справа №619/1352/18
провадження №1-кс/619/729/18
07 червня 2018 року м. Дергачі
Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
захисника підозрюваного слідчогоОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 квітня 2018 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в нетверезому стані, прибув на залізничну зупинку «Нові Дергачі» поблизу вул. Борейської в м. Дергачі, де до нього підійшов ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у ОСОБА_5 виник конфлікт на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин. З метою уникнення конфлікту ОСОБА_5 почав рухатись по залізничній платформі вздовж залізничної колії в напрямку сходів, що ведуть з платформи на проїжджу частину вул. Борейської в м. Дергачі, а ОСОБА_7 продовжував його переслідувати і рухався дещо позаду в тому ж напрямку, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 почали спускатись сходами. В цей момент ОСОБА_7 схопив ОСОБА_5 за одяг рукою, на що останній, з метою уникнення захвату ОСОБА_7 , зробив різких рух плечем, від чого останній по інерції спустився сходами на вул. Борейську в м. Дергачі, а ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя та протиправного заволодінням майном ОСОБА_7 , опираючись рукою об перила сходів, в стрибку наніс удар ногою в область голови ОСОБА_7 , від чого той впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, бажаючи у повній мірі реалізувати злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 , з корисливих мотивів з метою заволодіння майном останнього, ОСОБА_5 наніс неодноразові удари ногами в область голови і тулуба ОСОБА_7 .
Упевнившись, що ОСОБА_7 не в змозі чинити опір внаслідок нанесених ударів, ОСОБА_5 , діючи із корисливих мотивів, витягнув з кишені останнього мобільний телефон «Lenovo А-1000» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , ключницю коричневого кольору, після чого продовжив наносити удари ОСОБА_7 до тих пір, доки той не перестав подавати ознаки життя.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 ОСОБА_7 були нанесені тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер, механічної асфіксії, здавлення органів шиї, внаслідок яких він помер.
Таким чином, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів.
Крім того, 06 квітня 2018 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в нетверезому стані, прибув на залізничну зупинку «Нові Дергачі» поблизу вул. Борейської в м. Дергачі, де до нього підійшов ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у ОСОБА_5 виник конфлікт на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин. З метою уникнення конфлікту ОСОБА_5 почав рухатись по залізничній платформі вздовж залізничної колії в напрямку сходів, що ведуть з платформи на проїжджу частину вул. Борейської в м. Дергачі, а ОСОБА_7 продовжував його переслідувати і рухався дещо позаду в тому ж напрямку, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 почали спускатись сходами. В цей момент ОСОБА_7 схопив ОСОБА_5 за одяг рукою, на що останній, з метою уникнення захвату ОСОБА_7 , зробив різких рух плечем, від чого останній по інерції спустився сходами на вул. Борейську в м. Дергачі, а ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_7 , опираючись рукою об перила сходів, в стрибку наніс удар ногою в область голови ОСОБА_7 , від чого той впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, бажаючи у повній мірі реалізувати злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 , з корисливих мотивів з метою заволодіння майном останнього, ОСОБА_5 наніс неодноразові удари ногами в область голови і тулуба ОСОБА_7 .
Упевнившись, що ОСОБА_7 не в змозі чинити опір внаслідок нанесених ударів, ОСОБА_5 , діючи із корисливих мотивів, витягнув з кишені останнього мобільний телефон «Lenovo А-1000» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , ключницю коричневого кольору, після чого продовжив наносити удари ОСОБА_7 до тих пір, доки той не перестав подавати ознаки життя.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 . ОСОБА_7 були нанесені тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер, механічної асфіксії, здавлення органів шиї, внаслідок яких він помер.
Таким чином, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та поєднаний із заподіянням тяжким тілесних ушкоджень.
07 квітня 2018 року о 05 годині 24 хвилини до Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області зі служби «102» надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_8 , про те, що в м.Дергачі, поруч з будинком №22 по вул. Борейській, на проїжджій частині виявлено труп гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_2 .
