Справа № 466/593/14
У Х В А Л А
07 травня 2018 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання,

встановив :

ОСОБА_4 звернувся у суд з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, покликаючись на те, що вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 22 березня 2016 року його засуджено за ст.ст. 365 ч.1, 189 ч.2 КК України на чотири роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на три роки. На підставі ст.54 КК України його позбавлено спеціального звання капітан міліції. На підставі ч.1.п.1 ст.72 КК України, Закону України „Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, йому зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.12.2013р. по 21.12.2015р. у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі і вважати таким, що відбув призначене покарання за цим вироком. На даний час він відбув 2/3 частини терміну додаткового покарання, під час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, порушень порядку та умов відбування додаткового покарання не допускав, жодних правопорушень не вчиняв. Він являється фізичною особою-підприємцем, має у власності вантажний автомобіль та регулярно здійснює міжнародні вантажні перевезення, що є єдиним джерелом його доходів. Здійснюючи підприємницьку діяльність, він сплачує відповідні податки. Кожного місяця він змушений звертатися до районного сектору ЛМ відділу з пробації Західного міжрегіонального управління у питань виконання покарання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з відповідною заявою про надання дозволу на виїзд за кордон та надавати всі підтверджуючі на те документи. Отримання дозволу на виїзд за межі України створює певні труднощі в його підприємницькій діяльності, він часто змушений відмовлятися від замовлення на перевезення, оскільки не впевнений чи вчасно отримає дозвіл на виїзд за кордон. Між тим, він являється єдиним годувальником сім`ї, має на утриманні трьох малолітніх дітей, дружина знаходиться у декретній відпустці. Вважає, що вказані обставини в сукупності свідчать про наявність підстав для умовно-дострокового його звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавленням права займати посади в правоохоронних органах.

ОСОБА_4 в судовому засіданні своє клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини. Просить клопотання задовольнити.

Представник СРСП Львівського МВ з питань пробації проти задоволення клопотання не заперечувала, зазначивши, що за час перебування на обліку ОСОБА_4 порушень порядку та умов відбування додаткового покарання не допускав, правопорушень не вчиняв. На даний час ОСОБА_4 відбув 2 роки 16 днів додаткового покарання , невідбута частина складає 11 місяців 14 днів.

Прокурор проти звільнення умовно-достроково ОСОБА_4 від відбування додаткового покарання не заперечував.

Заслухавши думку прокурора, представника органу пробації та ОСОБА_4 , дослідивши матеріали клопотання, вивчивши матеріали особової справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26. 04. 2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини більш м`яким покарання» вказано, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81, ч. 4 ст. 82 та ч. 3 ст. 107 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини більш м`яким покарання» врегульовано, що згідно з ч. 1 ст. 81 Кримінального кодексу України особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому, таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Як встановлено судом, вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 22 березня 2016 року ОСОБА_4 засуджений за ст.ст. 365 ч.1, 189 ч.2 КК України на чотири роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на три роки. На підставі ст.54 КК України його позбавлено спеціального звання капітан міліції. На підставі ч.1.п.1 ст.72 КК України, Закону України „Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 11.12.2013р. по 21.12.2015р. у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі і вважати ОСОБА_4 таким, що відбув призначене покарання за цим вироком.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в районному секторі ЛМ відділу з пробації Західного міжрегіонального управління у питань виконання покарання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції і з 22 квітня 2016 року відбуває додаткове покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 22 березня 2016 року.

Також встановлено, що ОСОБА_4 являється фізичною особою підприємцем, має у власності вантажний автомобіль, регулярно здійснює міжнародні вантажні перевезення та, здійснюючи підприємницьку діяльність, сплачує відповідні податки. Він являється єдиним годувальником сім`ї, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років.

Крім того, встановлено, що за час відбування додаткового покарання, ОСОБА_4 порушень порядку та умов відбування додаткового покарання не допускав, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.

Станом на 7 травня 2018 року ОСОБА_4 відбув 2 роки 16 днів додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах , невідбута частина покарання складає 11 місяців 14 днів.

Аналізуючи викладене та зважаючи на те, що засуджений свою вину повністю усвідомив, нових кримінальних правопорушень не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, займається підприємницькою діяльністю, відбув основне покарання, на даний час відбув більше 2/3 строку додаткового покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає умовно-достроковому звільненню від подальшого відбуття додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 22 березня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 371, 372, 537-539 КПК України, суд, -
ухвалив:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах строком на три роки, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 22 березня 2016 року.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: