Постанова
Іменем України

07 червня 2018 року

м. Київ
справа № 682/1369/16-к
провадження № 51-346 км 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційні скарги заступника прокурора Хмельницької області ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 07 листопада 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000493, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсона, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Вироком вирішено питання цивільного позову, речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 07 листопада 2017 року вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання змінено, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України. В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
За обставин, встановлених судом та детально викладених у вироку, ОСОБА_7 засуджено за те, що він, 24 липня 2015 року о 12.30 год., керуючи транспортним засобом марки «MercedesBenz-350» д.р.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Р-05 Городище-Рівне-Старокостянтинів зі сторони м. Рівне в напрямку м. Хмельницького, на 216 км+900 м в с. Старий Кривин Славутського району Хмельницької області по вул. Перемоги, перед перехрестям з другорядною дорогою вул. Привокзальною, в місці, де на проїжджій частині нанесена горизонтальна лінія дорожньої розмітки «1.1» (вузька суцільна лінія), перетнувши її, виїхав на зустрічну смугу руху, допустивши зіткнення з мопедом «Baotian» під керуванням ОСОБА_10 , який рухався попереду в попутному напрямку та здійснював поворот ліворуч в сторону другорядної дороги вул. Привокзальної. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпілому ОСОБА_10 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала його смерть.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі заступник прокурора Хмельницької області ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Обґрунтовуючи свої вимоги вказує, що апеляційний суд, звільняючи ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробування, не врахував те, що він не визнавав винуватості скоєному злочині, не розкаявся, думку потерпілої щодо призначеного покарання. Крім того, апеляційним судом необґрунтовано зазначено про відшкодування заподіяної шкоди потерпілої, оскільки він відшкодував лише матеріальну шкоду.
У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. Обґрунтовуючи свої доводи, зазначає, що не погоджується з ухвалою апеляційного суду щодо звільнення ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки останній не демонструє свого щирого каяття у вчиненому злочині, ухиляється від відшкодування заподіяної моральної шкоди. Зазначає, що апеляційним судом не було взято до уваги її думка щодо призначеного покарання, яка підтримувала апеляційну скаргу прокурора щодо м`якості призначеного ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції.
Під час касаційного розгляду прокурор підтримав подані касаційні скарги потерпілої та прокурора, просив їх задовольнити.
Позиції інших учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , посилаючись на безпідставність, на його думку, доводів касаційних скарг заступника прокурора Хмельницької області та потерпілої ОСОБА_9 , просив залишити їх без задоволення, а оскаржуване судове рішення без зміни.
Засуджений ОСОБА_7 вважав, що касаційні скарги не підлягають задоволенню. На обґрунтування своєї позиції зазначив, що він повністю щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, повністю відшкодував завдану матеріальну шкоду, відшкодовує моральну шкоду. У зв`язку з цим, вважає, що ухвалу апеляційного суду слід залишити без зміни.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
При цьому, згідно зі ст. 438 КПК Українипідставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, доведеність цього обвинувачення та кваліфікація діяння за ч. 2 ст. 286 КК України в касаційних скаргах не оспорюються.
Так, відповідно до вимогст. 65 КК Україниособі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно приписів ст. 75 ККУкраїни якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд апеляційної інстанції, застосовуючи положення ст. 75 КК України та звільняючи ОСОБА_7 від відбуванням покарання з випробуванням, повною мірою врахував особу засудженого, його позитивну характеристику за місцем роботи, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, характер вчиненого злочину, наявність на утриманні матері похилого віку, відшкодувавну потерпілій завдану матеріальну шкоду, надання допомоги потерпілому ОСОБА_10 безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання
З огляду на викладене, враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, колегія суддів вважає, що визначене апеляційним судом покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 у вказаному виді та розмірі є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження вчинення ним нових злочинів та є домірним вчиненому.
Доводи касаційних скарг заступника прокурора Хмельницької області та потерпілої ОСОБА_9 щодо не відшкодовування моральної шкоди засудженим ОСОБА_7 , є необґрунтованими.
Під час касаційного розгляду, засуджений ОСОБА_7 повідомив, що відповідно до виконавчого листа з його заробітної плати за основним місцем роботи відраховується сума грошових коштів на відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілій ОСОБА_9 .
Отже, переконливих доводів про необхідність скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції з касаційних скарг заступника прокурора Хмельницької області та потерпілої не вбачається.
Інших доводів щодо незаконності ухвали апеляційного суду, які могли би бути безумовними підставами для її скасування чи зміни, касаційні скарги не містять. Тому колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги заступника прокурора Хмельницької області та потерпілої без задоволення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів
ухвалила:
Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 07 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційні скарги заступника прокурора Хмельницької області ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3