ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/479/18 Справа № 207/137/15-к Суддя у 1-й інстанції - Бистрова Л.О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі головуючого - судді Джерелейко О.Є., за участю: захисника Воронко В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2018 року щодо

ОСОБА_1 , громадянина України, який працює директором КП Міськавтопарк Дніпровської міської ради, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, відповідно до заяви члена Ради адвокатів Дніпропетровської області Корсуновського П.Ю. від 12 січня 2018 року, ОСОБА_1 , будучи директором КП «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради, перебуваючи 21 грудня 2017 року за місцем своєї роботи, неправомірно порушив вимоги ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме: не надав документи на адвокатський запит від 13 грудня 2017 року адвоката Корсуновського П.Ю., що діє в інтересах ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України від 05.07.2012 р. № 5076-УІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 , будучи директором КП «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради, неправомірно порушив вимоги ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.
Постановою Бабушкінкого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2018 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст. 212-3КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення процесуального строку, та просить поновити строк для оскарження, а постанову скасувати як незаконну і необґрунтовану, прийняту з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи, та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у адміністративній справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

Посилається на те, що він не був сповіщений належним чином про місце і час розгляду справи відносно нього, тому не зявився в судове засідання.

Вважає, що має місце порушення права на захист.

Повний текст зазначеної постанови він не отримував.

12 липня 2018 року з веб-порталу Судова влада України розділу Стан розгляду справ, ОСОБА_1 випадково стало відомо щодо ухваленої постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.9 ст.212-3 КУпАП.

Зазначив, що надання на думку адвоката нібито неповної «інформації на адвокатський запит датовано - 21.12.2017року, тоді як постанову про накладення стягнення винесено - 28.03.2018р., тобто із порушенням 3-х місячного строку накладення адміністративного стягнення, що суперечить п. 7 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом було порушено його право на захист, оскільки останній не зміг надати докази до суду першої інстанції, які в сукупності характеризують його особистість та обставини справи.
На його думку, під час розгляду справи судом першої інстанції, були порушені вимоги ст.ст. 7, 9-10, 245, 248, 251, 252, 268, 269, 278, 280 КУпАП, ст.ст. 8, 129 Конституції України та ст.ст. 6, 13 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», а саме - принципів законності, справедливості і неупередженості суду, а також змагальності і рівності учасників судового процесу щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.
Вважає, що судом першої інстанції, з недотриманням вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясовано обставини щодо вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а викладені в оскаржуваній постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги ОСОБА_1 щодо поновлення строку апеляційного оскарження постанови підлягають задоволенню, оскільки постанова суду виносилась без його участі, судом не направлялось ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи, з часу отримання постанови останній в десятиденний строк звернувся з апеляційною скаргою.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Судом першої інстанції вказані вимоги дотримані не були, а тому рішення суду є незаконним та необґрунтованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 21.12.2017 року за № 1527/6 директором КП Міськавтопарк Дніпровської міської ради ОСОБА_1 надано письмову відповідь на адвокатський запит про відмову у наданні документів по першому питанню, в звязку з тим, що затребувана інформація та документи відносяться до інформації з обмеженим доступом, а по другому питанню повідомлено про відсутність договору про передачу майданчика для паркування, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Образцова, 10-А.
Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не спростовано посилання ОСОБА_1 на те, що затребувана адвокатом інформація має обмежений доступ.
Також відсутні відомості, чи були наявні можливості для надання ОСОБА_1 затребуваної інформації щодо другого питання.
Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення, особою, яка його складала ОСОБА_3 , не долучені документи, які підтверджують її повноваження.
Також, відповідно до цього ж протоколу, викликаний на 15.02.2018 року до Ради адвокатів Дніпропетровської області для надання пояснень директор КП Міськавтопарк Дніпровської міської ради ОСОБА_1 не прибув, про причини своєї неявки не повідомив.
Між тим, Радою адвокатів Дніпропетровської області не надано підтвердження про отримання ОСОБА_1 вказаного виклику.
Враховуючи зазначене, суд, при винесенні оскаржуваної постанови, не надав оцінки та аналізу вказаним у справі обставинам, та в порушення вимог ст. ст.245,252,280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.
Постанова судді містить лише опис обставин, установлених при розгляді справи без наведення доказів, на підставі яких суддя дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Усунути допущені порушення суд апеляційної інстанції позбавлений можливості.
У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню з прийняттям нової постанови, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :
Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк для подання апеляційної скарги на постанову Бабушкінкого районного суду м.Дніпропетровська від 28 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Бабушкінкого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2018 року задовольнити.

Постанову Бабушкінкого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП, - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду: О.Є. Джерелейко