Справа № 199/6540/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0001342 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_8 під вартою на 60 днів, яке обґрунтовує тим, що обвинувачена підозрюється у вчинені умисного особливо тяжкого злочину проти життя особи, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, впливати на свідків, скоювати інші злочини.

Обвинувачена ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_6 заперечували проти заявленого клопотання просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги, що відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_8 під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченої під вартою, не зменшилися та до обвинуваченої не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії від 06.04.2000» тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості над повагою до особистої свободи .

У справу «Мюррей проти Сполученого Королівства від 28.10.1994» ЄСПЛ вказав, що при визначення «ступеня підозри» підставою для отримання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні «особливої категорії злочинів».

У своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, та ризик ухилення обвинуваченого від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення.

ОСОБА_8 є тією особою, яку повідомлено про обґрунтовану підозру у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя особи умисному вбивстві, за який законом у разі доведення вини їй може бути призначено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, не має на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, на час затримання офіційно не працювала, відомості, що обвинувачена не може утримуватися під вартою в умовах слідчого ізолятора, суду не надані.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до ст.183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, при продовженні строку тримання обвинуваченої під вартою, суд враховує необхідність виконання процесуальних рішень суду та запобіганню спробам ухилення обвинуваченої від суду або переховування, скоювати злочини, впливати на недопитаних свідків, що є винятковими підставами для продовження застосування обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у з зв`язку з викладеним та наявністю фактів про існування реального суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.

Керуючись ст.ст.331,369-372 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпропетровська - у Державній установі виконання покарань (№ 4) управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області на 60 (шістдесят) днів, тобто до 30 листопада 2018 року включно.
Відмовити стороні захисту щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_8 на домашній арешт.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання, потерпілому для відома.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, заперечення можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

СУДДІ:

------------------- ---------------- --------------------

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3