Провадження № 274/4493/18
В И Р О К Провадження № 1-кп/0274/611/18

І м е н е м У к р а ї н и
08.11.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/4493/18 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, без місця реєстрації та постійного місця проживання, раніше був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 20.11.03 Бердичівським міським судом за ст.ст. 15, 185 ч. 3, 185 ч. 3, 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 2) 13.06.06 Бердичівським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі; 3) 20.09.06 Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 3, 185 ч. 3, 198, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України на 5 років 8 місяців позбавлення волі; 4) 06.02.13 Житомирським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі, на даний час є засудженим за вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 26.06.17 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі та за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.02.18 за ст.ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України на 4 роки позбавлення волі, а також на даний час в Бердичівському міськрайонному суді розглядається кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

за ч. 3 ст. 185 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

потерпілої . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

25 грудня 2016 року приблизно о 03 годині 00 хв. ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені статтями 185, 186 КК України, перебував біля сарайного приміщення, яке розташоване неподалік будинку АДРЕСА_2 .

В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за його діями не спостерігають сторонні особи, розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою невстановленого слідством предмету відчинив запірний пристрій, який висів на вхідних дверях до сарайного приміщення, проник до сарайного приміщення та викрав дитяче колісне крісло марки "Child 1", вартістю 14312 грн., чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на суму 14312 грн.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що в листопаді 2016 року він звільнився з місць позбавлення волі. Взимку після звільнення, це могло бути 25.12.16, вночі він йшов в районі коледжу біля фортеці. Проходив повз господарське приміщення. Потрібні були гроші, і він вирішив викрасти щось з цього приміщення, хоча і не знав, що в ньому є. Шляхом підбору ключа відчинив навісний замок до приміщення і викинув його. З приміщення викрав жовту інвалідну коляску, не знає чи вона дитяча, чи доросла. Якби він знав про те, що у потерпілої дитина з інвалідністю, не крав би. Крім коляски, більше нічого не брав. Викрадену коляску сховав біля 3-ї школи, а коли повернувся за нею, її вже не було. Зі слів працівників поліції коляску знайшли. Шкодує про вчинене, вибачається перед потерпілою.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що у неї син є дитиною-інвалідом, який самостійно пересуватись не може. Від держави у 2016 році у соцбезі їй видали інвалідну коляску для дитини, піщано-рожево-коричневого кольору. В той рік вони з дитиною були на лікуванні, потім відновлювались, повернулись до ОСОБА_6 десь в грудні і тому коляскою майже не користувались. В грудні вона встигла покористуватись лише рази три. Коляску на ніч ставила у підсобному приміщенні в дворі буд. АДРЕСА_2 , так як коляска дуже тяжка і їй важко піднімати її на другий поверх. Зранку 25 грудня вона пішла у підсобне приміщення за коляскою, так як син може пересуватись лише на ній. Прийшовши, виявила відсутність навісного замка. Зайшовши в приміщення, виявила відсутність коляски та дитячих санок. Оскільки коляску їй видала держава у користування на 4 роки, вона переживала за неї і тому повідомила поліцію лише про викрадення лише коляски. Замість викраденої держава видала їй іншу коляску. Наприкінці літа 2018 року слідчий їй повідомив, що коляску знайшли. При призначені покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 також підтверджується:

*даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.12.16, з якого видно, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_5 заявила про крадіжку невідомою особою дитячого колісного крісла "Child 1" в період часу з 14 год. 00 хв. 24.12.16 до 13 год. 00 хв. 25.12.16 з підсобного приміщення по вул. Молодогвардійській, 8 в м. Бердичеві (т. 1, а.п. 10);

*даними протоколу огляду місця події від 25.12.16 з фототаблицею до нього, під час якого зафіксовано місце скоєння злочину оглянуто підсобне приміщення на відстані 20 м від 1-го під`їзду буд. АДРЕСА_2 , де знаходилося дитяче крісло до викрадення ( т. 1, а.п. 12-14);

*даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.08.18, при проведенні якого свідок ОСОБА_7 впізнав зображення ОСОБА_3 , як такого що взимку 2017 року продавав йому різний метал (т. 1, а.п. 23-24);

*даними наданої потерпілою технічної характеристики на дитяче колісне крісло марки "Child 1" на підтвердження факту та ознак викраденого дитячого крісла (т. 1, а.п. 17-а);

*даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.09.17, при проведенні якого свідок ОСОБА_7 серед пред`явлених зображень 4 осіб впізнав зображення ОСОБА_3 , як особи, яка в останніх числах лютого 2017 року пропонувала йому купити електроінструмент (т. 1, а.п. 16-18);

*даними листа УПСЗН Попільняської райдержадміністрації Житомирської області № 885/07-01 від 16.07.18, згідно з яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку в управлінні як дитина з інвалідністю та його матері ОСОБА_5 23.03.16 було передано дитяче колісне крісло марки "Child 1", вартістю 14312 грн. (т. 1, а.п. 26-31);

*даними протоколу слідчого експерименту від 27.08.18 з фототаблицею до нього, під час якого потерпіла ОСОБА_5 розповіла та на місцевості показала коли та звідки було викрадено у неї дитяче колісне крісло марки "Child 1". Дані протоколу про час, місце злочину відповідають показанням обвинуваченого, в тому числі наданих ним під час слідчого експерименту, обставинам обвинувачення (т. 1, а.п. 33-36);

*даними протоколу слідчого експерименту від 29.08.18, під час якого підозрюваний ОСОБА_3 розповів та на місцевості показав коли, звідки та як саме він викрадав інвалідне крісло. Дані протоколу про час, місце, спосіб вчинення злочину відповідають показанням обвинуваченого, потерпілої, даним протоколів огляду місця події від 25.12.16, слідчого експерименту за участі потерпілої та іншим дослідженим доказам (т. 1, а.п. 91-96).

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах висунутого обвинувачення, доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: рецидив злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 ч.ч. 1, 3, 4 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, є злочином тяжким.

Обвинувачений раніше судимий, до затримання не працював, за місцем останньої реєстрації характеризувався як особа, на поведінку якої скарг не надходило.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий, вчинив злочин менше ніж через два місяці після звільнення з місць позбавлення волі, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе. Разом з тим, враховуючи щире каяття обвинуваченого, думку потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, суд приходить висновку про можливість призначення покарання на мінімальний строк, встановлений в санкції ч. 3 ст. 185 КК України. Остаточне покарання суд призначає з врахуванням вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.02.18. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи статус обвинуваченого та відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, призначених за цим вироком та вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 лютого 2018 року, визначає обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Початок строку відбування призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_3 обчислювати з 27 квітня 2017 року, зарахувавши таким чином покарання, повністю відбуте за попереднім вироком.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1