УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 711/4356/17

провадження № 51-3355км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкас від 6 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 15 вересня 2017 року про відмову В задоволенні його клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження вироку військового суду Черкаського гарнізону від 10 лютого 2000 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанції обставини

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкас постановою від 6 липня 2017 року відмовив ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження вироку військового суду Черкаського гарнізону від 10 лютого 2000 року, яким його засуджено за п. «б» ст. 254-2 Кримінального кодексу України (далі КК) 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з відстрочкою виконання вироку відповідно до ст. 46-1 КК 1960 року на строк 1 рік та зі сплатою штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Апеляційний суд Черкаської області ухвалою від 15 вересня 2017 року залишив постанову щодо ОСОБА_5 без зміни.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення щодо нього та направити справу на новий судовий розгляд у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та істотним порушенням кримінально-процесуального закону. У скарзі ОСОБА_5 :

- вказує, що всупереч вимогам закону суд першої інстанції за результатами його клопотання про відновлення строку касаційного оскарження прийняв не ухвалу, а постанову;
- стверджує, що суд звузив межі судового розгляду, оскільки він просив поновити строк на касаційне оскарження вироку та постановленої щодо нього ухвали, а суд прийняв рішення лише щодо вироку;
- посилаючись на Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини, стверджує, що суд знехтував його правами на касаційне оскарження судових рішень, а про наявність такого права він дізнався лише у 2017 році, оскільки, як зазначено в оскаржуваних судових рішеннях, «касаційний розгляд», проведений у 2000 році у його справі, відповідає апеляційній процедурі;
- вважає, що його дії військовим судом кваліфіковано неправильно, оскільки він вчинив дисциплінарний проступок, а не злочин;
- стверджує, що доказ його невинуватості, а саме висновок науково-лінгвістичної експертизи, складено лише у 2012 році, внаслідок чого він намагався оскаржити вирок за нововиявленими обставинами і втратив на це час, однак висновок цієї експертизи не визнано судами нововиявленою обставиною;
- зазначає, що судова практика має приклади, коли строк на касаційне оскарження відновлювався без будь-якої мотивації.
Також засуджений ОСОБА_5 подав до Суду клопотання, у якому просить передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, посилаючись на виключність правової проблеми щодо кваліфікації його дій та необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо вирішення питання про відновлення строку на касаційне оскарження.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні:
- ОСОБА_5 підтримав вимоги касаційної скарги;
- прокурор вважав судові рішення законними та обґрунтованими й просив залишити їх без зміни.

Мотиви Суду
Відповідно до положень Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК) 1960 рокусудове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Ознайомившись із наданими матеріалами кримінальної справи та заслухавши думку учасників процесу, Суд дійшов висновку, що доводи в касаційній скарзі засудженого про те, що суд допустив істотне порушення кримінально-процесуального закону, звузивши межі судового розгляду, є такими, що заслуговують на увагу.

Так, відмовивши в задоволенні клопотання про поновлення строку касаційного оскарження лише вироку, суд першої інстанції розглянув лише частину клопотання, оскільки засуджений порушував питання про поновлення строку касаційного оскарження вироку та постановленої щодо нього ухвали. Таким чином, суд першої інстанції допустив порушення права ОСОБА_5 на обґрунтоване судове рішення, що в свою чергу також свідчить про порушення права на справедливий суд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд апеляційної інстанції, залишивши рішення суду першої інстанції без змін, також не звернув уваги на обсяг заявленого клопотання та обсяг вимог апеляційної скарги і прийняв рішення лише в межах щодо поновлення строку касаційного оскарження вироку, чим порушив вимоги, передбачені ч. 1 ст. 365 КПК, в якій передбачено, що вирок, ухвала чи постанова суду першої інстанції перевіряється судом в межах апеляції.
Зазначене порушення, допущене судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 370 КПК 1960 року є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, оскільки могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Разом із тим, це порушення може бути усунуто судом апеляційної інстанції, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню,ухвала апеляційного судувідповідно до п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року скасуванню, а кримінальне провадження призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням зазначеного Суд не вбачає підстав для надання оцінки доводам, наведеним у касаційній скарзі в іншій частині, оскільки оцінка таких доводів можлива лише після усунення зазначеного порушення, у зв`язку з чим касаційна скарга також підлягає частковому задоволенню.

При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене й прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 394396, 400-2 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, пунктами 4, 6 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року№2147-VIII, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 15 вересня 2017 року щодо ОСОБА_5 скасувати та направити справу на новий апеляційний розгляд.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3