печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши матеріали клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000656 внесеному до ЄРДР 20.03.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 240 та ч. 5 ст. 191 КК України, ?

В С Т А Н О В И В :
16.08.2018 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000656 внесеному до ЄРДР 20.03.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 240 та ч. 5 ст. 191 КК України.

Разом з тим, до призначення розгляду клопотання, слідчий звернувся з заявою про повернення вказаного клопотання для доопрацювання.

Слідчий суддя дослідивши матеріали провадження, заяву прокурора про повернення клопотання, її обґрунтування, дійшов наступного висновку.

Кримінальним процесуальним законодавством не передбачено повернення клопотання про арешт майназа заявою слідчого/прокурора.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Проте, відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Разом з тим, частиною 2 статті 185 КПК України передбачено, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

Виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, враховуючи викладені обставини та волевиявлення сторони обвинувачення, яка не підтримує клопотання у тому вигляді, в якому воно подане, приходжу до переконання, що клопотання про арешт майна, підлягає поверненню заявнику, що у відповідності до п. 19 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 26, ч. 3 ст. 172, ч. 2 ст. 185 КПК України, є його правом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 7, 26,19, 172, 185 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000656 внесеному до ЄРДР 20.03.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 240 та ч. 5 ст. 191 КК України повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1