АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/2288/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 Справа №646/2961/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13 червня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою в задоволенні подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовлено.
В обґрунтування прийнятого рішення районний суд вказав, що засуджений не довів своє виправлення, подальше його перевиховування неможливе без ізоляції від суспільства, а тому відмовив в задоволенні вищевказаного подання адміністрації установи виконання покарань.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу районного суду та застосувати до нього положення ст.81 КК України, звільнивши умовно-достроково від подальшого відбування покарання. Зазначив, що на час розгляду подання районним судом він відбув більше 2/3 строку покарання, перебуваючи в Темнівській виправній колонії №100 та УВП №27 вимоги режиму тримання не порушував, до праці не залучався та не заохочувався. З 04.03.2013 року відбуває покарання в Диканівській виправній колонії №12, де мав 6 стягнень, 4 заохочення, характеризується позитивно. З 14.06.2017 року переведений до дільниці соціальної реабілітації колонії, де також заохочувався 2 рази. Зазначив, що в Диканівській ВК він добровільно та з власної ініціативи працював, сплатив судові витрати за вироком суду, виконавчі листи на стягнення збитків потерпілим в розмірі 27843,42 гривні до колонії не надходили. Після звільнення з місць позбавлення волі має намір працевлаштувалися та відшкодувати вказані збитки.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка вважала ухвалу районного суду законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

При розгляді питання щодо правильності відмови ОСОБА_7 в застосуванні умовно-дострокового звільнення, колегією суддів вивчені відомості про поведінку та ставлення до праці останнього, дані, що характеризують засудженого за весь час відбування ним покарання.
При цьому, встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.06.2012 року за ч.1 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Червонозаводського райсуду м.Харкова від 10.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 15.07.2011 року по 18.07.2011 рік та з 11.01.2012 року по 10.01.2013 рік із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 11.01.2012 року, кінець строку 06.01.2019 року.
Згідно особової справи засудженого ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі він знаходиться з 17.01.2012 року.
Під час перебування в Кіровоградському слідчому ізоляторі вимоги режиму тримання порушував 3 рази, за що був покараний у дисциплінарному порядку. До праці не залучався. Характеризувався негативно.
Під час перебування в Харківській УВП (№27) та лікувальному закладі при Темнівській виправній колонії (№100) до праці не залучався, вимоги режиму тримання не порушував, адміністрацією установи не заохочувався, характеризувався посередньо.
З 04.03.2013 року відбуває покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)».
За інформацією адміністрації колонії, яка викладена у поданні щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання від 10.05.2018 року та характеристиці на засудженого, затвердженої 10.05.2018 року начальником Диканівської ВК №12, ОСОБА_7 працевлаштований підсобним робітником, до виконання поставлених завдань відноситься добре, порушень правил техніки безпеки не допускає, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи, бере участь у програмах диференційованого виховного впливу, у культурно-масових заходах, що проводяться в установі; займається самоосвітою, підтримує зв`язок із рідними, за характером не конфліктний, адекватно реагує на критику, за сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався 3 рази.
На підставі зазначених даних, адміністрацією колонії було внесено подання до суду про умовно-дострокове звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 за період відбування покарання вимоги режиму тримання порушував 9 разів, за що до нього адміністрацією установи застосовувалися стягнення різного ступеню суворості.
Зокрема, 07.05.2012 р. - порушення вимог режиму тримання, 25.05.2012 р. - спроба встановлення міжкамерного зв`язку, 26.06.2012 р. - спроба встановлення між камерного зв`язку, 07.05.2016 р. - порушення вимог режиму тримання, 07.05.2016 р. - порушення розпорядку дня, 18.05.2016 р. - невиконання обов`язків чергового по камері, 19.05.2016 р. - нетактовна поведінка до представників адміністрації, 31.05.2016 р. - невиконання вимог адміністрації колонії встановлених законодавством України, 25.07.2016 р. - порушення розпорядку дня.
Із ОСОБА_7 за вироком суду стягнуто 27843,42 грн., а саме: 7257,10 грн.(майновий збиток); 20000,00 грн.(моральний збиток); 586,32 грн. (експертиза). Витрати на проведення експертизи засудженим відшкодовано. Матеріальні та моральні збитки не відшкодовані, даних про отримання установою виконання покарань виконавчих листів про стягнення зазначених збитків матеріали справи не містять.
10.09.2014 року комісією установи з розгляду заохочувальних норм до засуджених розглядалося питання про застосування ст.100, 101 КВК України, згідно висновку комісії ОСОБА_7 відмовлено по заяві засудженого.
12.01.2016 року комісією установи з розгляду заохочувальних норм до засуджених розглядалося питання про застосування ст.82 КК України, висновком комісії ОСОБА_7 відмовлено по заяві засудженого.
11.05.2016 року стосовно засудженого ОСОБА_7 комісією колонії розглядалося питання щодо застосування ст.81 КК України, проте, було відмовлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 не довів своє виправлення.

14.06.2017 року комісією установи з розгляду заохочувальних норм до засуджених розглядалося питання про застосування до ОСОБА_9 ст.100, 101 КВК України, згідно висновку комісії було вирішено перевести останнього до дільниці соціальної реабілітації.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Згідно зі ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, у разі, якщо засуджений добросовісною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Аналізуючи зазначені дані у їх сукупності, дослідивши інформацію про поведінку засудженого за весь час відбування ним покарання у виді позбавлення волі, колегія суддів дійшла висновку, що засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення.

По справі відсутні обов`язкові та достатні умови для застосування до ОСОБА_7 положень ст.81 КК України та його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Наведені дані вказують на те, що районний суд прийняв законне та обґрунтоване рішення, доводи апеляції засудженого не спростовують висновків, що містяться в оскаржуваній ухвалі, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_7 залишається без задоволення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.
Судовий розгляд проведено повно, всебічно, з дотриманням вимог процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим прийняте судове рішення залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13 червня 2018 року стосовно ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді: