Постанова
Іменем України
21 червня 2018 р.
м. Київ
Справа № 753/5335/16-к
Провадження № 51-502км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянув в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 червня 2017 року у кримінальному провадженні №0000171 по обвинуваченню
ОСОБА_8 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мелітополі Запорізької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК такого, що не має судимості,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК,
ОСОБА_9 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК,
ОСОБА_6 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК,
ОСОБА_10 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_4 , в силу ст. 89 КК такого, що не має судимості,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК,
Рух справи, зміст судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року засуджено:
- ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 70 КК за сукупністю вироків ОСОБА_8 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК;
- ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_11 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК;
- ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 1 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 70 КК за сукупністю вироків ОСОБА_6 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК;
- ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Як встановлено судом першої інстанції, 05 серпня 2015 року у невстановлений досудовим слідством час ОСОБА_8 , знаходячись біля буд. № 1-г на вул. Драгоманова у м. Києві, умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 того ж дня близько 02 год., перебуваючи в загальному коридорі, який знаходиться на 14 поверсі буд. № 8-6 по вул. Драгоманова в м. Києві, побичили велосипед. В цей час, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 діючи обопільно та узгоджено, відповідно до розподілених ролей, підійшли до велосипеда марки «Paladin», чорного кольору, та переконавшись і вважаючи, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 , в свою чергу, з метою попередження ОСОБА_9 про небезпеку став спостерігати за прилеглою територією, а ОСОБА_9 за допомогою раніше приготовленого для вчинення злочину предмету, схожого на металеві кусачки, які мав при собі, перекусив металевий трос. Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_12 матеріального збитку на суму 4101 гривень.
05 вересня 2015 близько 10 год. ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні кафе «Кубік» на вул. Харківське Шосе, 57, почав розпивати алкогольні напої разом із ОСОБА_13 та ще однією невстановленою досудовим розслідуванням особою. У ході вживання алкогольних напоїв, на ґрунті непорозуміння між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , в останніх виник словесний конфлікт. В той момент у ОСОБА_6 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, зокрема банківської картки, яку добре було видно з правої кишені шортів, в які був одягнений ОСОБА_13 та належала останньому на праві власності, і, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в процесі продовження словесного конфлікту та маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок ОСОБА_13 , здійснив напад на останнього, нанісши йому один цілеспрямований удар в область носової порожнини, чим завдав ОСОБА_13 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та відкрито заволодів майном, яке належить останньому, а саме банківською карткою «Акріколь Банк». Згодом, ОСОБА_6 зняв з вказаної картки грошові кошти в сумі 1000 грн., тим самим заподіявши ОСОБА_13 майнових збитків на вказану суму.
Крім того, 17 листопада 2015 року близько 22 год. ОСОБА_9 повторно, умисно, з корисливих мотивів з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись на вул. Анни Ахматової, 43, в м. Києві, став підшукувати автомобіль для скоєння крадіжки майна. Підійшовши до автомобіля «Volkswagen Polo»,д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_14 , який був припаркований на неохоронюваній парковці між будинками № 41 та № 43 на вул. Анни Ахматової в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою раніше приготовленого для вчинення злочину предмета, схожого на ніж, який мав при собі, демонтувавши з колес дисків захисні ковпаки шляхом перерізання хомутів кріплень ковпаків на дисках з маркуванням автомобільного знаку «Volkswagen Polo», повторно викрав ковпаки у кількості чотири штуки, що належать ОСОБА_14 . Після чого, ОСОБА_9 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 1264,00 грн.
В цей же день близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_9 повторно, умисно, з корисливих мотивів з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись на вул. Анни Ахматової, 41, в м. Києві, став підшукувати автомобіль для скоєння крадіжки майна. Підійшовши до автомобіля «Skoda Octavia». д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_15 , який був припаркований на неохоронюваній парковці біля буд. № 41 на вул. Анни Ахматової в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою раніше приготовленого для вчинення злочину предмета, схожого на ніж, який мав при собі, демонтувавши з коліс дисків захисні ковпаки шляхом перерізання хомутів кріплень ковпаків на дисках з маркуванням автомобільного знаку «Skoda Octavia». повторно викрав ковпаки у кількості чотири штуки, що належать ОСОБА_15 . Після чого, ОСОБА_9 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 790,00 грн.

Крім того, в цей же день близько 22 год. 50 хв. ОСОБА_9 повторно, умисно, з корисливих мотивів з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись на вул. Дніпровська Набережна, 19-в в м. Києві, став підшукувати автомобіль для скоєння крадіжки майна. Підійшовши до автомобіля «Volkswagen golf» д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_16 , який був припаркований на неохоронюваній парковці біля буд. № 19-в на вул. Дніпровська Набережна в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою раніше приготовленого для вчинення злочину предмета, схожого на ніж, який мав при собі, демонтувавши з колес дисків захисні ковпаки шляхом перерізання хамутів кріплень ковпаків на дисках з маркуванням автомобільного знаку «Volkswagen golf», повторно викрав ковпаки у кількості чотири штуки. Після чого, ОСОБА_9 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_16 майнову шкоду на загальну суму 1422,00 грн..
Також в цей же день близько 23 год. 15 хв. ОСОБА_9 повторно, умисно, з корисливих мотивів з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись на вул. Дніпровська Набережна, 19-в, в м. Києві, став підшукувати автомобіль для скоєння крадіжки майна. Підійшовши до автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_17 , який був припаркований на неохоронюваній парковці біля буд. № 19-в по вул. Дніпровська Набережна в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою раніше приготовленого для вчинення злочину предмета, схожого на ніж, який мав при собі, демонтувавши з колес дисків захисні ковпаки шляхом перерізання хамутів кріплень ковпаків на дисках з маркуванням автомобільного знаку «Volkswagen», повторно викрав ковпаки у кількості чотири штуки, що належать ОСОБА_17 . Після чого, ОСОБА_9 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_17 майнову шкоду на загальну суму 1 264 грн.
08 січня 2016 року, близько 13 год. 50 хв., ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись поряд з буд. № 11 на вул. А. Ахматової в м. Києві, вирішили проникнути на технічний поверх під`їзду № 3 та заволодіти ліфтовим обладнанням. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в цей же день близько 13 год. 50 хв., підійшли до під`їзду № 4 буд. №11 на вул. А. Ахматової в м. Києві з метою викрасти ліфтове обладнання, яке належить «ЖЕД №204». Після чого, зайшовши до вищевказаного під`їзду та піднявшись на 9 поверх, та попередньо розподіливши між собою ролі, ОСОБА_10 через технічний поверх під`їзду № 4 вийшов на дах та направився до технічного приміщення з ліфтовим обладнанням під`їзду № 3, а ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 залишились на 9 поверсі під`їзду № 3, спостерігаючи, щоб їх злочинні дії не побачили сторонні особи та працівники поліції. Після чого ОСОБА_10 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та шляхом пошкодження дверей технічного приміщення під`їзду № 3, в якому розташоване ліфтове обладнання, яке належить «ЖЕД №204», проник в середину. Потім ОСОБА_10 підійшов до ліфтового двигуна та, використовуючи заздалегідь заготовлені інструменти, від`єднав від нього мідну ліфтову катушку МП 201 вартістю 1700 грн. витягнув з неї мідний дріт, знову вийшов на дах вищевказаного будинку та скинув на землю викрадене майно. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_10 пройшов через дах будинку та через технічний поверх під`їзду № 3 буд. АДРЕСА_5 і повернувся до ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які, переконавшись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігав, вийшли з будинку до місця, де впав мідний дріт. Підійшовши до викраденого майна, ОСОБА_6 підняв з землі мідний дріт та попросив, щоб ОСОБА_8 дав йому поліетиленовий пакет для перенесення викраденого майна, на що останній відреагував та надав пакет, в який ОСОБА_6 поклав викрадене майно, та направились до зупинки громадського транспорту на вул. А. Ахматової в м. Києві. Після чого, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , намагаючись покинути місце вчиненого злочину, були затримані працівниками поліції разом з викраденим майном, тим самим своїми злочинними діями останні завдали «ЖЕД №204» матеріальну шкоду на загальну суму 1700 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 червня 2017 року зазначений вирок місцевого суду залишений без зміни.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, вказуючи на неправильне застосування закону України, а саме ст. ст. 65, 75 КК, та на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно застосував положення ст. 75 КК відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , при цьому залишив поза увагою ступінь тяжкості вчинених злочинів, кількість епізодів, дані про особи засуджених, і, як наслідок, призначив м`яке покарання.
Вказується, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставності застосування ст. 75 КК та м`якості призначеного ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 покарання.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор, яка взяла участь у судовому засіданні, частково підтримала касаційну скаргу та просила скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
У запереченнях на касаційну скаргу захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 зазначав про безпідставність доводів касаційної скарги прокурора та законність судових рішень.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_6 заперечували проти задоволення касаційної скарги прокурора.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 65 КК суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК; відповідно до положень Загальної частини КК; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції врахував те, що скоєне обвинуваченим найтяжче з інкримінованих йому правопорушень є кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК, яке, виходячи з положень ст. 12 КК, є тяжким, те, що ОСОБА_8 є раніше не судимий, має на утриманні матір, яка є інвалідом третьої групи, характеризується задовільно, щиро покаявся, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд врахував те, що скоєні ним правопорушення є злочином середньої тяжкості, що обвинувачений раніше судимий, задовільно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, 2013 р. н., що наявна обставина, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, та обставина, що обтяжує покарання рецидив злочину.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд врахував те, що вчинені ним злочини є тяжкими, що обвинувачений раніше судимий, працює, характеризується задовільно, має на утриманні малолітню дитину, 2007 р. н., а також взяв до уваги обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, добровільне відшкодування потерпілому ОСОБА_13 завданого збитку, та обставини, що обтяжують покарання, - рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Суд першої інстанції, врахувавши особи обвинувачених, характер та ступінь тяжкості скоєних кожним з обвинувачених кримінальних правопорушень, наявність обставин, що пом`якшує покарання, та наявність у ОСОБА_18 і ОСОБА_6 обставин, що обтяжують покарання, дійшов обґрунтованого висновку про можливість звільнення обвинувачених від призначеного кожному з них покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.
У свою чергу суд апеляційної інстанції, переглядаючи в апеляційному порядку зазначене кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, в якій, зокрема, наводились доводи аналогічні доводам касаційної скарги щодо безпідставного застосування ст. 75 КК, а також доводи щодо м`якості призначеного обвинуваченим покарання, надавши вказаним доводам відповідної правової оцінки, дійшов висновку про безпідставність цих доводів та погодився з висновками суду першої інстанції, які стосуються виду та розміру призначеного обвинуваченим покарання та застосування положень ст. 75 КК.
Висновки апеляційного суду щодо виду та розміру призначеного ОСОБА_8 , ОСОБА_18 та ОСОБА_6 покарання, а також щодо застосування ст. 75 КК, є обґрунтованими та належним чином мотивованими. Вважати ці висновки необґрунтованими і сумнівними підстав немає.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Виходячи з зазначеного та керуючись статтями 433, 434, 436-438, 441, 442 КПК, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга прокурора є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва 20 червня 2017 року без зміни.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3