Справа № 171/1155/18
У х в а л а

18 червня 2018 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в м. Апостолове винесене в кримінальному провадженні № 0000670 старшим слідчим слідчого відділення Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , клопотання про арешт майна,

встановила:

16.06.2018 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ст.слідчий СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000670, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 15.06.2018 року, приблизно о 22-20 год., ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязнених стосунків умисно завдав потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження тяжкого ступеня тяжкості, які небезпечні для життя в момент заподіяння.

16.06.2018 року проведено огляд місця події території домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено вирізку ковдри зі слідами нашарування речовини бурого кольору, вирізку полімерної скатерті зі слідами нашарування речовини бурого кольору, кухонний ніж зі слідами нашарування речовини бурого кольору та джинсові шорти зі слідами нашарування речовини бурого кольору.

Слідчий просить накласти арешт на вилучені речі, мотивуючи своє клопотання тим, що виявлені та вилучені речі можуть мати на собі сліди вчинення злочину, тобто є речовими доказами, а тому вони можуть бути використані у кримінальному провадженні як доказ факту та обставин вчинення злочину.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином, тому у відповідності до положень ч.1 ст.172 КПК України вважаю за можливе розглянути вказане клопотання без участі вказаних учасників кримінального провадження.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, приходжу до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання щодо арешту майна з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів,
В клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна (п.1 ч.2 ст.171 КПК України).

Отже, слідчий повинен довести необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України - можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна.

Слідчим до клопотання надано витяг з ЄРДР від 16.06.2018 року, рапорт чергового Апостолівського ВП про отримання повідомлення від ОСОБА_7 щодо вчиненого злочину, копію протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 , копію протоколу огляду місця події від 16.06.2018 року, в ході якого вилучено речі, на які слідчий просить накласти арешт, заяву ОСОБА_8 про надання згоди на огляд будинку та копію протоколу допиту ОСОБА_8 , копію повідомлення про підозру ОСОБА_9 .

З урахуванням вищевказаних встановлених обставин у їх сукупності, приходжу до висновку, що особою, яка подала дане клопотання, не доведена необхідність арешту вищевказаного майна, а також не доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а саме - можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна. Крім того, ні слідчим, ні прокурором не доведено, що речі, на які вони просять накласти арешт, визнано речовими доказами у справі.

Відповідно до частини 1 статті 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись п.18 ч.1 ст.3, ст.ст. 98, 170-173, 369-372, 376, 309 КПК України, слідчий суддя

постановила:

У задоволенні клопотання ст.слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: