У Х В А Л А
21.05.2018 Справа №607/12579/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників-адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження №0002751 від 20 серпня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, -

- вирішення питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувають матеріали у кримінальному провадженні №0002751 від 20 серпня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просить продовжити дії запобіжних заходів, обраних обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та строк застосування обвинуваченим таких заходів забезпечення кримінального провадження закінчується 25 травня 2018 року, а чергове судове засідання відкладається на пізніший час.

Захисник-адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечили щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою останньому, та просять змінити такий на інший більш м`який.

Захисник-адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечили щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою останньому, та просять відмовити у такому у зв`язку погіршенням стану його здоров`я.

Суд, в порядку вимог ч.3 ст. 331 КПК України, заслухавши думки учасників судового провадження, вважає, що обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 слід продовжити строк тримання під вартою.

Відповідно до ухвал слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 серпня 2017 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжено ухвалою суду від 28 березня 2018 року, закінчується 25 травня 2018 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) належності її продовжуваного тримання під вартою.

Суд у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; те, що він не одружений; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, утриманців, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, те, що в провадженні Тернопільського міськрайонного суду знаходиться ще одне кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 304, ч.3 ст. 357 КК України, що являє собою підвищену соціальну небезпеку.

Суд у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан його здоров`я, що є задовільним; те, що він не одружений; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, утриманців, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, те, що в провадженні Тернопільського міськрайонного суду знаходиться ще два кримінальних провадження відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 296 КК України та за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, що являє собою підвищену соціальну небезпеку.

Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, не зникли та в своєму обсязі не зменшилися, оскільки є підстави вважати, що вони можуть переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення з огляду на те, що вони обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності.

Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на волі обвинувачені можуть ухилитися від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому справжній інтерес суспільства полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинувачених на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд дійшов висновку, що вищевказані обставини, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинувачених та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на строк, що не перевищує 60 днів до 19 липня 2018 року.

У зв`язку із цим, суд вважає, що клопотання сторони захисту про зміну та відмову у застосуванні запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 19 липня 2018 року о 23 год. 59 хв.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 19 липня 2018 року о 23 год. 59 хв.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну та відмову у застосуванні запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовити.

Судовий розгляд кримінального провадження №0002751 від 20 серпня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, відкласти до 16 год. 30 хв. 04 червня 2018 року.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити Начальнику СІЗО № 26 м. Чорткова, для відому та виконання.

Головуючий суддяОСОБА_1