Справа № 635/3969/18
Провадження № 1-кс/635/1122/2018
У Х В А Л А

18 травня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 04.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, про арешт майна, -

встановив:

12 травня 2018 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 04.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, про арешт майна, в якому слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон Lenovo A2010-a, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 білого кольору, оскільки вказаний предмет має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Як зазначено в клопотанні слідчого, в провадженні СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000351 від 04.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за фактом того, що 02.05.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , невідома особа знаходячись в гостях скоїла крадіжку мобільного телефону ТМ "Леново", що належав гр. ОСОБА_4 (ЖЄО 3580)

Вказане повідомлення слідчим СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 04.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Опитаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що 02.05.2018 знаходився на залізничній станції Люботин, де познайомився з дівчиною на ім`я ОСОБА_5 , після чого запросив її до себе в гості. В нього вдома вони спілкувалися та вживали спиртні напої, після чого ОСОБА_5 пішла додому. Після візиту ОСОБА_5 , ОСОБА_6 виявив відсутність свого мобільного телефону Lenovo A2010-a, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

06 червня 2018 року до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_7 , 1995 р.н., у якій вона просить долучити до матеріалів кримінального провадження № 0000351 мобільний телефон Lenovo A2010-a, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який як остання пояснила вона викрала.

06 червня 2018 року в період часу з 17.00 до 18.00 слідчим СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 було проведено огляд предмету, а саме мобільного телефону Lenovo A2010-a, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 білого кольору.

За результатами проведеного огляду мобільного телефону Lenovo A2010-a, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 білого кольору, в подальшому може мати доказове значення у кримінальному провадженні та бути визнаний речовим доказам, що сприятиме розкриттю вказаного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також для встановлення істини під час досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що у зв`язку з вищевикладеним, відповідно до вимог статей 167, 170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування тимчасово вилученого майна, необхідно накласти на нього арешт.

Слідчий Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в судове засідання повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання не з`явився. Згідно положень частини першої статті 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статі 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Згідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, відповідно до статей 91 та 98 КПК України зазначене в клопотанні майно, має важливе доказове значення в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 04.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

При цьому, слідчим доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки можливе його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, вважаю, що приведено достатньо підстав вважати, що зазначене вище майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, та існує необхідність накласти арешт на вказане майно.

Керуючись статтями 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 04.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон Lenovo A2010-a, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 білого кольору.

Вилучене майно на яке накладено арешт, передати на зберігання слідчому СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 та роз`яснити останній її відповідальність за зберігання арештованого майна.

Копію ухвали негайно вручити слідчому СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1