Під час розслідування допитано в якості свідків гр. ОСОБА_9 , гр. ОСОБА_10 , та в якості потерпілої ОСОБА_11 , з показів яких, та наданої останньої копій документів, встановлено, що померлий гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя користувався мобільним телефоном марки «Lenovo» модель «А1000», з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , та SIM-карткою оператору мобільного (рухомого) зв`язку ПрАТ «КИЇВСТАР», з абонентським номером НОМЕР_3 , та здійснював не задовго до смерті дзвінки у присутності свідків, але на момент огляду місця події та трупу останнього з ознаками насильницької смерті, вказаний телефон не виявлено.
Оперативними заходами встановлено, що вказаний мобільний телефон із SIM-карткою оператору мобільного (рухомого) зв`язку ПрАТ «КИЇВСТАР», з абонентським номером НОМЕР_3 після виявлення трупа гр. ОСОБА_7 декілька разів вимикався і вмикався попадаючи в дію веж мобільних операторів, розташованих у смт Козача Лопань та смт Слатине Дергачівського району Харківської області, а 09 квітня 2018 року вказаний мобільний телефон почав працювати із SIM-карткою оператору мобільного (рухомого) зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», з абонентським номером НОМЕР_4 .
Крім того, у період з 07 по 10 квітня 2018 року отримана інформація, що телефон ОСОБА_7 працює за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий.
В ході досудового розслідування, встановлено, що згідно довідки Прудянської селищної ради №392 від 10 квітня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: 1) ОСОБА_12 , 1987 року народження, 2) ОСОБА_5 , 1989 року народження, 3) ОСОБА_13 , 1970 року народження, 4) ОСОБА_14 , 2014 року народження.
Згідно даних комунального підприємства Технічної інвентаризації «Інвентаризатор», житловий будинок АДРЕСА_3 , знаходиться в спільній приватній власності ОСОБА_5 , частина, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_15 . Коробець Дергачівського районного округу від 06 листопада 2009 року №4599, та ОСОБА_12 , частина, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_16 Дергачівського районного округу від 06 листопада 2009 року №4599.
11 квітня 2018 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_17 було розглянуте клопотання та винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
12 квітня 2018 року слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_17 від 11 квітня 2018 року, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: 1) мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А1000», з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , та серійним номером « НОМЕР_5 (66)», з батареєю марки «Lenovo» модель «BL253»; 2) SIM-картку оператору мобільного (рухомого) зв`язку ТОВ «Lifecell», з написом на ній « НОМЕР_6 »; 3) SIM-картку оператору мобільного (рухомого) зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», з написом на ній « НОМЕР_7 »; 4) SIM-картку оператору мобільного (рухомого) зв`язку ПрАТ «КИЇВСТАР», з написом на ній « НОМЕР_8 »; 5) мобільний телефон марки «HOPE» модель «S16», з ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , ІМЕІ 2: НОМЕР_10 , з батареєю; 6) SIM-картку оператору мобільного (рухомого) зв`язку ПрАТ «КИЇВСТАР», з написом на ній « НОМЕР_11 »; 7) SIM-картку оператору мобільного (рухомого) зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», з написом на ній « НОМЕР_12 »; 8) ключницю коричневого кольору з матеріалу схожого на шкіру, без ключів, з закльопками; 9) п`ять ключів, з них два з чорною полімерною дужкою, один з металевою круглою дужкою, один з фігурною дужкою з написом «FZB», один з фігурною дужкою з написом «Sima» та «BLT10»; 10) джемпер смугастий в сіру, чорну, та фіолетову смужки, з етикеткою марки «TADDY`C» розміром «М», зі слідами нашарування речовини бурого кольору; 11) штани чорного кольору, спортивні з написом «Nike» на яких маються плями темного кольору; 12) балахон (кофту з капюшоном) синього кольору, з написом «NEW YORK CITY BROOKYN QUEENS THE BRONX PREMIUM DENIM CARMENTS /// REGISTERED @ TRADEMARK», з нашаруванням речовини бурого кольору; 13) пару кросівок чорного кольору з трьома білими смужками, з написам «Adidas doroga», 43 розміру, з нашаруванням бруду та речовини бурого кольору.
