Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2475/18
Провадження №: 1-кп/332/338/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Запоріжжя, маючого повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не маючого місця реєстрації та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

30.01.2017р. Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185. ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 місяців арешту. Звільнився 21.07.2017 у зв`язку із відбуттям терміну покарання;

13.12.2017р. Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 місяців арешту. Звільнився по відбуттю покарання;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , будучи фізичною особою не зареєстрованою у встановленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, маючи умисел, спрямований на організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, систематичне здійснення діяльності з прийому брухту чорних металів від фізичних осіб, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного доходу, в порушення вимог ст.ст. 1, 4, 6, 11 Закону України «Про металобрухт» підшукав та в кінці червня 2018 року орендував гараж у ОСОБА_8 , розташований на огородженій парканом земельній ділянці, яка знаходиться поряд зі станцією технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_2 , обладнавши його вагами та спеціально відведеним місцем для зберігання металобрухту, де з кінця червня 2018 року по 28 липня 2018 року незаконно здійснював від населення прийом брухту чорних металів за готівковий рахунок з метою подальшої його реалізації, тим самим незаконно організував пункт прийому, схову та збуту металобрухту.

В подальшому, 19 липня 2018 року приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , будучи фізичною особою не зареєстрованою у встановленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, маючи умисел, спрямований на незаконне здійснення діяльності з прийому брухту чорних металів від фізичних осіб, перебуваючи у приміщенні гаражу, розташованому на огородженій парканом земельній ділянці, яка знаходиться поряд зі станцією технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно прийняв від ОСОБА_9 20 кг брухту чорного металу, визначивши масу на спеціально заготовлених вагах, за ціною 6 гривень за кілограм, сплативши останньому 120 гривень.

Крім того, 20 липня 2018 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , будучи фізичною особою не зареєстрованою у встановленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, маючи умисел, спрямований на незаконне здійснення діяльності з прийому брухту чорних металів від фізичних осіб, перебуваючи у приміщенні гаражу, розташованому на огородженій парканом земельній ділянці, яка знаходиться поряд зі станцією технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного доходу, в порушення вимог ст.ст. 1,4, 6, 11 Закону України «Про металобрухт» незаконно прийняв від ОСОБА_10 14 кг 800 гр. брухту чорного металу, визначивши масу на спеціально заготовлених вагах, за ціною 5 гривень за кілограм, сплативши останньому 74 гривні.

Крім того, 28 липня 2018 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_7 будучи фізичною особою не зареєстрованою у встановленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, маючи умисел, спрямований на незаконне здійснення діяльності з прийому брухту чорних металів від фізичних осіб, перебуваючи у приміщенні гаражу, розташованому на огородженій парканом земельній ділянці, яка знаходиться поряд зі станцією технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного доходу, в порушення вимог ст.ст. 1,4, 6, 11 Закону України «Про металобрухт» незаконно прийняв від ОСОБА_11 20 кілограм брухту чорного металу, визначивши масу на спеціально заготовлених вагах, за ціною 6 гривень за кілограм, сплативши останньому 120 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 органами досудового розслідування кваліфіковані:

- по епізоду від 20.07.2018р. та від 28.07.2018р.: за ч. 1 ст. 213 КК України як здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом;
- по епізоду з кінця червня 2018 року до 19.07.2018р.: за ч. 1 ст. 213 КК України як здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

31 липня 2018 року між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_4 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 213 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_7 буде призначене покарання за ч.1 ст.213 КК України у вигляді одного року обмеження волі.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник проти затвердження угоди не заперечував.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Згідно обвинувального акту матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана, витрати на залучення експертів у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити по кримінальному провадженню № 0001646 угоду про визнання винуватості від 31 липня 2018 року, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити йому узгоджене покарання у вигляді ОДНОГО року обмеження волі.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Речові докази:

Лом чорного металу вагою 1076 кг., електронні ваги марки «Wimplex», грошові кошти в розмірі 220 грн., купюрами номіналом 2 по 100 грн., 20 грн., які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 звернути на користь держави;

Аркуш паперу із рукописним текстом, переданого на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити власнику в користування;

Грошові кошти в розмірі 74 грн., купюрами номіналом 50 грн., 2 по 10 грн., 2 по 2 грн., які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_10 залишити власнику в користування;

Кущі рослинності зеленого кольору у кількості 13 шт., які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Заводського ВП Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області знищити;

Грошові кошти в сумі 120 грн., купюрами номіналом 100 грн. та 20 грн., які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Заводського ВП Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області звернути на користь держави;

Електронні ваги марки «Wimplex», металеві вироби вагою 1050 кг., металеві труби зі слідами корозії вагою 20 кг., які опечатані в гаражі за місцем огляду звернути на користь держави.

Запобіжний захід у обвинуваченого наразі відсутній.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1