УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0004101, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна,

ВСТАНОВИЛА:
30 липня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0004101, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна.

Вивчивши матеріали скарги, вважаю що вона підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Як убачається зі змісту скарги, заявником оскаржується бездіяльність слідчого пов`язана з неповерненням тимчасово вилученого майна в порядку, визначеному ст.169 КПК України.

Так, 28.11.2017 року слідчим в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0004101 проведено обшук в житловому приміщенні за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва про дозвіл на проведення обшуку від 08.11.2017.

В ході проведення зазначеного обшуку було вилучено документацію, електронні носії інформації, мобільні термінали систем зв`язку, мобільні телефони, сім-картки, які належать ОСОБА_3 та, на думку представника заявника, не мають жодного відношення до кримінального провадження №0004101.

Враховуючи, що слідчий з клопотанням про накладення арешту на вказане майно протягом восьми місяців з дня проведення обшуку не звертався, арешт на зазначене майно не накладався, а тому таке майно вважається тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню власнику.

Крім того, представник заявника зазначає про те, що ним 27.07.2018 року на адресу ГСУ СБ України засобом поштового зв`язку було спрямоване клопотання про повернення вилученого майна ОСОБА_3 , проте жодної відповіді як заявником так і представником заявника з цього приводу не отримано.

Так, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після його вилучення, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Таким чином, в даному випадку виникнення права на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, а також початок процесуального строку, визначеного для оскарження, необхідно пов`язувати зі спливом двадцяти чотирьох годин після проведення огляду, обшуку, в ході якого тимчасово вилучене майно було вилучене.
Виходячи із змісту ч.5 ст.171 та ч. 1 ст. 304 КПК України, оскільки відмова у неповерненні тимчасово вилученого майна не була оформлена постановою, то 10-денний строк на звернення до слідчого судді з оскарженням бездіяльності починається з моменту вчинення бездіяльності, яка розпочалася після 24 годин після проведення обшуку, тобто з 29 листопада 2018 року.
Однак, зі скаргою щодо неповернення тимчасово вилученого майна представник заявника звернувся лише 30 липня 2018 року, тобто за минуванням більше як восьми місяців з дня проведення обшуку та вилучення майна, та з пропуском 10 денного строку на оскарження.
При цьому, слідчим суддею враховується, що обшук був проведений за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , 28 листопада 2018 року, що свідчить про обізнаність останньої про вилучення належного їй майна.
Разом з тим, у скарзі не наведено даних про вжиття власником майна ОСОБА_3 або її представником, зокрема адвокатом ОСОБА_2 , дій, спрямованих на повернення тимчасово вилученого майна у встановлений законом строк протягом 10 днів.
Зі змісту скарги вбачається, що представником заявника лише 27 липня 2018 року вперше вжито заходів, спрямованих на повернення тимчасово вилученого майна, тобто після спливу восьми місяців після вилучення такого майна.
Так, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа Каракуця проти України).
В той же час в рішенні Європейського суду з прав людини від 28.03.2006 справа «Мельник проти України» (Заява 23436/03) суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_3 чи її представник у визначений КПК України строк не вжив доступні способи захисту, як вона вважає її порушеного права на власність, а тому скарга вважається такою, що подана з пропуском десятиденного строку, який передбачено для звернення до суду з такою скаргою в порядку ч.1 ст.303 КПК України.
Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Разом з тим, заявник в своїй скарзі не порушує питання про поновлення строку оскарження, передбаченого ст. 304 КПК України, а також не зазначає поважність причини такого пропуску.
За таких обставин, з огляду на засади змагальності сторін, закріплені в статті 22 КПК України, яка передбачає самостійне обстоювання сторонами правових позицій, прав, свобод та інтересів засобами, передбаченими КПК України, суд не має можливості вирішити питання про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження та підстав для його поновлення за відсутності такого клопотання.
Разом з цим слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 171, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А :
Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0004101, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1