Справа № 307/1920/18
Провадження №1-кс/307/713/18
УХВАЛА

29 червня 2018 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 - про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :

Прокурор Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000765 від 28.06.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 червня 2018 р. близько 15 год. невідома особа здійснила порубку сиро ростучої деревини породи «Дуб», що в с. Бедевля біля ставків в лісовій місцевості, який погрузили на трактор під керуванням ОСОБА_4

27.06.2018 р. в ході огляду місця події ОСОБА_4 добровільно видав трактор марки «ЮМЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом на якому наявна деревина. Згідно технічного паспорта до трактора серії НОМЕР_2 від 24.01.1994 р. власником є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 .

28.06.2018 р. ст.. слідчим СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання речовим доказом трактор марки «ЮМЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом на якому наявна деревина, власником якого є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 . .

В клопотанні прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на трактор марки «ЮМЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом без номерного знаку, власником якого є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 , вилучених 29.06.2018 р. в ході огляду з метою збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просить накласти арешт на вище вказане майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Заслухавши думку прокурора, та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою долучення як речових доказів та забезпечення можливої конфіскації цього майна .

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Врахувавши дійсні обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на вказане вище майно шляхом заборони його відчуження.

Суд вважає, що в даному випадку застосування арешту майна є необхідним, оскільки його незастосування може призвести до відчуження вказаного вище нерухомого майна.

Найменш обтяжливим способом арешту майна ОСОБА_5 , таким, що не призведе до суттєвого обмеження його прав та не завдасть шкоди його інтересам, є заборона на відчуження цього майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт задовольнити частко.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у спосіб заборони на його відчуження, а саме: на трактор марки «ЮМЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом без номерного знаку, власником якого є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 , із передачою останньому на відповідне його збереження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1