Справа № 171/357/17
1-кп/171/145/18
УХВАЛА
Іменем України
встановив:
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 . В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив ряд корисливих злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, в період часу з 21 грудня 2016 року по 03 лютого 2017 року. 03.02.2017 року обвинуваченому Апостолівським районним судом обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому судом враховано, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за скоєння тяжких корисливих злочинів, має не погашену судимість, не працює, суспільно - корисною працею не зайнятий, за місцем мешкання характеризується посередньо, не має утриманців. Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України. 04.05.2018 року кримінальне провадження стосовно обвинуваченого надійшло до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з Апеляційного суду Дніпропетровської області. Вважає, що ризики, передбачені п.п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, існують, а тому є необхідність застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечує проти клопотання прокурора, просить змінити йому міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки він більше року утримується під вартою, свою вину у вчиненні злочинів, за які його було засуджено Апостолівським районним судом, він визнавав і визнає на даний час в повному обсязі, переховуватися від суду він не має наміру, оскільки у нього є постійне місце проживання та на утриманні знаходиться мати похилого віку, він хворіє на туберкульоз і йому необхідно пройти обстеження, що є неможливим в умовах слідчого ізолятора. Також вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, тому просить обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_4 .
Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
При вивченні матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час проведення досудового розслідування ОСОБА_4 був затриманий 03 лютого 2017 року о 14-45 год., 05.02.2017 року обвинуваченому на підставі ухвали слідчого судді Апостолівського районного суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.04.2017 року. Підставою для обрання вказаної міри запобіжного заходу було встановлення слідчим суддею наявність ризику вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення та ризику переховування від органу досудового слідства/суду.
Обраний запобіжний захід ОСОБА_4 неодноразово продовжувався Апостолівським районним судом під час судового розгляду 28 березня 2017 року, 18 травня 2017 року, 05 липня 2017 року, 28 серпня 2017 року, 12 жовтня 2017 року, 05 грудня 2017 року.
Вироком Апостолівського районного суду від 22 січня 2018 року ОСОБА_4 засуджено та призначено покарання у вигляді позбавлення волі, при цьому у вироку зазначено, що обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22.01.2018 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції. Рішення щодо запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 . Апеляційним судом Дніпропетровської області не прийнято.
04.05.2018 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 надійшло до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області.
В цей же день надійшло клопотання прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .
Розгляд вказаного кримінального провадження призначено на 07.05.2018 року.
07.05.2018 року до Апостолівського районного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, від розгляду клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор в судовому засіданні відмовився.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому прокурором не взято до уваги той факт, що ОСОБА_4 на час судового розгляду вказаного кримінального провадження утримується під вартою.
Як встановлено судом на підставі матеріалів кримінального провадження, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 закінчився 24 квітня 2018 року.
Відповідно до ч.5 ст.202 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому ч.3 ст.206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо негайного звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з під варти, оскільки вирок Апостолівського районного суду від 22.01.2018 року, яким залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, скасовано Апеляційним судом Дніпропетровської області 24.04.2018 року, при цьому питання щодо продовження строку дії вказаного запобіжного заходу чи його скасування або зміну на інший запобіжний захід Апеляційним судом Дніпропетровської області не було вирішено.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено, а прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.
Однак суд вважає, що прокурором не доведено наявність обставин вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається прокурор.
При прийняті вказаного рішення судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 утримувався під вартою з 03.02.2017 року по 07.05.2018 року, тобто 1 рік 3 місяці 4 дні, під час перебування під вартою не мав фактично жодної можливості вчинити будь-які дії, які могли б свідчити про наявність ризику/ризиків, передбачених ст.177 КПК України, також судом враховано, що обвинувачений має постійне місце проживання, тому сама лише тяжкість вчинених злочинів та наявність судимостей у обвинуваченого, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від суду та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, однак не може бути достатньою підставою для законності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.331, 177-178, 183, 202, 350, 369-372 КПК України, суд
постановив:
У задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
У справі оголосити перерву до 09 год. 30 хв. 05 червня 2018 року.
Повний текст ухвали оголосити 10 травня 2018 року о 09 год.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1