н/п 1-кс/640/8670/18
"17" серпня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
Сторона обвинувачення просить накласти арешт на автомобіль "КІА-Мажентіс", р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться у власності ОСОБА_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та який на теперішній час знаходиться у збереженні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів м. Харкова, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 14.08.2018 о 17.45 на перехресті вул. Г.Шосе та вул. Пермської м. Харкова стався наїзд автомобілем "КІА-Мажентіс", р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого остання з діагнозом-закритий перелом лівої гомілки була доставлена до ХМКЛШНМД.
14.08.2018 в період часу з 19.15 до 20.10 на ділянці руху перехрестя вул. Г.Шосе та вул. Пермської м. Харкова, слідчим проведений огляд місця вказаної ДТП, у ході якого встановлено, що автомобіль "КІА-Мажентіс", р.н. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились від наїзду, а саме: зміщений з кріплення передній бампер в лівій частині.
Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України автомобіль "КІА-Мажентіс", р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Старшим слідчим ВР злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 в ході огляду місця події 14.08.2018, вилучено автомобіль "КІА-Мажентіс", р.н. НОМЕР_1 , який є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення судової автотехнічної експертизи з метою з`ясування технічного стану транспортного засобу, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
За таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті автомобілю "КІА-Мажентіс", р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майданчику м. Харкова для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
Сторона обвинувачення зазначає, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку ОСОБА_4 , який заінтересований у результатах кримінального провадження як безпосередній учасник ДТП.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляд клопотання, в матеріалах справи міститься заява слідчого старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , в якій він просить провести судове засідання за його відсутності у зв`язку з службовою завантаженістю. Клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 12).
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 17.08.2018 надійшла заява від ОСОБА_4 , в якій він просить розглядати клопотання про арешт майна без його участі, у зв`язку з зайнятістю по роботі. Проти клопотання заперечує (а.с. 15).
14.08.2018 з 19.15 год. до 20.10 год., на перехресті вул. Г.Шосе та вул. Пермської у м. Харкові, проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.08.2018 вилучено майно, перелічене в даному клопотаннях сторони обвинувачення (а.с. 5-8).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий, прокурор довели слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна в цій частині підлягають задоволенню.
Однак, відповідно до ч. 4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно наданої ОСОБА_4 довідки Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-строительный КРАМ» від 16.08.2018, ОСОБА_4 є членом кооперативу «ГС КРАМ» та зберігає автомобіль "КІА", р.н. НОМЕР_1 , на автостоянці кооперативу "ГС КРАМ" за адресою: м. Харків, вул. Дудинська, 22, з 2008 року. Оплата за послуги по зберіганню автомобілю сплачується щомісячно (а.с. 16).
Згідно заяви слідчого до матеріалів справи залучено фототаблицю до протоколу огляду місця ДТП з незначними пошкодженнями автомобіля на 2 арк. (а.с. 13, 14)
Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. 132, ч. 4 ст.173, ст. 7 КПК України, слідчий суддя вважає можливим визначити місцем зберігання вказаного транспортного засобу автостоянку кооперативу "ГС КРАМ" за адресою: м. Харків, вул. Дудинська, 22, та попереджає ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
За вказаних обставин слідчим не доведено, що зміна місця зберігання арештованого майна може негативно вплинути на хід досудового розслідування.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедура та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль "КІА-Мажентіс", р.н. НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобілю "КІА-Мажентіс", р.н. НОМЕР_1 , автостоянку кооперативу "ГС КРАМ" за адресою: м. Харків, вул. Дудинська, 22, та попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
В іншій частині в задоволенні клопотання відсовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1