Справа № 461/195/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2018 року м. Львів

Галицький районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0005383 від 10.12.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лозуватка, Шполянського району, Черкаської області, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме вироком Галицького районного суду м. Львова від 21.03.2016 року за ч.1 ст.162 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09.12.2017 приблизно о 23:27 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину Рукавичка, що по вул. Шпитальній, 1 у м. Львові маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав із магазину вино Бастардо та шинку Масар, зазделегіть не маючи наміру їх повернення, чим завдав ТзОВ ТВК Львівхолод матеріальної шкоди у розмірі 181,00 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Показав, що дійсно 09.12.2017 приблизно о 23:27 год., перебував в приміщенні магазину Рукавичка, що по вул. Шпитальній, 1 у м. Львові, таємно викрав із магазину вино Бастардо та шинку Масар. Даний товар він виніс за межі каси магазину, де в подальшому був затриманий працівниками магазину «Рукавичка».

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що участі в затриманні обвинуваченого ОСОБА_6 не приймав. Про крадіжку йому стало відомо від працівників магазину. Вказав, що завдана шкода відшкодована, викрадений товар повернуто в магазин.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст.65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

ОСОБА_6 раніше судимий, згідно наявною в матеріалах справи досудової доповіді складеної фахівцем (з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації) Львівського МВ з питань пробації ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_6 характеризується як товариський, досить впевнений в собі, інколи мрійливий, обережний у справах, спостережливий, поверхневий в судженнях та комунікативний. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті Особливої частини КК України.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, вчинив до повного відбуття покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 21.03.2016 року, суд вважає необхідним призначитиОСОБА_4 остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 21.03.2016 року. При цьому, відповідно до ч.3 ст.72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконується самостійно.

Зважаючи на пом`якшуючі покарання обставини, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому положеннями ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_6 остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 21.03.2016 року, у виді одного року позбавлення волі і штрафу в розмірі 850 грн.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі ч.3 ст.72 КК України призначене ОСОБА_6 покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 21.03.2016 року у виді штрафу в розмірі 850 грн. виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: диск DVD R, із записами здійсненими внутрішньою камерою відео спостереження за 09.12.2017 р., що був наданий представником потерпілого ТзОВ ТВК «Львівхолод» «Рукавичка», - зберігати при матеріалах кримінального провадження №461/195/18.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1