Справа № 738/39/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/745/2018
Категорія - ч. 2 ст. 317 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000068 від 03.10.2017 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2018 року,

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Паневежіс Литовської Республіки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, не одруженої, у якої за рішенням суду відібрані двоє малолітніх дітей 2014 та 2015 року народження, зареєстрована та фактично проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджена за ч. 2 ст. 317 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 2379 грн 52 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_8 у період з жовтня 2015 по жовтень 2017 років, використовуючи будинок за місцем проживання в АДРЕСА_1 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, направленим на забезпечення незаконного виготовлення та вживання іншими особами наркотичного засобу, обіг якого заборонений концентрату з макової соломи (опію екстракційного), шляхом надання газової плити та посуду ОСОБА_9 для виготовлення наркотичного засобу, утримувала будинок як місце для вживання наркотичного засобу.

У подальшому обвинувачена ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, після виготовлення наркотичного засобу, обіг якого заборонений концентрату макової соломи (опію екстракційного) в період з жовтня 2015 по жовтень 2017 років, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, надавала ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дозвіл на незаконне вживання наркотичних засобів у будинку за місцем проживання в АДРЕСА_1 . За що ОСОБА_8 отримувала кожного разу по 50 грн, в тому числі сама вводила наркотичний засіб шляхом ін`єкції ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просить вирок суду змінити через суворість призначеного покарання, звільнити її від відбування покарання з підстав, передбачених ст. ст. 79, 76 КК України, мотивуючи тим, що вона має намір пройти курс лікування від наркоманії та виховувати своїх дій, щодо яких ще не позбавлена батьківських прав та хоче повернути їх додому.

Винуватість визнала частково, оскільки вважала, що вживання наркотичних речовин її співмешканцем за місцем, де вони спільно проживали та вели спільне господарство, не може бути наданням місця для вживання наркотичних засобів.

Вона та її співмешканець ОСОБА_9 є наркозалежними особами, що є хворобою, а не злочином. На даний час ОСОБА_9 проходить курс лікування в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні, де має лікуватись і вона, як тільки буде завершений судовий розгляд справи.

Просить звернути увагу, що до кримінальної відповідальності вона притягується вперше, має місце роботи, але на даний час перебуває у декретній відпустці, вживає медичні препарати, які знижують потяг до наркотичних речовин.

У неї на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, вона не позбавлена батьківських прав, а тому суд має усі підстави застосувати до неї положення ст. 79 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 76 КК України.

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченої, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, прокурора, який заперечував проти аргументів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення.

ОСОБА_8 визнана судом винуватою в утриманні місця для незаконного вживання, виготовлення наркотичних засобів, а також в наданні приміщення з цією метою, вчинені з корисливих мотивів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої, що вона вважала, що вживання наркотичних речовин її співмешканцем за місцем, де вони спільно проживали та вели спільне господарство, не може бути наданням місця для вживання наркотичних засобів, не відповідають дійсності.

Свідок ОСОБА_12 , який є сусідом обвинуваченої показав, що раніше ОСОБА_8 жила з одним співмешканцем, який помер, потім проживала з іншим чоловіком ОСОБА_9 . Кожного дня до обвинуваченої ходять чоловіки, на подвір`ї відчутний різкий запах ацетону.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 неодноразово приїздили до будинку обвинуваченої, де вживали наркотичні засоби. ОСОБА_10 ін`єкції наркотичного засобу робила сама ОСОБА_8 , за що одержувала 50 грн.

Та обставина, що обвинувачена отримувала грошові кошти за надання приміщення для вживання наркотичних засобів, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які вони надавали під час проведення слідчого експерименту, а також показаннями самої ОСОБА_8 , які вона надавала у судовому засіданні під час розгляду справи про відібрання в неї дітей.

Таким чином, висновки суду про винуватість ОСОБА_8 в утриманні місця для незаконного вживання, виготовлення наркотичних засобів, а також надання приміщення з цією метою, вчинені з корисливих мотивів, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам.

Перекладаючи винуватість на ОСОБА_9 , обвинувачена намагається уникнути відповідальності

Згідно ч. 1 ст. 79 КК України, у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку. Проте застосування такого звільнення є правом, а не обов`язком суду і для нього мають бути вагомі підстави.

Як установлено по справі, обвинувачена вчинила тяжкий злочин, вину визнала частково, у вчиненому не розкаялась, протягом тривалого часу займалась протиправними діями у будинку, де проживали малолітні діти.

На період інкримінованого діяння ОСОБА_8 мала на руках немовля до року та була вагітною іншою дитиною, що не утримало її від вчинення злочину. В апеляційній скарзі вона визнає, що є наркозалежною особою та потребує лікування.

Згідно висновку наркологічної експертизи у ОСОБА_8 мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання каннабіноїдів. Обвинувачена курить коноплю постійно протягом кількох років, у неї сформувалася залежність від цієї наркотичної речовини та морально-етична деформація особистості.

Рішенням Менського районного суду від 11 жовтня 2017 року, дітей у обвинуваченої відібрано без позбавлення батьківських прав. Однак, у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що вирішуватимуть питання про позбавлення обвинувачену батьківських прав.

З жовтня 2017 року малолітні діти проживають окремо від обвинуваченої, проте вона за цей час, перебуваючи на волі, не привела будинок у порядок, не створила належних умов для проживання дітей.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані, що позитивно характеризують обвинувачену, не зважаючи на те, що до кримінальної відповідальності вона притягується вперше, не має позитивних соціальних зав`язків, її оточення складають особи, які вживають наркотичні засоби.

З огляду на характер злочину, обставини його вчинення, особу обвинуваченої, яка критично не оцінює своєї поведінки, є наркотично залежною особою з негативними соціальними зв`язками та схильностями, а тому не зможе виправитися без реального відбування покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2018 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16