18.09.2018
Справа № 359/3064/18
Провадження № 1-кп/359/393/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонним суд Київської області в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 0001353, внесеному 16.06.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше судимого, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України,
в с т а н о в и в:

15.06.2017 приблизно о 23 год., на території будівельного майданчику ЖК «Сім`я», за адресою: Київська область Бориспільський район с. Щасливе, вул. Перспективна, знаходячись в будівельному вагончику для тимчасового проживання робітників, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 після спільного вживання спиртних напоїв, на ґрунті неприязних відносин, відбулася сварка, під час якої у ОСОБА_6 виник умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 .
З цією метою ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, взяв у вагончику кухонний ніж та тримаючи його при собі, вийшов на вулицю і став чекати ОСОБА_8 . Після того, як ОСОБА_8 вийшов з вагончика, ОСОБА_6 15.06.2017 приблизно о 23.10, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння смерті, наніс ОСОБА_8 три удари ножем в область шиї зліва, заподіявши наступні тілесні ушкодження: дві непроникаючі різані рани лівої бокової поверхні шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; різану рану шиї зліва з ушкодженням правої зовнішньої сонної артерії, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.
Після цього, ОСОБА_6 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, втік з місця вчинення злочину. Однак, смерть ОСОБА_8 не настала з причин, що не залежали від волі ОСОБА_6 , оскільки потерпілому було своєчасно надано медичну допомогу.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання про те, що 15.06.2017 він, разом із іншими працівниками, вечеряли і при цьому розпивали спиртні напої. ОСОБА_8 почав його ображати при інших, в результаті чого між ними виник конфлікт. Образившись на ОСОБА_8 , він пішов до іншого вагончика і коли помітив потерпілого, схопив зі столу кухонний ніж і два-три рази наніс удари правою рукою в область шиї ОСОБА_8 . Від отриманих ран потерпілий присів і йому почали надавати медичну допомогу, а він втік з місця події до місця свого проживання в Дніпропетровську область, де перебував біля 8 місяців, після чого був затриманий працівниками поліції.
Крім того, просив взяти до уваги, що він має IV клінічну стадію ВІЛ-інфекції, щире каяття та відсутність будь яких претензій з боку потерпілого.
З урахуванням позиції обвинуваченого, а також думки прокурора, його захисника, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювалися (щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, місця, часу, мети, способу скоєння злочину тощо).
Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 7.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» замах на вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання), тобто коли винний усвідомлював, що внаслідок його дій з невідворотністю настає смерть іншої людини.
Враховуючи визнання фактичних обставин справи ОСОБА_6 , про що він дав докладні пояснення по суті та визнання ним своєї провини, що повністю узгоджується із суттю пред`явленого обвинувачення, судова колегія приходить до висновку, що його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, як умисні дії, які виразились у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судова колегія вважає повне визнання вини, його щире каяття. Крім того, в порядку ч.2 ст. 66 КК України, суд приходить до висновку про необхідність віднесення до пом`якшуючої обставини і наявність у обвинуваченого тяжкої хвороби - IV клінічну стадія ВІЛ-інфекції, що об`єктивно підтверджується медичними документами та матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 - є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_6 тривалий час перебував у розшуку, та був затриманий лише через 8 місяців після вчинення злочину, добровільно до правоохоронних органів не звертався.
При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що він неодноразово судимий, останній раз 24.12.2009 Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, на 5 років позбавлення волі. 01.02.2013 постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2013, звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 6 місяців 7 днів. По місцю останньої роботи характеризувався позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 07.03.2018 №156, ОСОБА_6 страждав на час вчинення інкримінованих дій і на час проведення експертизи на розлад особистості - психопатію. При цьому, на час вчинення інкримінованих дій і на час проведення експертизи може усвідомлювати свої дії і керувати ним.
При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 , судова колегія враховує те, що він вчинив замах на особливо тяжкий злочин, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України.
З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації,справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , можливо тільки в реальній ізоляції від суспільства, із застосуванням до нього покарання у вигляді позбавлення волі, з врахуванням ч.3 ст. 68 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Колегія суду враховує, що обвинувачений під час розгляду справи переховувався від суду, у зв`язку з чим був оголошений в розшук, тим самим перешкоджав кримінальному провадженню, на початку розгляду справи не визнавав своєї вини, а в судовому засіданні визнав її і щиро розкаявся, та за наявності тяжкої хвороби, яку колегія вважає, як пом`якшуючу обставину, тому судова колегія вбачає підстави для застосування до ОСОБА_6 ст. 69 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 слід залишити раніше обраний - у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк покарання обвинуваченому необхідно відраховувати з дня його фактичного затримання, а саме з 01.03.2018 згідно протоколу затримання підозрюваного (т.1 а.с.21-23).
На думку суду, підстав для застосування положень ч.5 ст. 72 КК України по відношенню до ОСОБА_6 немає, оскільки останнього затримано та він перебував під вартою з 01.03.2018, тобто після внесення відповідних змін до указаної статті кримінального закону.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у кримінальному провадженні експертизи в сумі 6692,40 грн.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373-374, 376 КПК України, судова колегія -
у х в а л и л а :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 залишити раніше обраний - у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, утримуючи його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Строк покарання ОСОБА_6 відраховувати з дня його фактичного затримання, а саме з 01.03.2018.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати: 6692 (шість тисяч шістсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. за проведення Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром експертизи відповідно до довідки №19/10-3/508-СЕ/17 від 19.09.2017.
Речові докази: чотири відрізки липкої стрічки із слідами папілярних ліній, три змиви РБК- зберігати в матеріалах кримінального провадження №0001353 від 16.06.2017; чохол для ножа світло - сірого кольору, одну пару гумових тапців - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Засудженим ОСОБА_6 в той же строк та в такому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку вручити негайно прокурору, захиснику, обвинуваченому.

Суддя доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3