Справа №560/123/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника Служби у справах дітей Дубровицької РДА ОСОБА_9 ,

представника сектору ювенальної превенції сектору превенції Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000620 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої спеціальної, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіти неповної середньої, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 за попередньою злочинною змовою із неповнолітнім ОСОБА_6 29 жовтня 2016 року біля 22 год., діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію господарства ОСОБА_8 , жительки с.Залужжя Дубровицького району, де шляхом зриву навісного замка зі скобою із вхідних дверей, проник до підсобного приміщення, звідки у зазначений час таємно викрав болгарку марки "CRAFTTEC PXAG 125H" вартістю 350 грн. та біля 23 год. того ж дня керуючись єдиним умислом з того ж підсобного приміщення, що знаходиться на території господарства ОСОБА_8 , таємно викрав бензопилу марки "Stihl MS 180", вартістю 1850 грн., в той час, як ОСОБА_6 слідкував за тим чи ніхто за ними не спостерігає.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі та показав, що 29 жовтня 2016 року ввечері він зустрівся в центрі села з ОСОБА_6 . В ході розмови з ним, вони вирішили піти до ОСОБА_8 здійснити крадіжку. Приблизно о 22 год. вони прийшли до господарства ОСОБА_8 . Через хвіртку зайшли на територію господарства. Так як він неодноразово бував на території даного господарства, то він пішов до сараю, а ОСОБА_6 залишився його чекати неподалік входу до території господарства ОСОБА_8 та дивитися чи ніхто не йде, для того, щоб їх не упіймали, як вони будуть здійснювати дану крадіжку. Сарай, до якого він підійшов, був замкнений на навісний замок, який він зірвав разом із скобою. Коли зайшов у сарай, то відразу побачив болгарку та взяв її. Вказану болгарку він виніс та віддав ОСОБА_6 , а сам повернувся знову до сараю. Так як там було темно, то він підсвічував собі мобільним телефоном. Він побачив ще бензопилу марки "Штіль", яку теж забрав. Після вчинення крадіжки, викрадені речі залишилися у ОСОБА_6 , так як він мав їх перепродати, а він пішов додому.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі та повністю своїми показами в ході судового розгляду підтвердив обставини вчинення крадіжки, які були зазначені ОСОБА_5 .

У скоєному обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щиро каються.

Крім повного визнання вини обвинуваченими, їх винність у вчиненні вказаного злочину повністю доводиться доказами, здобуті в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що 30 жовтня 2016 року біля 08 год. вона побачила, що двері у сарай відкриті. Коли підійшла до дверей, то було видно, що замок вирваний разом із скобою. Тоді вона зрозуміла, що було здійснено крадіжку. Зайшовши в середину сараю, побачила, що відсутні болгарка та бензопила. Тоді ж вона відразу подумала, що крадіжку здійснив ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_6 продав йому болгарку за 300 грн. та бензопилу за 1000 грн. Те, що вказані речі були викрадені, він не знав, так як не цікавився у ОСОБА_6 , звідки вони у нього.

З протоколу огляду місця події від 30.10.2016 року та ілюстрованої таблиці до протоколу огляду місця події (а.с.9-11) вбачається, що місцем огляду являється господарство, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_8 .

Згідно висновку експертного заключення з оцінки рухомого майна від 21.11.2016 року (а.с.26-29) середня ринкова вартість бувшої у використанні болгарки "CRAFTTEC PXAG 125H" та бензопили "Stihl MS 180" на момент проведення товарознавчого дослідження, в задовільному, технічно справному стані, з врахуванням фізичного та функціонального зносу, станом на момент вчинення злочину, становить 2200 грн. (без ПДВ).

На підставі вищезазначеного, суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вчинили таємне викрадення чужого майна - крадіжку, за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у інше приміщення а тому кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України є правильною.

При цьому, для вирішення питання про наявність в діях обвинувачених повторності вчинення злочину, суду належить з`ясувати чи наявне у даному випадку вчинення обвинуваченими два різних злочини, які передбачені тією самою статтею КК України чи наявні два тотожні діяння, які об`єднані єдиним злочинним наміром.

У зв`язку з цим суд, аналізуючи встановленні в ході судового розгляду обставини вчинення злочину, який мав місце 29 жовтня 2016 року у господарстві ОСОБА_8 , відзначає, що в цьому випадку обвинуваченими було вчинено два тотожні діяння, які були об`єднані єдиним злочинним наміром.

Згідно ч. 2 ст. 32 КК України повторність відсутня при вчиненні продовжуваного злочину, який складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 06.11.2009 року №10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності", а саме у пункті 20 надає роз`яснення, що неодноразове незаконне вилучення чужого майна чи заволодіння ним, що складається із тотожних діянь, які мають загальну мету та із самого початку охоплюються єдиним злочинним наміром на заволодіння конкретним майном, слід розглядати як один продовжуваний злочин.

Також, при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях обвинувачених повторності, суд звертає увагу на роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року №7 "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки".

Зі змісту п. 5 вказаної Постанови вбачається, що не утворюють повторності діяння, які охоплювались єдиним умислом особи.

Отже, зважаючи на норми вищевказаного законодавства та оцінюючи показання обвинувачених, які є джерелом доказів у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що з пред`явленого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачення слід виключити ознаку повторно.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинувачених, вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими та прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачені таємно викрали чуже майно, тобто вчинили крадіжку, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше приміщення.

На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинувачених узгоджуються між собою, містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Пленум Верховного Суду України в пункті 3 своєї постанови від 23.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд виходить з того, що вчинений обвинуваченими злочин є злочином проти власності та у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Однак, потерпіла у судовому засіданні зазначає, що з приводу крадіжки до обвинувачених жодних претензій матеріального та морального плану не має, так як матеріальні збитки їй були відшкодовані в повному обсязі.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини, які пом`якшують покарання, відомості про особу обвинувачених, які негативно характеризуються по місцю проживання у зв`язку із схильністю до вживання алкоголю.

Згідно медичної документації на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога обвинувачений ОСОБА_6 не перебуває, що підтверджується довідками, виданими КЗОЗ "Дубровицька ЦРЛ".

Згідно медичної документації на обліку у лікаря психіатра обвинувачений ОСОБА_5 не перебуває, що підтверджується довідкою, виданою КЗОЗ "Дубровицька ЦРЛ", однак знаходиться на "Д" обліку у лікаря-нарколога та згідно Акту амбулаторної судово-наркологічної експертизи №195 від 22.12.2016 року, страждає алкогольною залежністю.

При цьому, суд враховує думку потерпілої та з урахуванням усіх зазначених обставин, в тому числі і Звіту Служби у справах дітей від 29.03.2018 року, вважає, що виправлення обвинувачених можливе без відбування призначеного судом покарання.

Окрім того, згідно висновку досудової доповіді відносно ОСОБА_6 орган пробації на підставі інформації, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення неповнолітнього без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

Тому, призначаючи обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , покарання у виді позбавлення волі, суд, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, вважає за можливе звільнити останніх від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.104 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

- бензопилу марки "Stihl MS 180" та болгарку марки "CRAFTTEC PXAG 125H", які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 повернути власнику ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького
районного суду: ОСОБА_1