ун. № 759/6430/18
пр. № 1-кп/759/732/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2018 року за № 0003055 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, українки, громадянки України, з середньою освітою, яка офіційно не працює, не заміжня, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована у АДРЕСА_1 та проживає у АДРЕСА_2 , не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

встановив:
ОСОБА_3 15.04.2018 року близько 16 год. 05 хв., знаходячись у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в ТЦ «ВМБ» за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 136, реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнилася, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з полиць товар, що належить ФОП « ОСОБА_5 », а саме: два головних убори «Baseball» загальною вартістю 350 грн., головний убір «Бейсболка міні» вартістю 137 грн., а всього майна на загальну суму 487 гривень 00 копійок, сховавши викрадене до своєї сумки та не маючи наміру розраховуватись, направилася з торгівельного залу до виходу. Однак, виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_3 злочин до кінця не довела з причин, які не залежали від її волі, оскільки при виході з магазину вона була затримана працівниками охорони.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю і дала показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення нею злочину, пояснивши, що дійсно 15.04.2018 року близько 16 год. 05 хв., вважаючи, що за її діями ніхто не спостерігає, намагалась вчинити таємне викрадення товару з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в ТЦ «ВМБ» за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 136, а саме одну дитячу бейсболку та дві дорослі бейсболки, загальну вартість яких 487 грн. 00 коп. та їх належність ФОП « ОСОБА_5 » не оспорювала. Проте, вчинивши всі дії, які вона вважала за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчила з причин, що не залежали від її волі, оскільки на виході з торгівельного залу була затримана, а привласнене нею чуже майно повернуто власнику. Просить її суворо не карати, у вчиненому щиро кається та обіцяє стати на шлях виправлення.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Отже, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, доходить висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна на суму 487 грн. 00 коп. доведена повністю. Дії обвинуваченої підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд не встановив.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії середньої тяжкості, відношення до скоєного, особу обвинуваченої, яка не судима, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, має постійне місце проживання та реєстрації, має середню освіту, не заміжня, зі слів має 3 групу інвалідності та має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді штрафу. Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі:

- два головних убори «Baseball» та головний убір «Бейсболка міні» - залишити потерпілому за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1