Справа № 597/1180/18
Провадження № 1-кп/597/80/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики обвинувальний акт з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваними у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідавань за № 0000178 від 21.08.2018 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шумбар Шумського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, невійськовозобов`язаного, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, військовозобов`язаного, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

28.09.2018 року до Заліщицького районного суду в порядку ст.291 КПК України звернувся прокурор з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваними.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 5 липня 2018 року біля 12 години, перебуваючи у підсобному господарстві ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_3 , побачив брухт бронзи та вирішив його викрасти. Після чого ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та він не буде помічений сторонніми особами, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, бажаючи настання протиправних наслідків, шляхом вільного доступу, таємно викрав 5 кг брухту бронзи, вартістю 425 гривень. Після чого з викраденим брухтом бронзи з місця події скрився, чим завдав матеріальних збитків ОСОБА_6 на загальну суму 425 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

19 липня 2018 року ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 перебували у господарстві ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_3 . В цей час ОСОБА_3 попередньо домовився із ОСОБА_4 на таємне викрадення чужого майна. Тоді ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та він не буде помічений сторонніми особами, діючи умисно, таємно з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою таємного викрадення чужого майна, реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, бажаючи настання протиправних наслідків, підійшов до складського приміщення господарства ОСОБА_6 , де перед входом лежав брухт міді та шляхом вільного доступу викрав його. Після чого ОСОБА_4 брухт міді, вагою 5,07 кг, вартістю 633 гривні 75 копійок, поклав у рюкзак ОСОБА_3 , щоб в подальшому разом із ОСОБА_3 винести його із господарства ОСОБА_6 . Продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , близько 19 години намагалися покинути господарство ОСОБА_6 , але не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від їхньої волі, а саме: коли ОСОБА_3 виносив рюкзак із брухтом міді разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_6 попросив ОСОБА_3 показати вміст рюкзака, після чого ОСОБА_6 забрав у ОСОБА_3 5,07 кг викраденого брухту міді.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою групою осіб. Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

На підставі ч.1 ст.474 Кримінально процесуального кодексу України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про примирення від 26.09.2018 року, укладена між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваними ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно з умовами якої:

підозрюваний ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнали свою винуватість у зазначеному діянні та відшкодували потерпілому заподіяні збитки;

сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді двох років позавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Підозрюваному ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст.476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження підсудне Заліщицькому районному суду.

Обставини, викладені в обвинувальному акті, не вимагають судового розгляду в закритому судовому засіданні, судом колегіально або судом присяжних.

Відповідно до вимог ст.314 ч.3 п.1 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 просять затвердити угоду, в якій вони беззастережно визнали себе винними у вчиненні кримінального правопорушення, повідомили про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, і призначити їм узгоджену в ній міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 просить затвердити угоду про примирення з підозрюваними ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та пояснив, що розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, підтвердив суду, що не має до підозрюваних матеральних претензій. Матеріальну шкоду йому відшкодовано в повному обсязі.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у формі приватного обвинувачення.

Злочин, в скоєнні якого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 беззаперечно визнали себе винними, згідно з вимогами ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, спричиненої потерпілому, згідно ст.66 КК України судом визнаються як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до вимог ст.67 КК України судом не встановлено.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Відповідно до ст.475 ч.1 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченими, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом. А, тому, суд вважає, що угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 слід затвердити.

Суд також вважає, що речовий доказ у кримінальному провадженні - брухт міді, вагою 5,07 кг, слід вважати переданим за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.314,373,374,468,469,471,474,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 вересня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000178.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі;

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді двох років позавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст.76 ч.1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за даною статею у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст.76 ч.1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - брухт міді, вагою 5,07 кг, вважати переданим за належністю ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений обвинуваченими, потерпілим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1