ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/211/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" травня 2018 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, неодруженого, з повною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 у званні солдат, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2017 р. прокурор військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що військовою прокуратурою Дарницького гарнізону розслідується кримінальне провадження № 0000091 по підозрі військовослужбовця ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
ОСОБА_5 підозрюється у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, в умовах особливого періоду, скоєному за таких обставин.
Солдат ОСОБА_5 є обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000070, яке перебуває на розгляді в Дарницькому районному суді м. Києва.
В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 22.06.2017 щодо ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 1 Термін дії цієї ухвали закінчувався 22.08.2018.
Однак 10.08.2017 солдат ОСОБА_5 на порушення обов`язків військової служби та ухвали слідчого судді самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 .
Клопотання мотивоване посиланням на необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищувати та приховувати речі і документи, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та недостатністю менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання і просила застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Послалась на порушення прокурором вимог ст. 278 КПК України, невжиття заходів щодо розшуку ОСОБА_5 , недоведеність заявлених ризиків та відсутність обґрунтування недостатності менш суворих запобіжних заходів для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Захисник просила врахувати, що підозрюваний весь час перебував за місцем свого постійного проживання, нікуди не тікав і повідомлення про підозру та повісток про виклик в прокуратуру не отримував, а повторне залишення ним місця служби було викликано конфліктами з іншими військовослужбовцями на ґрунті зловживання ними алкоголем.
Підозрюваний захисника підтримав та пояснив, що не міг знаходитись у військовій частині, оскільки сам не п`є, а інші військовослужбовці постійно зловживали алкоголем.
Заслухавши сторони та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя встановив такі обставини.
20.01.2017 військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 у званні солдат ОСОБА_5 самовільно, без наказу та дозволу командирів і начальників, залишив розташований у зоні проведення антитерористичної операції базовий табір 1 самохідно-артилерійського дивізіону та виїхав до місця свого проживання.
20.06.2017 ОСОБА_5 було затримано на підставі п. 1) ч. 1 ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 22.06.2017 щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
10.08.2017 ОСОБА_5 , будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000070, яке перебуває на розгляді в Дарницькому районному суді м. Києва, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , тим самим порушивши не лише обов`язки військової служби, а і умови обраного щодо нього запобіжного заходу.
24.11.2017 прокурором складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у самовільному залишенні військової частини за останнім епізодом. Цього ж числа підозрюваного оголошено в розшук.
30.11.2017 прокурор звернувся до слідчого судді з клопотаннями про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та надання дозволу на його затримання.
Ухвалою слідчого судді від 30.11.2017 надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі вищевказаної ухвали ОСОБА_5 затримано 09.05.2018 о 07-15 год. за місцем його постійного проживання у с. Талалаївка Ніжинського р-ну Чернігівської обл.
Цього ж числа прокурор вручив ОСОБА_5 письмове повідомлення про підозру та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Зазначені у клопотанні обставини підозри військовослужбовця ОСОБА_5 у самовільному залишенні місця служби без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, мають місце та підтверджуються достатніми на цьому етапі розслідування доказами.
Такі докази містяться: в ухвалі слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2017 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 ; у повідомленні командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 за фактом повторного залишення військової частини солдатом ОСОБА_5 ; у показаннях свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
У разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.
Вищенаведені обставини, зокрема, поведінка ОСОБА_5 у попередньому кримінальному провадженні, свідчать про те, що він може і надалі переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.
Водночас жодного обґрунтування існування ризиків знищення та приховування речей і документів, незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином клопотання прокурора не містить, такі обставини не встановлені і в суді, а тому посилання на ці ризики є безпідставним.
Доводи сторони захисту про порушення прав підозрюваного внаслідок недотримання прокурором вимог ст. 278 КПК України суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас ч.. 2, 3 зазначеної норми містять приписи, які зобов`язують вручити письмове повідомлення про підозру затриманій особі не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання та передбачають, що у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після 24 годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Аналіз наведених норм кримінального процесуального закону дає підстави вважати, що у слідчого або прокурора є можливість виконати припис щодо вручення письмового повідомлення про підозру в день його складання лише у тих випадках, коли особа затримана або присутня у слідчого чи прокурора і стосовно неї вирішується питання про звернення до слідчого судді для застосування запобіжного заходу, а у випадку відсутності особи, щодо якої складено повідомлення про підозру, слідчий має право вручити повідомлення про підозру за правилами вручення повістки про виклик (ст. 135, 136 КПК) або після розшуку підозрюваного (ст. 281 КПК).

Відтак враховуючи, що після самовільного залишення військової частини місцезнаходження ОСОБА_5 не було відоме, а письмове повідомлення про підозру було йому вручене до спливу двадцяти чотирьох годин з моменту його затримання, суд дійшов висновку, що його права не порушені.

Доводи захисника про невжиття органом досудового розслідування заходів щодо розшуку ОСОБА_5 є слушними, проте ні на обґрунтованість підозри ні на доведеність існуючого ризику вказана обставина не впливає і значення для розгляду цього клопотання не має.
Отже зважаючи на сукупність встановлених обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 військового злочину, скоєного в умовах особливого періоду; суворість можливого покарання; недієвість раніше обраного в іншому кримінальному провадженні запобіжного заходу, суд дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючому ризику та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В якості альтернативи тримання під вартою суд визначає заставу в максимальному розмірі, встановленому процесуальним законом для тяжких злочинів.
На підставі викладеного, керуючись статтями 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 07 год. 15 хв. 9 травня 2018 р.
У разі внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 140 960 гривень, на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.
З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_5 зобов`язаний: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду; не відлучатися з розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону.
Дія ухвали закінчується 7 липня 2018 р.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: