Справа180/284/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарями судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець кримінальне провадження, внесене 10 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, за яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Марганець Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, з загальною середньою освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше судимий:

- 12.10.2012 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу 510 гривень;
- 09.12.2014 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт;

- 04.10.2016 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.389 КК України до 1 місяця арешту; на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2014 року, остаточно призначено покарання до відбування 1 місяць 1 день арешту,

- 17 жовтня 2017 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року, остаточно призначено покарання у виді 5 місяців арешту. На даний час відбуває покарання у Жовтоводській ВК № 26,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2016 року приблизно о 23:00 годині ОСОБА_5 проходив повз будинок № 27 по вул.Лермонтова в м.Марганець Дніпропетровської області, та поруч із другим під`їздом вказаного будинку на лавці побачив раніше невідомого йому ОСОБА_13 , який в той момент розмовляв по мобільному телефону, і в нього раптово виник умисел на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону. На виконання свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 10 жовтня 2016 року приблизно о 23 годині 02 хвилини підійшов непомітно ззаду до потерпілого та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у нанесенні декількох ударів ногами по голові та тулубу ОСОБА_13 , відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав належний потерпілому мобільний телефон Sony Xperia Z C6602, IMEI НОМЕР_1 , білого кольору, вартістю 2333 гривень 33 копійки, спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму. Після цього ОСОБА_5 самостійно безперешкодно зник з місця вчинення злочину, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Також, 30 листопада 2016 року приблизно о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_5 проходив по вулиці Квітниковій (колишня Комсомольська) в м.Марганець Дніпропетровській області, де на перехресті з вулицею Центральною побачив раніше невідому йому ОСОБА_14 , яка в той момент йшла йому назустріч і в лівій руці тримала жіночу сумку чорного кольору. В цей же час у ОСОБА_5 раптово виник умисел на відкрите викрадення вказаної сумки. На виконання свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , 30 листопада 2016 року приблизно о 17 годині 21 хвилині, пройшовши повз потерпілу та раптово розвернувшись, шляхом ривку з лівої руки потерпілої ОСОБА_14 відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав жіночу сумку чорного кольору, яка належить потерпілій та не представляє для неї матеріальної цінності, в якій знаходилось наступне майно: шкіряний жіночий гаманець чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 30 гривень; багато-функціональний ліхтарик-шокер корейського виробництва чорного кольору, визначити ринкову вартість якого не виявилось за можливе; мобільний телефон Samsung C3322, рожевого кольору, вартістю 419 гривень 80 копійок, спричинивши тим самим матеріальну шкоду потерпілій на суму 449 гривень 80 копійок Після цього ОСОБА_5 самостійно і безперешкодно зник з місця вчинення злочину, і розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочинів не визнав, сказав, що не вчиняв їх. По епізоду грабежу з ОСОБА_13 , який стався 10 серпня 2016 року, повідомив, що в цей час він був у м.Львові, працюючи на будівництві супермаркету. Поїхав у м.Львів в жовтні, приїхав до м.Марганець 4 чи 5 листопада 2016 року, пропрацювавши рівно місяць. Він проживав у гуртожитку, ходив на роботу, з роботодавцем був укладений соціально-трудовий договір, який ним було розірвано односторонньо, у зв`язку з невідповідною оплатою праці. В травні цього року він поїхав у м.Львів, аби отримати докази того, що він працював в м.Львові 10 жовтня 2016 року, однак, отримати довідки у гуртожитку, що він там проживав, та від бригадиру, який наймав їх на роботу, не вдалося.

Додатково повідомив, що потерпілих не знає, зі свідком ОСОБА_15 він знайомий, саме ОСОБА_15 відправляв його в м.Львів на роботу. На питання прокурора, чим він може пояснити поведінку потерпілих, які чітко впізнали його як особу, яка вчинила злочин, ОСОБА_5 повідомив, що пояснити це не може, неприязних відносин між ним та потерпілими не було. Також, показав, що телефонів потерпілих на продаж ОСОБА_15 не приносив, приносив лише свої телефони.

По епізоду грабежу з потерпілою ОСОБА_14 повідомити нічого не може, так як не вчиняв цього злочину.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 своєї вини, суд, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, клопотань про визнання яких недопустимими від сторін кримінального провадження не надходило, приходить до переконання, що ОСОБА_5 винний в інкримінованих йому за ч.2 ст.186 КК України злочинах, і його вина доведена та підтверджена сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів.

