Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1426/18
Провадження № 1-кп/723/1896/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження №0000036 від 08.08.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, працюючого сортувальником шкур ТОВ «Шкірзавод «Велес» м.Бердичів, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, запобіжний захід щодо якого не обирався;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2016 року близько 19-00 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на АДРЕСА_1 біля домоволодіння ОСОБА_6 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, під час раптово виниклої словесної суперечки із ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом на заподіяння тілесних ушкоджень, з віддалі 4,25 м. кинув підібраним на місці події каменем в голову останньої, яка рухалась в напрямку житла ОСОБА_6 спиною до нього, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді забійної рани в потиличній ділянці, яке згідно висновку судово-медичної експертизи за № 35-Е-мд від 10.03.2017 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, і його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що 22.04.2016 року близько 19-00 год. він йшов в сторону свого будинку після вживання алкоголю і на вулиці в нього виникла суперечка з батьком потерпілої. Потерпіла вийшла, заступилася за батька, і коли вона повернулася до нього спиною, він підняв із землі камінь і кинув в область голови потерпілої. У вчиненому кається, в судовому засіданні попросив у потерпілої пробачення, просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками судового розгляду не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання про те, що 22.04.2016 року після обіду, годину не пам`ятає, вона з батьком були на території господарства покійної бабусі. Почула, що ОСОБА_3 ображає батька, вона підійшла і його забрала. Вийшла біля хвіртки і сказала ОСОБА_3 , який йшов по дорозі, щоб не чіплявся п`яний до людей, повернулася, щоб йти до будинку і почула удар каменем в потилицю. ОСОБА_3 і до цього кидався камінням. Заперечила, що в селі ОСОБА_3 позитивно характеризується, оскільки вживає алкоголь і неодноразово вчиняв конфлікти з мешканцями. Він не просив пробачення у неї з часу заподіяння тілесних ушкоджень. Покарання просила призначити обвинуваченому на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, допиту потерпілої та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти скороченого порядку судового розгляду, вказавши, що наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їй зрозумілі.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він є особою в силу ст.89 КК України раніше не судимою, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, характеризується позитивно, працює в ТОВ «Велес». Згідно досудової доповіді органу пробації проживає з батьками, братом і сестрою, по місцю проживання характеризується позитивно, заяви і скарги відносно нього не поступали, ризик вчинення повторного правопорушення є середнім, згідно висновку вважають неможливим виправлення ОСОБА_3 без обмеження волі.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, оскільки в судовому засіданні він розкаявся, попросив пробачення у потерпілої.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст..67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За наведених обставин, заслухавши прокурора, потерпілу, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, встановлені судом обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити покарання у виді штрафу.

При цьому суд вважає, що запропоноване прокурором покарання у виді обмеження волі із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України не доцільно призначати, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 працює в ТОВ «Шкірзавод «Велес», яке знаходиться у м.Бердичів Житомирської області, що утруднить виконання обов`язків, які покладаються на засудженого при звільненні від відбування покарання з випробуванням. Крім того, прокурором не мотивовано необхідність призначення найбільш суворого покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.125 КК України. Суд, виходячи з того, що покарання у виді штрафу є реальним покаранням, вважає, що саме його слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 в максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті, приймаючи до уваги, зокрема, наявність як пом`якшуючої, так і обтяжуючої покарання обставин і таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