Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/138/18
Номер провадження 1-кп/540/68/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000056 від 16 січня 2018 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, не депутата, військовозобов`язаного, працездатного, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

15.01.2018 р. близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебував в особистих справах побіля приміщення магазину «Барабашова», що розташований по АДРЕСА_2 , де побачив на зовнішній стіні приміщення вказаного магазину прикріплену камеру відеоспостереження марки «Hikvision» DS 2CE16 DOT 1 RF білого кольору, якою вирішив заволодіти, після чого умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав, шляхом зриву зі стіни вказану камеру, вартістю 752,24 грн., що належить власнику магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В подальшому ОСОБА_6 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме зберігав камеру відеоспостереження за місцем свого проживання з метою подальшого використання в особистих цілях.

За таких обставин, дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні даного злочину визнав повністю за обставин вказаних в обвинуваченні та показав, що того дня він ішов з друзями в магазин та побачивши на стіні магазину камеру, зірвав її зі стіни та забрав додому, при цьому камера розбилась. Вказаний факт був виявлений, шкодує що вчинив негідний поступок, але пробачення не вдалося попросити.

Допитаний в судовому засіданні 16.03.2018 року потерпілий ОСОБА_7 повідомив суду, що обвинувачений не намагався відшкодувати завдану ним шкоду та пробачення не просив. Камера йому повернута в неробочому стані, разом з тим на суворій мірі покарання не наполягав та в заяві від 16.03.2018 року висловив думку щодо призначення обвинуваченому громадських робіт (а.с.56).

Крім повного визнання обвинуваченим вини по висунутому обвинуваченню, суд вважає, що його винуватість в скоєному злочині, підтверджується іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, які суд у відповідністю з ч.3 ст. 349 КПК України визнав досліджувати недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються. Учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 разом з батьками та сестрами, Лип`янською сільською радою характеризується позитивно, оскільки компрометуючими матеріалами сільська рада не володіє, не схильний до крадіжок та вживання алкоголю, порушень громадського порядку не зафіксовано, скарг від односельців на ОСОБА_6 не надходило (а.с. 87-89), згідно довідки Карлівської ЦРЛ від 22.01.2018р. №85 на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 90), згідно ст.89 КК України раніше не судимий (а.с. 91-93).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

При обранні покарання обвинуваченому, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікуються як середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відношення до вчиненого злочину та обставини його вчинення, кількість та вартість викраденого, відсутність претензій з боку потерпілого, досудову доповідь (а.с.70-72) і приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання саме у виді громадських робіт в межах санкції ст. 185 ч.1 КК України призначене на мінімальний строк.

Виходячи з викладеного суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому більш м`яких покарань, зокрема: у виді штрафу, оскільки даних про те, що він працює, суду не надано.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України і вважає, що камеру відеоспостереження марки «Hikvision» DS 2CE16 DOT 1 RF білого кольору, яка зберігається в потерпілого ОСОБА_7 слід залишити потерпілому за приналежністю (а.с. 85).

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим за ст. 185 ч.1 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

Речові докази у справі: камеру відеоспостереження марки «Hikvision» DS 2CE16 DOT 1 RF білого кольору - залишити потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1