Ухвала
Іменем України
12 листопада 2018 року

м. Київ
cправа № 317/4097/16-к
провадження № 51- 9705 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 2 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 червня 2018 року, із клопотаннями про поновлення строку касаційного оскарження,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , в якій він порушує питання про перегляд в касаційному порядку зазначених судових рішень, просить відкрити касаційне провадження і витребувати матеріали кримінального провадження, зупинити виконання оскаржуваних судових рішень, скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження, скаргу розглядати за його участю в режимі відеоконференції.
Водночас засудженим подано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження на зазначені судові рішення, в якому він зазначає, що копію рішення апеляційного суду він отримав 24 липня 2018 року, а розписку про отримання він написав 5 вересня 2018 року. Посилається на те, що пропустив строк на касаційне оскарження у зв`язку із ознайомленням з матеріалами кримінального провадження в період з кінця червня по 6 серпня 2018 року, та через його етапування у зв`язку з ознайомленням. Просить врахувати зазначені обставини, як поважні, поновити строк касаційного оскарження, прийняти до розгляду касаційну скаргу і клопотання.
Суд, перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі та клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав.
Згідно з ч.2 ст.426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Засуджений ОСОБА_4 касаційну скаргу на судові рішення подав до Верховного Суду 29 жовтня 2018 року (згідно відбитку штампу Запорізького слідчого ізолятора на касаційній скарзі)і у касаційній скарзі ним зазначена дата її подання 29 жовтня 2018 року, тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження.
На думку Суду, зміст поданого клопотання не свідчить про наявність обґрунтованих підстав для поновлення ОСОБА_4 строку касаційного оскарження судових рішень, оскільки, у зв`язку з тим, що копію ухвали апеляційного суду, як вбачається з його скарги, він отримав 24 липня 2018 року, то факт ознайомлення з матеріалами провадження і етапування обвинуваченого у зв`язку з цим, наявність розписки від 5 вересня 2018 року про отримання ним копії ухвали від 13 червня 2018 року, для подання касаційної скарги в строк, передбачений ч.2 ст.426 КПК, не є безумовною та поважною причиною для його поновлення.
Крім того, у клопотанні засудженим не зазначено належних обґрунтувань та не надано доказів на підтвердження того, що через наявність істотних перешкод він був позбавлений реальної можливості у порядку та строки, передбаченому законодавством, реалізувати свої права на подання ним скарги в межах касаційного оскарження судових рішень, з метою подання скарги у строк, визначений ч.2 ст.426 КПК.

Інших причин пропуску строку, які б Суд міг визнати поважними, у поданому клопотанні засудженим не наведено.
Враховуючи положення зазначеного вище Закону, наведену засудженим причину пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не можна визнати поважною, у зв`язку з чим відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання щодо поновлення строку на касаційне оскарження.

Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 підлягає поверненню.

Суд позбавлений можливості вирішити питання, зазначені у клопотанні засудженого, зокрема, про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, оскільки в даному провадженні не вирішується питання про відкриття касаційного провадження та витребування його матеріалів, а клопотання про розгляд скарги за його участю в режимі відеоконференції може бути вирішено лише при підготовці кримінального провадження до касаційного розгляду після відкриття касаційного провадження.
Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
У поновленні строку касаційного оскарження засудженому ОСОБА_4 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 2 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 червня 2018 року відмовити.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 2 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 червня 2018 року, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3