По епізоду з потерпілим ОСОБА_13 .
Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_13 суду розповів, що 10 жовтня 2016 року приблизно о 23 годині сидів на лавочці біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , розмовляв по телефону, коли ззаду почув удар по голові. Телефон випав з руки, а він сам завалився назад та впав спиною на землю. Невідомий чоловік декілька разів вдарив його ногами, а після того почав нишпорити по кишенях і не давав йому піднятися. Нічого не знайшовши, чоловік підняв телефон та пішов. Чоловік був одягнений у темну куртку з капюшоном та темні штани. Високий на зріст. Обличчя його бачив, коли чоловік лазив по кишенях.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 у скоєнні даного злочину стороною обвинувачення наданні наступні документи:

витяг з кримінального провадження щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинений 10 жовтня 2016 року о 23:00 годині відносно ОСОБА_13 злочин за правовою кваліфікацією ч.2 ст.186 КК України (т.1 а.с.12);

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01 січня 2017 року, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнав серед пред`явлених йому на фотознімках осіб ОСОБА_16 , як особу, яка 11 жовтня 2016 року продала йому мобільний телефон ОСОБА_17 (т.1 а.с.241-243);

протокол огляду від 16 січня 2017 року, згідно якого предметом огляду є мобільного телефону марки «Sony Xperia», який був добровільно виданий для огляду ОСОБА_18 . За словами ОСОБА_15 вказаний телефон він придбав 11 жовтня 2016 року у раніше відомого йому ОСОБА_16 (т.2 а.с.10-12);

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 січня 2017 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_13 впізнав серед пред`явлених йому на фотознімках осіб ОСОБА_16 , як особу, яка 10 жовтня 2016 року приблизно о 23 годині відкрито викрала його мобільний телефон (т.2 а.с.13-15);

протокол проведення слідчого експерименту від 15 лютого 2017 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_13 розповів та показав на місці, де та яким чином у нього був відкрито викрадений мобільний телефон, а сам: 15 лютого 2017 року о 10-й годині всі учасники слідчої дії зібралися у дворі будинку АДРЕСА_3 , поруч із другим під`їздом, де потерпілому ОСОБА_13 в присутності понятих було запропоновано відтворити на місці події, які відбувалися тут 10 жовтня 2016 року приблизно о 23 годині. На вказану пропозицію потерпілий ОСОБА_19 погодився та показав, що у вказаний час він сидів на лавці поруч із другим під`їздом та розмовляв по мобільному телефону. В цей час відчув сильний удар по голові ззаду, хоча на той момент нападника він перед собою не бачив. На прохання слідчого потерпілий відтворив ймовірний на його думку механізм нанесення удару невідомим. Після цього, за словами ОСОБА_13 , від спричиненого удару впав на спину назад, а нападник продовжив нанесення хаотичних ударів ногами по тулубу та голові потерпілого. Таким чином він наніс йому приблизно 10-15 ударів. Після цього нападник почав шукати в його кишенях цінні речі, але нічого не знайшовши, забрав лише мобільний телефон Соні Експеріа, який після першого завданого удару відлетів в сторону та лежав на землі. Схопивши мобільний телефон, невідомий чоловік втік в сторону будинку АДРЕСА_4 . Обличчя нападника він розглядів у той момент, коли той шукав цінні речі у його кишенях. Поруч горів вуличний ліхтар та горіло світло у вікнах, що й дозволило впевнено впізнати його на впізнанні особи (т.2 а.с.16-17);

висновок експерта від 25 січня 2017 року № 14/12.1/75, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Sony Xperia» моделі «Z C6602» станом на 10 жовтня 2016 року могла становити 2333 гривні 33 копійки (т.2 а.с.1-3);
постанова від 16 січня 2017 року про прилучення до справи та передачу на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_13 речового доказу: мобільного телефону Sony Xperia Z C6602, розписка ОСОБА_13 про отримання телефону на зберігання (т.1 а.с.239, 240);

По епізоду з потерпілою ОСОБА_14 .
Допитана в ході судового розгляду ОСОБА_14 суду розповила, що у листопаді 2016 року, приблизно о 17:30 годин вона по вул.Комсомольській в м.Марганець йшла до церкви, розташованої на вул.Центральної, і вже підходила до повороту на вулицю Центральну, коли чоловік, що йшов назустріч, схопив сумку, яку вона несла у лівій руці, і почав тягнути до себе, намагаючись вирвати з її рук. При цьому він нічого не казав і фізичне насилля до неї не застосовував. Коли їй здалося, що він може її вдарити, вона випустила сумку, і чоловік, тримаючи сумку під пахвою, втік. В сумці був гаманець, в якому знаходилося приблизно 30 гривень, ліхтарик-шокер, мобільний телефон Самсунг і таблетки. Чоловіка вона добре запам`ятала, оскільки пограбування відбувалося біля вуличного ліхтаря. В судовому засіданні ОСОБА_14 наполягала на тому, що обвинувачений ОСОБА_20 є тим самим чоловіком, який пограбував її.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 у скоєнні даного злочину стороною обвинувачення наданні наступні документи:

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 січня 2017 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_14 впізнала серед пред`явлених їй на фотознімках осіб ОСОБА_16 , як особу, яка 30 листопада 2016 року приблизно о 17 годині 20 хвилин відкрито викрала її сумку з майном (т.2 а.с.7-9);

заява ОСОБА_15 про те, що він добровільно видає для огляду та вилучення ліхтарик-шокер чорного кольору. (т.1 а.с.243);

протокол огляду від 18 січня 2017 року, згідно якого предметом огляду є ліхтарик-шокер чорного кольору, який був добровільно виданий для огляду ОСОБА_18 . За словами ОСОБА_15 вказаний ліхтарик-шокер він придбав наприкінці листопада чи початку грудня 2016 року у раніше відомого йому ОСОБА_16 (т.1 а.с.244-246);

постанова від 18 січня 2017 року про прилучення до справи та передачу на зберігання до камери зберігання речових доказів Марганецького ВП речового доказу: ліхтарика-шокера чорного кольору; квитанція про отримання на зберігання (т.1 а.с.237, 238);

висновок експерта від 25 січня 2017 року № 14/12.1/74, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «C3322» станом на 30 листопада 2016 року могла становити 419 гривень 80 копійок (т.2 а.с.4-6).
Також, судом досліджено повідомлення про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення від 16 лютого 2017 року, згідно якого ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України (т.1 а.с.234-236).

Крім того, в ході судового розгляду був допитаний свідок ОСОБА_15 , який розповів, що ОСОБА_5 два-три рази приходив до нього і пропонував купити в нього речі недорого, в тому числі і телефони. Де він брав ці речі в такі подробиці не вникав. Працівники поліції вилучили у нього телефон «Соні», білого кольору, який продав йому ОСОБА_5 . Чи приносив йому ОСОБА_5 телефон «Самсунг» рожевого кольору та ліхтарик-шокер, сказати зараз нічого не може, бо не пам`ятає, це було більше року тому.

На питання захисника ОСОБА_15 повідомив, що ОСОБА_5 було відомо, що він їздить на заробітки, й зокрема, збирається поїхати на заробітки на Східну Україну. Восени 2016 року він працював у м.Ужгород, з вересня по листопад 2016 року.

Також, свідок ОСОБА_15 не підтвердив показання ОСОБА_5 про те, що він приносив йому телефон «Леново». Наполягав на тому, що ОСОБА_5 приніс йому саме телефон «Соні». Підтвердив слова ОСОБА_5 про те, що колись давав йому номер телефону виконробу, який проживає у Львові, та з яким можна здзвонитися та домовитися про роботу, одна сам нікуди не дзвонив і ні за кого не домовлявся. Йому не відомо, чи їздив ОСОБА_5 на заробітки до м.Львів, чи ні.

Аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 доведена та підтверджена сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, і не вбачає підстав для ухвалення виправдувального вироку.

Невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює як обраний ним спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності за вчинене.

Суд вважає не доведеними обставини, на які посилається ОСОБА_5 , як на ті, що доводять його невинуватість у вчиненні злочину відносно ОСОБА_13 .

Так, ОСОБА_5 стверджує, що 4-5 жовтня 2016 року він поїхав на заробітки до м.Львів, пробув у Львові місяць, а потім повернувся в м.Марганець.

На підтвердження даної обставини стороною захисту надано лист Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» ПАТ «Українська залізниця» від 31 січня 2017 року № 36/118 про надання інформації з бази даних АСК ПП УЗ стосовно оформлення проїзних документів за період з 01.01.2016 по 01.12.2016 на прізвище ОСОБА_5 (т.2 а.с.24, 25).

Однак, згідно додатку до даного листа ОСОБА_5 придбав квитки на потяги:

- «Дніпропетровськ Головний Київ Пасажирський», дата відправлення 28.10.2016;

- «Київ Пасажирський Львів», дата відправлення 29.10.2016;

- «Львів Дніпропетровськ Головний», дата відправлення 05.11.2016 року.

Тобто, за даною інформацією ОСОБА_5 поїхав у м.Львів через м.Дніпропетровськ 29 жовтня 2016 року і повернувся з м.Львів 05-06 листопада 2016 року.

Злочин відносно ОСОБА_13 був скоєний 10 жовтня 2016 року, тобто задовго до поїздки в м.Львів.

Крім того, ОСОБА_5 заявив, що факт його перебування 10 жовтня 2016 року у м.Львів можуть підтвердити свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , однак не забезпечив їх явку до суду і не надав суду відомості про адреси їх проживання для виклику до суду повісткою.

Таким чином, суд вважає не доведеним факт перебування ОСОБА_5 у м.Львів на заробітках в період вчинення відносно потерпілого ОСОБА_13 злочину.

Встановивши всі обставини кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування та прокурором:

- за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого - по епізоду з потерпілим ОСОБА_13 ;

- за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно по епізоду з потерпілою ОСОБА_14 .

Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Суд враховує те, що злочини, які вчинив ОСОБА_5 , є тяжкими.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, має не зняті та не погашені судимості, ніде не працює, постійних легальних доходів не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не надходило, неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має.

Обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, для ОСОБА_5 судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, якою є потерпіла ОСОБА_14 , 1956 року народження.

Зважаючи на ступінь тяжкості злочинів, обставини їх вчинення, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання, те, що шкода, завдана злочинами, потерпілим відшкодована не була а також, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства, і йому необхідно призначити міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.186 КК України.

Суд приймає до уваги, що вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.389, ст.71 КК України до покарання у виді 1 місяця 1 дня арешту.

Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту.

30 травня 2018 року ОСОБА_5 був затриманий і направлений на відбування покарання за вироком від 17 жовтня 2017 року.

ОСОБА_5 вчинив інкриміновані йому за ч.2 ст.186 КК України злочини 10 жовтня та 30 листопада 2016 року, тобто, до ухвалення вироку суду від 17 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що ОСОБА_5 вже було остаточно призначено покарання у виді 5 місяців арешту за сукупністю вироків від 04 жовтня 2016 року та від 17 жовтня 2017 року, і він відбуває покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання за даним вироком із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, тобто, за сукупністю злочинів.

Ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою суду від 14 червня 2017 року запобіжний захід змінено на домашній арешт.

Тому у строк відбуття покарання ОСОБА_5 буде зараховано весь строк його попереднього ув`язнення з 18 січня 2017 року по 14 червня 2017 року.

Матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_13 , відшкодована шляхом повернення викраденого.

Матеріальна шкода в розмірі 449 гривень 80 копійок, завдана кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_14 не відшкодована.

Цивільні позови даними потерпілими не заявлені.

Вартість проведених судово-товарознавчих експертиз, оформлених висновками експерта від 27 січня 2017 року № 14/12.1/74 та № 14/12.1/75, становить 703,68 гривень, які слід стягнути із засудженого на користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Зважаючи на те, що існує велика імовірність ухилення ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України в строк покарання, призначеного за даним вироком, за правилами ст.72 КК України зарахувати покарання у виді 5 місяців арешту, відбуте повністю або частково за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 18 січня 2017 року по 14 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання з 30 травня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертизи в розмірі 703 гривні 68 копійок.

Речові докази:

- мобільний телефон Sony Xperia Z C6602, переданий на відповідальне зберігення потерпілому ОСОБА_13 , - залишити останньому;

- ліхтарик-шокер, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Марганецького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути власнику потерпілій ОСОБА_14 .

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Копію вироку негайно вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1