Провадження №1-кс/127/9824/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України підполковника юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України підполковника юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 18.04.2011 призваний на військову службу за контрактом та проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , на посаді оператора відділення, перебував у військовому званні «старший солдат».
Відповідно до Директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 повинні були прибути до пункту збору у військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) для подальшого розподілу по військових частинах Повітряних Сил Збройних Сил України.
Проте, 13 травня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 , діючи за раніше досягнутою домовленістю з іншими 312 військовослужбовцем цієї ж частини, не прибув до пункту збору - військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , вчинивши дезертирство, тобто нез`явлення на службу під час переведення з метою ухилитись від військової служби, скоєне за попередньою змовою групою осіб.
За інформацією УСБУ в Кіровоградській області, отриманою на виконання постанови про доручення проведення слідчих та розшукових дій, 16.03.2016 ОСОБА_4 змінив прізвище на « ОСОБА_6 » у зв`язку з одруженням.
Зміна ОСОБА_4 прізвища на « ОСОБА_6 » також підтверджується копією заяви про видачу паспорта громадянина України серії копією свідоцтва про шлюб від 16.03.2016.
Старший солдат ОСОБА_4 за межами військової частини НОМЕР_3 проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою ухилитись від військової служби взагалі, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст.ст. 17, 65 Конституції України, намагаючись повністю виключити себе із сфери військово-службових правовідносин.
Станом на дату подачі даного клопотання старший солдат ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_3 для подальшого проходження військової служби не прибув, перебуває на тимчасово окупованій території Автономної республіки Крим та наміру повертатись на «материкову» територію України для подальшого проходження військової служби не має.
Переховуючись від органів досудового розслідування, старший солдат ОСОБА_4 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді оператора відділення військової частини НОМЕР_2 (до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 ), 13 травня 2014 року в порушення вимог ст. ст. 17,65 Конституції України, ст. ст. ІД Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16,127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вчинив дезертирство за попередньою змовою групою осіб, тобто нез`явлення на службу разом з іншими 312 військовослужбовцем цієї ж частини.
Переховуючись від органів досудового розслідування ОСОБА_4 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів чи органів військового управління, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.
Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.
Повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, складено 27.12.2014 та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання особи.
У зв`язку зі зміною прізвища особи з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_6 », 27.07.2018 винесено постанову про внесення змін в анкетні дані підозрюваного та повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.
Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурор просить суд застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтрима, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання мотивуючи тим, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину, не має наміру уникати відповідальності та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в зв`язку з чим просила призначити запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Статтею 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити: короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, санкцією якого передбачено позбавлення волі до десяти років.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 25.04.2003 року суди при вирішенні питань, пов`язаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту і продовженням строків тримання під вартою, суди мають додержувати вимог ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст. 12 КПК, відповідно до яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.
Згідно ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, одруений, має на утриманні неповнолітню дитину, а також слідчий суддя враховує матеріальний стан, стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу суд враховує, що в обґрунтування клопотання слідчий вказує наявність ризиків, а саме те, що останній ухилявся від явки до прокурора тому його оголошено у розшук

Однак, прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину, а тому суд переконується в доцільності відмовити в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та необґрунтованість клопотання не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до п.1 ч.5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,без дозволу слідчого, прокурора, або суду; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками та експертами у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України підполковника юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом цілодобово, за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

-цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання, місця роботи;

-утримуватися від спілкування з свідками та експертами у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвала про застосування цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 діє протягом двох місяців, тобто до 29.09.2018 року включно.
Копію ухвали направити начальнику Головного управління національної поліції у Кіровоградської області для виконання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя /підпис/

Копія вірна.

Суддя / ОСОБА_1 /

Секретар / ОСОБА_2 /