Ленінський районний суд м.Харкова
В И Р О К
Іменем України
10 травня 2018р. Справа №642/4159/17-к Провадження 1-кп/642/612/17

Суд у складі: Головуючого судді: ОСОБА_1

Секретаря: ОСОБА_2

За участі: Прокурора ОСОБА_3

Обвинувачений: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньо-технічною освітою, не працюючий, одружений, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

10 липня 2017 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 прибув за адресою: АДРЕСА_2 ., де мешкає потерпілий ОСОБА_5 для проведення сантехнічних робіт. У зв`язку з відсутністю потерпілого ОСОБА_5 за місцем його мешкання, ОСОБА_6 , яка является керуючою будинку АДРЕСА_3 , за усною згодою з потерпілим ОСОБА_5 надала ОСОБА_4 доступ до квартири АДРЕСА_4 для проведення сантехнічних робіт. Знаходячись у квартирі АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з гаманця грошові кошти у сумі 1500 грн.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1500 гривень.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого звинувачення в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину не визнав. В поясненнях наданих суду вказа, що він проводив ремонт у квартирі ОСОБА_8 . З ним був знайомий ОСОБА_9 , який був в квартирі та стояв поряд зним. Впустила їх у квартиру ОСОБА_10 . Кошти взяв ОСОБА_9 . Він повернув потерпілому кошти до пред`явалення звинувачення.

Згідно досліджених доказів встановлено:

Потерпілий ОСОБА_5 у поясненнях вказав, що він залишив ключи від квартири для ременту. ОСОБА_11 залишився у квартирі в якому було 2500грн., пропало 1500грн. Йому зателефонував ОСОБА_12 і повідомив, що крадіжку скоїв ОСОБА_9 , но він поверне йому викрадені кошти.
Свідок ОСОБА_13 у вільних поясненнях вказала, що в один з днів на вимогу потерпілого, вона викликала для ремонту ОСОБА_14 . Вона відкрила квартиру, зайшли у кварттиру, де ОСОБА_15 почав ремонт у ванній кімнаті а ОСОБА_16 був поруч. Де був гаманець вона не бачила. ОСОБА_15 виходив з ванной кімнати в ході ремонту. Ремонт відбувся протягом 30хв.
Згідно протоколу окляду місця події від 11.07.2017 року, була оглянута квартира за адресою: АДРЕСА_2 . В ході огляду було виявлено гаманець з якого за поясненням ОСОБА_17 викрадені кошти. Обстановка в квартирі не порушена.
Дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, суд вважає, обвинуваченого ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, т.я. вина обвинуваченного підтверджується дослідженими доказами, а також самими діями обвинуваченого у виді повернення суми заподіяної шкоди.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за статтею ст. 185 ч.1 КК України як таємне викрадення чужого манна (крадіжка).

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

Обираючи міру покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного їм злочину, дані особистості.

Обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання відсутні.

При викладених обставинах, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також з урахуванням впливу призначеного покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання та попередження скоєння злочинів обвинуваченого в майбутньому.

Тому суд вважає, що до обвинуваченого, має бути застосована в якості міри покарання, яке є допустимим покаранням в силу закону у виді арешту.

На підставі вимог ст.1 ч.1 п. «В» Закону України «Про амністію» визначено: Звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив суду про застосування до його положення означенного закону «Про амністію», т.я. має на утриманні малолітнього ОСОБА_18 .

Керуючись ст. ст.373, 374, 395 КПК України: -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним в скоєнні злочину за ст.185 ч.1 КК України призначив покарання у виді 5(ти) місяців арешту.
На підставі ст.1 ч.1 п. «В» Закону України «Про амністію» ОСОБА_4 , звільнити від відбуття призначеного покарання.
Копія вироку негайно надати ОСОБА_4 , прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області, через Ленінський районний суд м.Харкова - протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1