Справа №635/3322/14-к
Провадження №1-кп/635/554/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_2 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів обвинуваченого та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на тяжкість злочинів, вчинення яких інкримінується обвинуваченому та тяжкість покарання у разі визнання обвинуваченого винним, зазначив, що ОСОБА_5 не одружений, за місцем реєстрації не мешкає, до затримання фактично проживав у випадкових знайомих, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та можливість переховуватися від суду. ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних тяжких злочинів, це дає підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення..

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні, посилаючись на недоведеність прокурором наявності існування ризиків, заперечував проти продовження строків тримання під вартою. Крім того, обвинуваченим заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який. В обґрунтування клопотання обвинувачений посилався на порушення прокурором ОСОБА_7 ст. 28 КПК України щодо розумних строків розгляду кримінального провадження №030000571 від 13 лютого 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся у вчиненому та просив розглянути справу в порядку ст. 349 КПК України. На сьогоднішній день обставини, які були підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перестали існувати, а заявлені прокурором ОСОБА_2 ризики є необґрунтованими та не підтвердженими жодними доказами, а тому подальше тримання його під вартою не відповідає вимогам КПК України. Крім того зазначив, що відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2017 року судом відносно нього був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, умови якого він не порушував. Посилаючись на норми Кримінального процесуального законодавства, Конституцію України, рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року та практику ЄСПЛ, просив задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу.

Захисник у судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого, заперечувала проти продовження останньому строків тримання під вартою та просила застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 січня 2018 року. Харківським районним судом Харківської області неодноразово продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2018 року до 05 жовтня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 05 жовтня 2018 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Під час обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею було встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, свідчать про його суспільну небезпеку. Санкція ч. 2 ст. 190 КК України передбачає в тому числі покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, які викладені в ухвалі про застосування запобіжного заходу, та вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 доведені прокурором та продовжують існувати. При цьому суд приймає до уваги, що розгляд даного судового провадження не завершений, враховує значну кількість злочинів, що інкримінується обвинуваченому, обвинуваченому інкримінується вчинення злочинів, у тому числі після надходження кримінального провадження до суду та у період іспитового строку за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року, а також ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2014 року був оголошений у розшук.
У суду відсутні підстави вважати про наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, членів родини, з якими він спільно проживає, та інших осіб на його утриманні, обвинувачений не має місця роботи або навчання, судом також не встановлено наявності будь-яких інших зв`язків обвинуваченого з державою.

Зазначені обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою, а також про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, тому суд вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів. З підстав викладених вище, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Разом з цим, прокурором не обґрунтовано та не доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 199, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України продовжити на шістдесят днів до 29 листопада 2018 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який відмовити.

Встановити строк дії ухвали до 29 листопада 2018 року.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1