянину України, одруженому, має на утриманні двох малолітніх дітей 2011 року народження, працюючому на посаді робітника І розряду в ДП «Білопільський агролісгосп», з повною середньою освітою, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуваючому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимому (а. с. 16).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Із протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 25.05.2018 року вбачається, що останній працює в Білопільському лісгоспі та здійснює поїздки по всім лісосмугам в районі. У середині квітня 2018 року він виявив в посадці біля с. Степанівка Гуринівської сільської ради повалені дерева породи №білий тополь». 18 квітня 2018 року в денний час після обіду взявши вдома бензопилу поїхав на мопеді до посадки з поваляними деревами, де розпиляв їх на колоди довжиною приблизно по 2 метри. Оскільки його автомобіль з маніпулятором в ті дні був несправний, 20 квітня 2018 року вранці він зателефонував своєму знайомому Кондратюку, у якого був автомобіль «КАМАЗ - 4310» з маніпулятором та попросив його дати автомобіль для перевезення колод дерев, на що той погодився та надав автомобіль, яким керував водій ОСОБА_13 . По дорозі вони забрали ще ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Що то за колоди дерев він нікому не пояснював, а хлопці не питали, бо знали що він працює в лісгоспі. В подальшому, ввечері він повернув автомобіль ОСОБА_16 нічого не пояснюючи.

Володілець майна ОСОБА_17 під час допиту у якості свідка 21.05.2018 року повідомив про обставини при яких 20 квітня 2018 року ОСОБА_7 попросив у нього транспортний засіб для перевезення дерев, які повністю відповідають його поясненням наданим у судовому засіданні та підтверджуються показами підозрюваного ОСОБА_7 згідно протоколу допиту останнього від 25.05.2018 року ( а.с. 21-22).
З огляду на доводи клопотання, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України задля збереження речового доказу арешт накладається на таке майно, що належить будь-якій фізичній чи юридичній особі, тобто не залежно від набуття власником майна статусу підозрюваної особи.
Проте, у клопотанні слідчим не обґрунтовано у зв`язку з якими ризиками є необхідність у накладанні арешту на автомобіль після спливу проміжку часу більше місяця з дня виявлення кримінального правопорушення, а також відсутні будь-які інші підстави вважати, що вказане майно (автомобіль «КАМАЗ - 4310» д.н. НОМЕР_1 ), яке перебуває у власності ОСОБА_4 і яке останній використовує у своїй господарській діяльності, може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване чи знищене.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Мотивуючи клопотання про накладення арешту на майно слідчий ОСОБА_5 посилався лише на те, що вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні № 0000174 від 23 квітня 2018 року, при цьому не зазначивши в своєму клопотанні жодних обставин, які б свідчили про необхідність позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування майном власника ОСОБА_4 належного йому транспортного засобу - автомобілю «КАМАЗ - 4310» зеленого кольору, державний номер НОМЕР_1 , який останній безпосередньо використовує у своїй господарській діяльності.

Таким чином, виходячи із обставин справи та завдань кримінального провадження, суд вважає, що в даному конкретному випадку потреби кримінального провадження № 0000174 від 23 квітня 2018 року не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а саме власника майна ОСОБА_4 , як накладення арешту на автомобіль «КАМАЗ - 4310» д.н. НОМЕР_1 .

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: