Справа № 522/8500/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 03.04.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000144 від 03.04.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , в період часу з 01.06.2013 по 23.10.2013, перебуваючи на посаді, начальника відділу обліку та розподілу житлової площі Київської районної адміністрації Одеської міської ради, маючи 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування, відповідно до розпорядження міського голови м. Одеси № 701/К від 01.06.2013.

Також, згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» ОСОБА_6 являвся суб`єктом корупційного правопорушення. У своєї роботі регламентується положенням про Київську районну адміністрацію Одеської міської ради, положенням про сектор обліку та розподілу житла Київської районної адміністрації Одеської міської ради, посадовою інструкцією завідувача сектору обліку та розподілу житла Київської районної адміністрації Одеської міської ради.

Так, ОСОБА_6 перебуваючи на вищевказаної посаді, зловживаючи службовим становищем тобто умисно, з корисливих мотивів діючи в інтересах ОСОБА_7 достовірно знаючи, що згідно розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради №448 від 05.04.2004 року, квартира АДРЕСА_1 була включена до числа службових житлових приміщень Управління СБУ в Одеській області. Що підтверджується особовою карткою № НОМЕР_1 , де вказано, що ОСОБА_6 з 24.12.1996 по теперішній час працює на посаді начальника відділу обліку та розподілу житла. Крім того згідно функціональних обов`язків завідувач сектору: здійснює керівництво діяльністю співробітників сектору; несе персональну відповідальність за виконання задач, покладених на сектор; готує та оформляє проекти розпоряджень районної адміністрації з питань взяття на квартирний облік, надання жилої площі, в тому числі службової, включення житла до числа службового та його виключення із службового зміни договорів найму, бронювання жилих приміщень, оформляє ордери і видає їх.

Згідно посадової інструкції завідувач сектору обліку та розподілу житла Київської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_6 , п. 2.16. Веде облік житла, що включається до числа службового, а також облік житла, що виключається із числа службового, п. 4.2. Відповідає за взаємодію сектору з підприємствами, установами, організаціями, які самостійно ведуть квартирний облік.

Далі ОСОБА_6 достовірно знаючи та розуміючи, що згідно журналу обліку службових жилих приміщень Київської рай адміністрації Одеської міської ради, запис № 229, вказано, що кв. АДРЕСА_1 , знаходиться на обліку УСБ України.

В порушення вимог Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 3.08.2006 № 1081 (далі Порядок-1081), а саме: П.11 Житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень. Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу. Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 №37:

П. 5 Облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових. (Абзац перший пункту 5 із змінами, внесеними згідно з Постановою KM N 391 від 11.07.92) Службові жилі приміщення обліковуються в журналі обліку службових жилих приміщень (додаток № 1). П.6: Жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих.

В подальшому ОСОБА_6 діючи завуальовано та розуміючи свою протиправну діяльність, а саме, як що внести зміни до договору найму на кв. АДРЕСА_2 з переоформленням з колишньої співробітниці СБУ в Одеській області ОСОБА_8 на її чоловіка ОСОБА_9 який не працює в СБУ для подальшого отримання свідоцтва про право власності на житло. Діючи в інтересах ОСОБА_8 прийняв у неї та у її чоловіка заяви на зміну наймача кв. АДРЕСА_3 . Після чого ОСОБА_6 зловживаючи службовим становищем, тобто умисно, з корисливих мотивів діючи в інтересах ОСОБА_8 приховавши факт того, що вказана квартира включена до числа службових житлових приміщень Управління СБУ в Одеській області, підготував витяг із протоколу № 10 засідання громадської комісії з житлових питань від 24.09.2013 року на якої слухали інформацію з житлових питань ОСОБА_6 якій при розгляді заяв запропонував внести зміни до договорів найму жилих приміщень в наслідок визначання наймачем іншого члена сім`ї та переоформлення особистих рахунків.

Надалі, ОСОБА_6 перебуваючи на посаді начальника відділу обліку та розподілу житлової площі Київської районної адміністрації Одеської міської ради 30.09.2013 склав розпорядження Київської районної адміністрації № 465, про внесення змін до договорів найму жилих приміщень, внаслідок визнання наймачем іншого члена сім`ї та переоформлення особистих рахунків. На підставі заяв громадян, пропозиції громадської комісії по житловим питанням (протоколу № 10 від 24.09.2013), згідно ст.ст. 103, 106, 107 ЖК України, п. 2 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», та у відповідності до п. 3.2.6 «Положення про Київську району адміністрацію Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради № 384-VI від 28.02.2011 року.

Визнати наймачем за раніше укладеним договорам найму жилого приміщення замість попереднього наймача та переоформлення особистих рахунки з нижче зазначеним гр. ОСОБА_10 , (у зв`язку зі згодою наймача ОСОБА_7 та інших дорослих членів сім`ї на кв. АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свій злочин ОСОБА_6 використовуючи службове становища всупереч інтересам служби в порушення функціональних обов`язків п. 4.2. визначено, що останній відповідає за взаємодію сектору з підприємствами, установами, організаціями, які самостійно ведуть квартирний облік, крім того в порушення вимог Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям СБ України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженою наказом СБУ від 6.11.2007 № 792 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 листопада 2007 р. за № 1308/14575): П. 5.13. Рішення про виключення з числа службових житлових приміщень приймається керівниками відповідних органів, закладів та установ СБ України на підставі пропозицій житлово-побутової комісії та за погодженням з житлово-побутовою комісією Центрального управління СБ України, що затверджується заступником Голови СБ України, до функціональних обов`язків якого належить координація господарського забезпечення, з наданням необхідних документів для його вивчення.

Тобто, ОСОБА_6 розуміючи, що його дії є противоправні, приховуючи свою злочину діяльність, навмисно не викликавши представників СБУ на засідання громадської комісії з житлових питань від 24.09.2013 року на якої слухали інформацію з житлових питань по договору найму на кв. АДРЕСА_2 з переоформленням з колишньої співробітниці СБУ ОСОБА_8 на її чоловіка ОСОБА_9 та в подальшому не повідомивши Управління СБУ в Одеській області про прийняте рішення. Склав розпорядження № 2819/064 на право оформлення договору найму від 01.10.2013, яке стало підставою для отримання ОСОБА_9 свідоцтва про права власності на житло, а саме на кв. АДРЕСА_2 .

Згідно висновку № 586 судово-оціночної будівельної експертизи ринкова вартість трьох кімнатної квартири АДРЕСА_2 , на жовтень 2013 рік, становить 686 000, 00 грн.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 наніс державі в особі Управління СБУ в Одеській області збитки в розмірі ринкової вартості трьох кімнатної квартири АДРЕСА_2 , на загальну суму 686 000, 00 грн., що є тяжкими наслідками.

03.10.2018 старшим слідчим СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , та повідомлено про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно інформаційної довідки № 140259072, 140259009 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта: будинок АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна: 25724682 та квартира АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості майна: 37 належить ОСОБА_6 .

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_6 наніс державі в особі Управління СБУ в Одеській області збитки в розмірі ринкової вартості трьох кімнатної квартири АДРЕСА_2 , на загальну суму 686 000, 00 грн., що є тяжкими наслідками, в зв`язку з чим накладення арешту на майно підозрюваного необхідно для забезпечення виконання вироку суду в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні не підтримала клопотання слідчого та просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що воно незаконне та необґрунтоване.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, вислухавши прокурора та адвоката, приходжу до висновку, що у задоволенні останнього необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2, 3, 5 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а також на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до практики Європейським судом з прав людини, важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Крім того, обмеження власників зазначеного майна володіння своїм майном не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про яке йдеться в клопотанні слідчого.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається з судового рішення по вказаному кримінальному провадженню від 11.07.2018 р., досудовим слідством встановлено ознаки протиправних дій у працівника СБУ, якому надавалась квартира та її родичів, які надали до Київської РДА для зміни договору найму спірної квартири підроблені документи, на підставі яких не підозрюваний, а колегіальний орган Київська РДА прийняла розпорядження про зміну наймача квартири. Зазначене судове рішення не оспорено, набрало законної сили та являється преюдиціальним фактом.

Крім того, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси 13.05.2017 р. спірна квартира заарештована, тобто обмеження права власності буде неспівмірним, оскільки для забезпечення майбутнього виконання вироку арешт на майно вже накладено.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна, а саме: будинок АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна: 25724682 та квартиру АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості майна: 37 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

08.11.2018