справа №619/4432/18
провадження №1-кс/619/1739/18
Ухвала
іменем України

05 листопада 2018 року Дергачівський районний суд

Харківської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника власника вилученого майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001667 від 01.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

встановив:
До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 31.10.2018 в ході огляду місця події а саме автомобіль ЗАЗ-lanos д.н. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 31.10.2018 на автодорозі Харків-Золочів, на в`їзді в м. Дергачі (напроти фабрики АМКОР) сталося ДТП - зіткнення автомобілів ЗАЗ-lanos д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та BMW520 д.н.з НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження

Дане повідомлення зареєстровано до ЖЄО Дергачівського ВП №11229 від 31.10.2018.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення слідчим Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області внесено до ЄРДР за №0001667 від 01.11.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

31.10.2018 під час огляду місця події ділянки автодороги «Харків - Золочів» на вул. Залізничній в м. Дергачі, було виявлено і вилучено автомобіль ЗАЗ-lanos д.н. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, № кузова НОМЕР_2 з механічними пошкодженнями, на якому пересувався ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль ЗАЗ-lanos д.н. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, № кузова НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України вилучений під час огляду місця події 31.10.2018 року автомобіль ЗАЗ-lanos д.н. НОМЕР_1 2011 року випуску, №кузова НОМЕР_2 є тимчасово вилученим майном.

При розгляді клопотання прокурор подав заяву до суду, в якій підтримав клопотання слідчого, просив не застосовувати фіксування процесу за допомогою технічного засобу.

Слідчий також надав суду заяву в якій просив задовольнити клопотання, не застосовуючи фіксування процесу за допомогою технічного засобу.

Представник заявника власника вилученого майна ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, так як по справі нікому не пред`явлена підозра, слідчі дії не проводяться, не встановлений розмір спричиненої матеріальної шкоди.

Слідчий суддя, дослідивши докази, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження 01.11.2018 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України (кримінальне провадження №0001667).

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про арешт майна, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.

В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, у даному разі водій ОСОБА_4 визнав себе винним у скоєнні ДТП і адміністративного правопорушення, вказав, що не скоював злочину за ст. 286 ч.1 КК України, так як матеріальна шкода після ДТП не настала, тілесних ушкоджень ніхто з людей не отримав, ніхто з фігурантів по справі за медичною допомогою не звертався, всі фігуранти по справі відмовились від проведення СМЕ, підозру по справі нікому не пред`явлено, автомобіль необхідне заявнику для господарчих цілей, а також для роботи.

За вимогами ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.

Керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:
У задоволенні клопотання старшого слідчого Дергачівського ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню №0001667 від 01.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1