Дата документу Справа № 314/5300/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1326/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/5300/17
Категорія ст. 72 ч. 5 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 не згоден з ухвалою суду. Вважає її незаконною, тому що суд відмовив йому в перерахуванні терміну попереднього ув`язнення, вважає це необґрунтованим та незаконним. Він клопотав в суді першої інстанції щоб зробили запити щодо його хвороб, однак його відвезли на лікування і він участі в розгляді справи не брав. Судом також порушено його право на захист. Просить скасувати ухвалу суду, зарахувати йому термін попереднього ув`язнення в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 07.12.2009 року по 27.03.2014 року.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який також підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2018 року клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону країни «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» залишено без розгляду.
Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого, який перебував в державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» ОСОБА_6 , надійшло клопотання щодо розгляду питання про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення.
Згідно наданої на адресу суду довідки від 19.04.2018 року, засуджений ОСОБА_6 05.04.2018 року вибув до лікувального закладу при державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».
Залишаючи без розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 суд першої інстанції вказав, що відповідно до положень ч.2 ст.539 КПК України вирішення питань виконання вироку зокрема питань про звільнення від покарання та його відбування, віднесене до компетенції суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

За наслідками перевірки вказаного клопотання судом першої інстанції встановлено наступне.

Законом України № 838-VIII від 26.11.2015 року, який набрав чинності 24.12.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» частину 5 статті 72 КК України було викладено в такій редакції: «Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.»

З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи встановлено, що ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2018 року клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону країни «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» залишено без розгляду.
Таким чином, при вищевикладених обставинах, суд вважав за необхідне залишити без розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 , оскільки відповідно до положень ч.2 ст.539 КПК України вирішення питань виконання вироку зокрема питань про звільнення від покарання та його відбування, віднесене до компетенції суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Колегія суддів вважає, що ухвала районного суду підлягає скасуванню з огляду на наступне.

1. Згідно до ч. 3 ст. 43 КПК України, засуджений має права обвинуваченого, передбачені статтею 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

Відповідно до вимог ч. ч. 3, 4 ст. 42 КПК України, обвинувачений має зокрема право: бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення; брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; збирати і подавати суду докази; висловлювати в судовому засіданні свою думку щодо клопотань інших учасників судового провадження; виступати в судових дебатах.

Згідно до ч. 3 ст. 21 КПК України, кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 539 КПК України, усудове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Системний аналіз ст. ст. 21, 42, 43 та 539 КПК України, свідчить про те, що розгляд питання про зарахування засудженому попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі обов`язково повинен здійснюватися за його участю, оскільки, по-перше, це стосується його конституційного права на волю (ст. 29 Конституції України), а по друге, проведення судового розгляду за відсутністю засудженого, позбавляє його можливості використовувати свої права на свій захист, зокремабути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримувати їх роз`яснення; брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; збирати і подавати суду докази.

Крім того, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_6 , в порушення вимог ч. 1 ст. 136 КПК України, не був належним чином повідомлений про місце та час розгляду районним судом заяви останнього, оскільки матеріали справи не підтверджують факту вручення ОСОБА_6 повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що районний суд не мав права розглядати заяву ОСОБА_6 без його участі у судовому засіданні.

2. Згідно до вимог ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Разом з тим, вказані вимоги закону місцевим судом при розгляді справи також дотримані не були.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2013 року за ст. 15 ч.2 152 ч.4, 153 ч.3, 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, 10, 12, 13, 70 КК України до довічного позбавлення волі

Враховуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд порушив вимоги ч. 1 ст. 52 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів, не обговорюючи заяву ОСОБА_6 по суті, вважає, що ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, оскільки місцевий суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 412 КПК України, тобто судове провадження було здійснено за відсутності засудженого та захисника, коли їх участь є обов`язковою.
Враховуючи вищевказані вимоги закону, а також те, що згідно до п. 2 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо буде встановлено порушення п.п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України, колегія суддів вважає необхідним скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
При новому розгляду заяви засудженого необхідно звернути увагу на постанову Верховного Суду України від 26.10.2017 року (№ 344/7495/16-к).

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2018 року відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: