Єдиний унікальний номер 448/923/18
Провадження № 1-кп/448/123/18
У Х В А Л А
Іменем України

06.07.2018 року м.Мостиська
єдиний унікальний номер №448/923/18
провадження №1-кп/448/123/18
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
його захисник адвокат ОСОБА_5
представник потерпілої особи Мостиської міської ради Львівської області ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження за №0000181 від 13.04.2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України,

в с т а н о в и в :

До Мостиського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000181 від 13.04.2018 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

З вищевказаного обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що із весни 2018 року (точну дату слідством не встановлено), по теперішній час, усвідомлюючи відсутність будь-яких законних підстав, умисно, з метою збагачення, в порушення вимог ст.14 Конституції України, згідно з якою земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, передбачених ст.116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону, нехтуючи вимогами ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України, згідно з якою громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю), ст.125 Земельного кодексу, згідно з якою право власності на земельну ділянку, або її оренди, право державної реєстрації цих прав виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування, або оренди земельною ділянкою, та його державної реєстрації, самовільно зайняв земельну ділянки площею 49,9623 га, кадастровий номер № :05:000:0001, земельну ділянки площею 37,5713 га., кадастровий номер :03:000:001 та земельну ділянки площею 31,9854 га., кадастровий номер :03:000:0002, які знаходяться на території Стоянцівської сільської ради, поза межами населеного пункту с.Стоянці Мостиського району Львівської області та за допомогою сільськогосподарської техніки здійснив обробку даних земельних ділянок та посіяв на них сільськогосподарську зернову культуру, а саме кукурудзу та ріпак, чим спричинив державі в особі Мостиської міської ради Львівської області значну шкоду в сумі 130788,19 грн.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.197-1 КК України самовільне зайняття земельної ділянки, власнику якої спричинено значну шкоду.

Захисник-адвокат обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні подав суду клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.197-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки він вперше вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю даного кримінального правопорушення, а також повністю відшкодував завдану ним шкоду. Окрім цього, просив суд скасувати арешт земельних ділянок, накладених ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 18.05.2018 року.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила проти задоволення даного клопотання, однак просить таке задовольнити частково, а саме, вирішити долю речових доказів шляхом конфіскації посівів на арештованих земельних ділянках в дохід Держави.
Представник потерпілого Мостиської міської ради Львівської області ОСОБА_6 , розгляд даного клопотання покладає на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового провадження суд приходить до переконання, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.284 цього Кодексу.

Із змісту ч.4 ст.286 КПК України відомо, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе лише за умови, якщо особою вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до змісту п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Варто також зазначити, що згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року судам роз`яснено, що звільнення винної особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Передбачене у статті 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Як відомо із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, котре передбачене ч.1 ст.197-1 КК України та згідно ст.12 КК України відноситься до кримінального правопорушення невеликої тяжкості, щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті такого, відшкодував завдані ним збитки та клопоче про звільнення його від кримінальної відповідальності і закриття щодо нього кримінального провадження.

Аналізуючи вищенаведене, дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та думку учасників кримінального провадження, котрі не заперечують проти задоволення такого, суд приходить до переконання, що заявлене клопотання обвинуваченого є обґрунтованим та є всі підстави для звільнення такого від кримінальної відповідальності по обвинуваченню за ч.1 ст.197-1 КК України на підставі ст.45 КК України,- у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження слід закрити.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Так ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 18.05.2018 року накладено арешт на: - земельну ділянку площею 49,9623 га, кадастровий номер :05:000:0001, на якій знаходяться посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, цільове призначення землі запасу; - земельну ділянку площею 37,5713 га, кадастровий номер :03:000:0001, на якій знаходяться посіви сільськогосподарської культури ріпаку, цільове призначення землі запасу; - земельну ділянку площею 31,0854 га, кадастровий номер :03:000:0002, на якій знаходяться посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, цільове призначення землі запасу, які є землями державної власності сільськогосподарського призначення та знаходяться за межами с.Стоянці Мостиського району Львівської області, котрі також визнані речовими доказами в зазначеному кримінальному провадженні.

Заборонено будь-кому користуватися, розпоряджатися земельною ділянкою площею 49,9623 га, кадастровий номер :05:000:0001, на якій знаходяться посіви сільськогосподарської культури кукурудзи; земельною ділянкою площею 37,5713 га, кадастровий номер :03:000:0001, на якій знаходяться посіви сільськогосподарської культури ріпаку; земельною ділянкою площею 31,0854 га, кадастровий номер :03:000:0002, на якій знаходяться посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, які є землями державної власності сільськогосподарського призначення та знаходяться за межами с.Стоянці Мостиського району Львівської області, а також володіти, користуватися, розпоряджатися врожаєм ріпаку та кукурудзи, незаконно засіяних на вказаних земельних ділянках у будь-який спосіб - шляхом використання, пошкодження, знищення, проведення будь-яких агротехнічних робіт, збирання врожаю, розпорядження.

Як вбачається із змісту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні маються речові докази, на які накладено арешт, тобто речовими доказами визнано земельні ділянки, які відносяться до земель запасу та є арештовані.

Судом встановлено і не оспорюється учасниками кримінального провадження, що шкода у даному кримінальному провадженні обвинуваченим відшкодована повністю і потерпіла особа жодних претензій до обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні не заявляє.

Прокурор просить скасувати арешт на спірні земельні ділянки, однак конфіскувати в дохід Держави посіви, які знаходиться на цих ділянках, мотивуючи це тим, що вони є речовими доказами, окремо від земельних ділянок, однак на думку суду таке твердження прокурора є хибним з огляду на таке.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, є право власності на землю (право володіння і користування землею), тобто порушення права власника користуватися земельною ділянкою, в даному випадку судом не вирішується питання посівів на цих земельних ділянках, оскільки заявлене клопотання стосується зняття арешту та заборони, які накладені ухвалою Мостиського районного суду Львівської області.

Предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, виступає конкретна земельна ділянка, під якою треба розуміти частину земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами власника.

Враховуючи вище наведене суд не вправі конфісковувати в дохід Держави землі, які належать громаді, тобто самій Державі, а подальша доля посівів судом не досліджується, оскільки такі речовими доказами у даному кримінальному провадженні окремо не визнані та власник земельних ділянок (Мостиська міська рада) вимогу чи право на такі не заявляє.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлена правова позиція, згідно якої при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи наведені норми закону та беручи до уваги те, що кримінальне провадження судом закрито, майно, на яке накладено арешт (земельні ділянки), не підлягає спеціальній конфіскації, відповідно до санкції ч.1 ст.197-1 КК України, судом не було призначено покарання у виді конфіскації майна, цивільного позову по справі не заявлено, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , підтримане в судовому засіданні його захисником-адвокатом ОСОБА_5 і скасувати вжитий на досудовому розслідуванні запобіжний захід у виді арешту майна (земельних ділянок), накладений ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 18.05.2018 року.
Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.45 КК України, ст.314, п.1 ч.2 ст.284, ст.285, ч.4 ст.286, 350, 369-372 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження №0000181 від 13 квітня 2018 року - закрити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 18.05.2018 року, зокрема:

- земельної ділянки площею 49,9623 га, кадастровий номер :05:000:0001, на якій знаходяться посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, цільове призначення землі запасу;

- земельної ділянки площею 37,5713 га, кадастровий номер :03:000:0001, на якій знаходяться посіви сільськогосподарської культури ріпаку, цільове призначення землі запасу;

- земельної ділянки площею 31,0854 га, кадастровий номер :03:000:0002, на якій знаходяться посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, цільове призначення землі запасу, які є землями державної власності сільськогосподарського призначення та знаходяться за межами с.Стоянці Мостиського району Львівської області.

Скасувати заборону будь-кому користуватися, розпоряджатися земельною ділянкою площею 49,9623 га, кадастровий номер :05:000:0001, на якій знаходяться посіви сільськогосподарської культури кукурудзи; земельною ділянкою площею 37,5713 га, кадастровий номер :03:000:0001, на якій знаходяться посіви сільськогосподарської культури ріпаку; земельною ділянкою площею 31,0854 га, кадастровий номер :03:000:0002, на якій знаходяться посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, які є землями державної власності сільськогосподарського призначення та знаходяться за межами с.Стоянці Мостиського району Львівської області, а також володіти, користуватися, розпоряджатися врожаєм ріпаку та кукурудзи, незаконно засіяних на вказаних земельних ділянках у будь-який спосіб - шляхом використання, пошкодження, знищення, проведення будь-яких агротехнічних робіт, збирання врожаю, розпорядження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через Мостиський районний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили: «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1