Справа № 357/8406/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 кримінальне провадження № 0003005 від 09.07.2018 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острійки, Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:
1. 31.01.1994 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст.140 КК України (в редакції кодексу 1960 року) та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Із застосуванням ст.46-1 КК України, відстрочити виконання вироку на 2 роки.
2. 03.11.1994 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст.206, 43 КК України (в редакції кодексу 1960 року) та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений 03.11.1997 з Божковської ВК (№16) Полтавської обл., по відбуттю строку покарання.
3. 11.10.1999 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.229-6, ч.3 ст.140, 42 КК України (в редакції кодексу 1960 року) та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з додатковими мірами лікування від наркоманії та конфіскацією майна. Звільнений 15.02.2004 з Бучанської ВК (№85) Київської обл., по відбуттю строку покарання.
4. 01.12.2004 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст.309, ч.2 ст.263, 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. Звільнений 20.02.2007 з Бучанської ВК (№85) Київської обл., по відбуттю строку покарання.
5. 28.11.2008 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст.309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. Звільнений 02.09.2010 з Бучанської ВК (№85) Київської обл., умовно-достроково з невідбутим строком 9 місяців 3 дні із застосуванням ст.81 КК України.
6. 25.12.2012 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст.309, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
7. 11.03.2013 Ірпінським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст.309, ч.4 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Звільнений 27.12.2016 з Бучанської ВК (№85) Київської обл., по відбуттю строку покарання.
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 будучи неодноразово судимим за злочини, пов`язані з викраденням чужого майна та зберіганням наркотичних засобів, 07.07.2018 о 18 год. 36 хв. ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні кафе «Липовий Едем», яке розташоване по вул. Леваневського, 53-ж, в м. Біла Церква Київської області та скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 залишила приміщення даного закладу таємно від оточуючих, повторно, умисно, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу з гаманця, який знаходився у шухляді під прилавком вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 500 гривень, а зі стилажу, який знаходиться над прилавком вчинив крадіжку двох скляних бокалів марки «Маренго» ємкістю 0,33 л кожний, загальною вартістю 125 гривень, належних потерпілій.
Після чого ОСОБА_4 , з місця вчиненого злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 625 гривень.

Допитаний судом у якості обвинуваченого ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому і в повному обсязі підтвердив факт таємного, за встановлених досудовим слідством обставин, викрадення 07.07.2018 о 18 год. 36 хв. в приміщенні кафе «Липовий Едем», яке розташоване по вул. Леваневського, 53-ж, в м. Біла Церква Київської області грошових коштів в сумі 500 грн. та двох скляних бокалів марки «Маренго» ємкістю 0,33 л кожний, загальною вартістю 125 гривень.У вчиненому розкаявся.
Повністю визнавши себе винуватим у скоєному, в повному обсязі погодившись з обвинуваченням та не оспорюючи фактичних обставин злочину, будучи належним чином ознайомленим з положеннями ст. 349 ч. 3 КПК України та наслідками їх застосування, ОСОБА_4 просив суд не досліджувати зібрані у провадженні докази та обмежитись його власним визнанням своєї винуватості.
Суд вважає, що в ході судового розгляду винуватість ОСОБА_4 у вчиненому доведена в повному обсязі обвинувачення, і що дії останнього вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна - крадіжка, вчинена повторно.
Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 , у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, якому попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 185 ч. 2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторна.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний злочини середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше судимий. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 судом визнається рецидив злочинів п.1 ч.1 ст. 67 КК України.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо.

ОСОБА_4 піднаглядом лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи всі ці обставини, а також виходячи з принципів індивідуалізації і співмірності заходів примусу характеру вчинених дій, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів буде покарання у виді арешту.
При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Білоцерківським міськрайонним відділом з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.
Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу винного, який характеризується за місцем проживання посередньо, раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, після звільнення знову вчинив умисний корисливий злочин, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, офіційно не працює, добровільне відшкодування шкоди, дійшов висновку, що ОСОБА_4 представляє суспільну небезпеку, його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто призначення покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільного позову потерпілою ОСОБА_5 у справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Речові докази: СD-R диск із відеозаписом - зберігати при матеріалах кримінального провадження, два скляні бокали марки «Маренго» ємкістю 0,33 л кожний повернути по приналежності потерпілій ОСОБА_5 .

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 не затримувався, під вартою не утримувався. Стосовно нього застосовувався запобіжний захід у вигляд особистого зобов`язання до 27.09.2018 року.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити за ст. 185 ч.2 КК України покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 2 місяці, тобто до 20 листопада 2018 року, обрати тримання під вартою, взяти під варту з залу засідань суду, строк відбуття покарання обчислювати з 20 вересня 2018 року, за правилами, передбаченими ст. 72 ч. 1,5 КК України зарахувати в строк відбуття покарання час попереднього увязнення з 20 вересня 2018 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку, що один такий день відповідає одному дню арешту.
Цивільного позову потерпілою ОСОБА_5 у справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Речові докази: СD-R диск із відеозаписом - зберігати при матеріалах кримінального провадження, два скляні бокали марки «Маренго» ємкістю 0,33 л кожний повернути по приналежності потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1