Частина з перелічених речей, а саме: 1) мобільний телефон марки «Lenovo» модель «А1000», з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , та серійним номером « НОМЕР_5 (66)», з батареєю марки «Lenovo» модель «BL253», 2) SIM-картка оператору мобільного (рухомого) зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», з написом на ній « НОМЕР_7 »; 3) SIM-картка оператору мобільного (рухомого) зв`язку ПрАТ «КИЇВСТАР», з написом на ній « НОМЕР_8 », 4) ключниця коричневого кольору з матеріалу схожого на шкіру, без ключів, з закльопками; 5) п`ять ключів, з них два з чорною полімерною дужкою, один з металевою круглою дужкою, один з фігурною дужкою з написом «FZB», один з фігурною дужкою з написом «Sima» та «BLT10» - є предметами вказаних злочинів, а інші речі, а саме: 1) SIM-картка оператору мобільного (рухомого) зв`язку ТОВ «Lifecell», з написом на ній « НОМЕР_6 »; 2) мобільний телефон марки «HOPE» модель «S16», з ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , ІМЕІ 2: НОМЕР_10 , з батареєю; 3) SIM-картку оператору мобільного (рухомого) зв`язку ПрАТ «КИЇВСТАР», з написом на ній « НОМЕР_11 »; 4) SIM-картку оператору мобільного (рухомого) зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», з написом на ній « НОМЕР_12 »; 5) джемпер смугастий в сіру, чорну, та фіолетову смужки, з етикеткою марки «TADDY`C» розміром «М», зі слідами нашарування речовини бурого кольору; 6) штани чорного кольору, спортивні з написом «Nike» на яких маються плями темного кольору; 7) балахон (кофту з капюшоном) синього кольору, з написом «NEW YORK CITY BROOKYN QUEENS ІНФОРМАЦІЯ_3 », з нашаруванням речовини бурого кольору; 8) пару кросівок чорного кольору з трьома білими смужками, з написам «Adidas doroga», 43 розміру, з нашаруванням бруду та речовини бурого кольору, - є носіями слідової інформації, та усі разом мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.
Під час допиту в якості свідка матері ОСОБА_5 ОСОБА_13 встановлено, що саме в вилучених під час обшуку речах та взутті 06 квітня 2018 року був одягнутий та взутий ОСОБА_5 , які йому і належать.
В ході допиту свідка ОСОБА_18 встановлено, що близько 21 години 30 хвилин він розстався з ОСОБА_5 поряд з магазином, розташованим неподалік залізничної станції «Нові Дергачі», куди ОСОБА_5 в подальшому направився для того щоб на електричці дібратися додому до смт Прудянка Дергачівського району Харківської області.
12 квітня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.
Слідчий вважає, що вина підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується зібраними доказами, але на теперішній час не проведено всі слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.
05 червня 2018 року керівником Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_19 строк досудового розслідування продовжено до 12 липня 2018 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання, так як висунута підозра ОСОБА_5 є обгрунтованою та продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 провину визнав частково та пояснив, що просить обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , виходячи з відсутності доказів обгрунтованості висунутої підозри та доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя приходить до наступного.
У ст. 178 КПК України вказані обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу і в тому числі однією із обставин є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» від 13 листопада 2007 року)».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя вважає, що для застосування продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків.
Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, дійшов до висновку про задоволення клопотання.
Прокурор надав суду вагомі наявні докази про висунуту підозру ОСОБА_5 у кримінальному правопорушенні за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 років до 15 років та від 8 до 15 років із конфіскацією майна.
Суду не надано доказів про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі про наявність в нього утриманців, постійного місця роботи. Підозрюваний має на утриманні доньку ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , але остання проживає за межами Дергачівського району і суду не надано доказів про участь ОСОБА_5 у вихованні дитини.
Слідчий суддя вважає, що слідчий довів наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, для застосування продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а надані докази обґрунтовують ці обставини.
За ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвала підлягає негайному виконанню та діє до 07 липня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1