пр. № 1-кс/759/2708/18
ун. № 759/9774/18
У Х В А Л А
26 червня 2018 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання про накладення арешту на майно прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0010083 від 14.11.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
26 червня 2018 року на розгляд слідчого судді передано клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 про накладення арешту на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 25101655, власником на даний час якої є ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, НОМЕР_2 , виданий 05.06.2001 Ленінградським РУ ГУ МВС України в м. Києві шляхом накладення заборони на відчуження, використання та розпорядження вказаним майном.
Вказане клопотання обґрунтовано тим, що до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві звернувся ОСОБА_5 з заявою щодо незаконного заволодіння невстановленими особами квартирою АДРЕСА_2 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_2 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкала за вказаною адресою, єдиним спадкоємцем є її рідний брат Ї ОСОБА_5 .
ОСОБА_6 зазначена квартира належала на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.2003, укладеному між ОСОБА_6 . Ї покупцем та ОСОБА_7 . Ї продавцем, зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 10.07.2003 та зареєстровано в реєстрі за № 5342.
Окрім того, відповідно до інформації Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» КБ2017 № 31967 від 17.08.2017, зазначена квартира зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.2003.
Водночас згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, встановлено, що кв. АДРЕСА_2 на даний час зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 133 від 02.03.2018 укладений між ОСОБА_4 (покупець) та ОСОБА_9 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 .
У свою чергу право власності за ОСОБА_9 зареєстровано 31.10.2017 на підставі договору купівлі-продажу № 701 від 31.10.2017, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 .
На даний час квартира АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 25101655, 23111380 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.
Враховуючи вище вказані обставини кримінального провадження, підставами у зв`язку з якими потрібно здійснити накладення арешту на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 25101655, 23111380, власником на даний час якої є ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, НОМЕР_2 , виданий 05.06.2001 Ленінградським РУ ГУ МВС України в м. Києві, слідство вважає, що незастосування цього заходу зумовить труднощі та неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, збереження речових доказів, чи перешкоджатиме встановленню істини у провадженні внаслідок того, що таке майно може бути незаконно відчужене іншими особам, що завдасть матеріальної шкоди третім особам.
Окрім цього, в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі судового виклику ОСОБА_4 або ОСОБА_9 існує реальна загроза зміні чи знищенню майна, на яке необхідно накласти арешт. А тому, досудове слідство клопоче перед слідчим суддею розглянути дане клопотання про арешту на майно, без повідомлення зазначеної особи з метою забезпечення арешту майна.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу укримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 25101655, власником на даний час якої є ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, НОМЕР_2 , виданий 05.06.2001 Ленінградським РУ ГУ МВС України в м. Києві, у володінні якої перебуває вказане майно, використовувати майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його, з метою швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, з метою забезпечення можливого заявленого цивільного позову в рамках кримінального провадження, збереження речових доказів та до набрання судовим рішенням законної сили, виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, та накладення майнових стягнень.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 25101655, власником на даний час якої є ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, НОМЕР_2 , виданий 05.06.2001 Ленінградським РУ ГУ МВС України в м. Києві шляхом накладення заборони на відчуження, використання та розпорядження вказаним майном.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1