АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 610/221/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1737/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст. 190 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 12 березня 2018 року,стосовно ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 12 березня 2018 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Волинської області, Луцького району с. Рованці, українець, громадянин України, не працюючий, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 04.12.2013 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.185 КК України до 150 годин громадських робіт, знятий з обліку 28.03.2014 року;

- 26.09.2014 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 09.02.2015 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.190, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі, звільнений 09.03.2017 року на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 28.02.2017 умовно достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 24 дні,

визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України з призначенням покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2015 р. у вигляді 6 місяців обмеження волі, остаточно за сукупністю вироків ОСОБА_8 призначено покарання у виді 3 років обмеження волі.

Вказаним вироком встановлено, що 19.07.2017, близько 13-00 години, ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, протиправно, з метою заволодіння мобільним телефоном «SAMSUNG Galaxy J5 SM-J500HZKD», що належить потерпілому ОСОБА_9 , шляхом зловживання довірою, скориставшись довірливими відносинами з потерпілим ОСОБА_9 , заснованими на знайомстві, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попрохав у останнього мобільний телефон «SAMSUNG Galaxy J5 SM-J500HZKD», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3754 від 14.08.2017 року становить 2777 грн. 00 коп., та не виконуючи усної домовленості про його повернення, не маючи намір повертати його володільцю, незаконно заволодів вищевказаним мобільним телефоном, після чого розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2777 грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням районного суду захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 12.03.2018 року змінити. Визнати пом`якшуючими обставинами: повне визнання вини ОСОБА_8 ; щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; вибачення перед потерпілим та примирення з ним. Призначити ОСОБА_8 мінімальне покарання у виді обмеження волі, передбачене санкцією ч.2 ст. 190 КК України.

В обгрунтування вимог вказує, що суд при прийнятті рішення в мотивувальній частині вироку вказав на пом`яушуючу обставину щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину, але не вказав в якості пом`якшуючих обставин активне сприяття розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування матеріального збитку та усунення заподіяної шкоди, про що повідомив суду потерпілий та не наполягав на суворому покаранні у зв`язку з примиренням з обвинуваченим та його вибаченням.

Вважає, що суд першої інстанції мав об`єктивні умови та підстави для призначення ОСОБА_8 мінімального покарання у виді обмеження волі, оскільки закон про кримінальну відповідальність ставить можжливість призначення покарання при наявності декількох факторів, а саме: наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; врахування особи винного та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Обвинувачений в судове засіданні не з`явився , клопотання про відкладення розгляду не надходило, захисник вважає можливим розглядати його скаргу без участі обвинуваченого , оскільки останній не наполягав на цьому.

Вислухавши доповідь судді; пояснення захисника , який підтримав свою апеляційну скаргу і просив пом`якшити покарання; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання ОСОБА_8 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме.

Суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який раніше три рази вже був судимий за скоєння шахрайства та крадіжок; вчиняв злочини протягом іспитового строку ; останній злочин вчинив протягом строку умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, через чотири місяці після звільнення ; не одружений ; характеризується посередньо.
Відповідно до ст. 66 КК України судом враховано наявність обставини, що пом`якшує покарання - щирого каяття.

З врахуванням зазначеного суд призначив обвинуваченому покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.190 КК України , яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним нових злочинів.

Підстав вважати призначене судом першої інстанції покарання явно несправедливим в зв`язку з суворістю колегія суддів не вбачає. Доводи захисника про необхідність пом`якшення покарання особі , яка неодноразово засуджувалась за скоєння аналогічних злочинів і при цьому не виправдовувала довіри суду , який раніше звільняв ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком та умовно достроково є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_8 є суспільно-небезпечним і має явну антисоціальну спрямованість своєї особистості.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 12 березня 2018 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: