Справа №494/669/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.06.2018 року смт.Доброслав Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000062 від 22.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

13.06.2018р. до суду надійшло клопотання захисника-адвоката обвинуваченого ОСОБА_11 - ОСОБА_10 про зміну обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В даному клопотанні захисник-адвокат ОСОБА_10 посилається на те, що на даний час потреба у застосуванні виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відпала, оскільки ОСОБА_11 раніше не засуджений, позитивно характеризується, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_13 , яка є власницею квартири, що розташована в м.Одесі, проживає там постійно, в тому числі із пасинком ОСОБА_14 , 2006 р.н., крім того страждає захворюванням і потребує диспансеризації. Також в своєму клопотання захисник ОСОБА_10 зазначила, що провина у вчинення інкримінованого ОСОБА_11 особливо тяжкого злочину не доведена, а пред`явлена підозра є необґрунтованою та не підтвердженою доказами.

14.06.2018р. в підготовчому судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_11 підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представник адвокат ОСОБА_8 категорично заперечували проти задоволення вказаного клопотання, на підставі того, що ризики, визначені ст.177 КПК України, не відпали, а для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту немає підстав.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали клопотання адвоката ОСОБА_10 .

Вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачуються.

Згідно ч.1 ст.183 КК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, ОСОБА_11 обвинувачується у скоєнні умисного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, останній офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 проживає без реєстрації, не має офіційного місця роботи і підтверджених джерел існування, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Зазначені факти з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, характеру інкримінованого злочину та обставин вчинення кримінального правопорушення свідчать про те, що існування ризиків не зменшилося.

Тих обставин, що ОСОБА_11 перебуває у зареєстрованому шлюбі, проживає у квартирі, власником якої є його дружина, виховує пасинка та позитивно характеризується, на думку колегії суддів, не достатньо для того, щоб прийти до остаточного висновку про зменшення існуючих ризиків, оскільки перебуваючи під домашнім арештом останній може чинити тиск на потерпілих/свідків кримінального правопорушення, переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

На підставі цього, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

- ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

На думку колегії суддів, на даний час усі перераховані ризики існують.

При цьому, колегія суддів критично ставиться до посилань захисника ОСОБА_10 на наявність у ОСОБА_11 захворювання та потреби у негайній диспансеризації, оскільки усі медичні довідки, надані ОСОБА_10 датовані березнем-квітнем 2017р. і не можуть підтверджувати нинішній стан здоров`я обвинуваченого.

Доводи адвоката ОСОБА_10 про те, що провина у вчинення інкримінованого ОСОБА_11 особливо тяжкого злочину не доведена, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки на стадії підготовчого судового засідання суд не досліджує зібрані у справі докази та не надає їм оцінку.

Враховуючи, що обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегією суддів не встановлено, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти доведеним ризикам, зважаючи на обставини справи, дані про особу обвинуваченого і його поведінку під час інкримінованих подій, колегія суддів вважає у задоволенні клопотання захисника-адвоката обвинуваченого ОСОБА_11 - ОСОБА_10 про зміну обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197, 198, 314, 315, 331, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника-адвоката обвинуваченого ОСОБА_11 - ОСОБА_10 про зміну обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2