Справа № 527/525/18
провадження № 1-кп/527/114/18
ВИРОК
іменем України

15 травня 2018 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження № 0000191, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липове Глобинського району Полтавської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив злочин при наступних обставинах.

11.03.2018 року близько 07.20 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, без належного дозволу, реалізуючи свій злочинний умисел, прибув до берега Сулинської затоки Кременчуцького водосховища територію ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Сулинський», який входить до складу природно-заповідного фонду України, поблизу с. Липове Глобинського району Полтавської області, де вийшов на льодову поверхню зазначеного водосховища, пройшовши біля 500 м, з використанням належної йому плішні, пристрою для пробивання льоду, зробив лунки та близько 07.45 години виставив заборонені знаряддя лову власні риболовні сітки в кількості двох штук з параметрами: перша: довжиною 100 м, висотою 3 м, розмір вічкового полотна 32 мм х 32 мм; друга: довжина 50 м, висота 2 м, розмір вічкового полотна 65 мм х 65 мм.

12.03.2018 року близько 08:00 години, ОСОБА_5 повернувся до залишених у водоймищі сіток та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою вказаних риболовних сіток здійснив незаконний вилов риби загальною вагою 18 кг та був виявлений 0 09:30 год. працівниками сектору водної поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області.

Таким чином, ОСОБА_5 в результаті незаконного зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, забороненим знаряддям лову - риболовними сітками, у недозволеному місці ландшафтному заказнику загальнодержавного значення «Сулинський» порушив вимоги п.п. 3.1, 3.15, 4.14.3 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року, п.14 ст.11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», ст. 27 Закону України «Про тваринний світ».

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_5 незаконно добув рибу по видам та кількості: карась сріблястий 18 шт., вартістю 30 грн. за 1 екземпляр; плоскирка 9 шт., вартістю 141 грн. за 1 екземпляр; плітка - 19 шт., вартістю 150 грн. за 1 екземпляр; лящ 3 шт., вартістю 301 грн. за 1 екземпляр; синець 7 шт., вартістю 150 грн. за 1 екземпляр, загальною вагою 18 кг, яка відноситься до водних живих ресурсів загальнодержавного значення, чим заподіяв істотну шкоду водним біоресурсам, згідно «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 541 від 27.04.2013 року на загальну суму 6612,00 грн.

Також разом з обвинувальним актом надійшла позовна заява про відшкодування шкоди, завданої незаконним рибним промислом в розмірі 3112,00 грн.
Одночасно з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 прокурором направлено до суду угоду про визнання винуватості, укладену 19 березня 2018 року під час досудового розслідування між прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

Відповідно до цієї угоди, підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині. Крім того, в угоді сторони визначили, що у разі затвердження угоди судом, ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.249 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у зазначеному злочині визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, визнав розмір цивільного позову. Просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє свої права, а також те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, та вид покарання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та кримінального закону, суд зазначає наступне.
Як зазначено в п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до злочину середньої тяжкості.
Прокурор та захисник - адвокат ОСОБА_4 вважали за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену із ОСОБА_5 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, а також думку обвинуваченого щодо можливості затвердження укладеної угоди, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 за статтею 249 ч.1 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

Цивільний позов Кобеляцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області про стягнення з ОСОБА_5 шкоди, завданої незаконним рибним добувним промислом в розмірі 3112 грн. ґрунтується на законі, доведений належними доказами, визнаний обвинуваченим, тому підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію знарядь і засобів вчинення злочину.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 19 березня 2018 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000191 між прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу розміром 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

Цивільний позов Кобеляцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області () до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища на р/р 0086 (МФО 831019 Глобинського районного УДКСУ в Полтавській області, код платежу 24062100) збитки завдані злочином в розмірі 3112,00 грн. (три тисячі сто дванадцять гривень 00 копійок).

Арешт майна накладений ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 16.03.2018 року (справа № 527/462/18, провадження № 1-кс/527/138/18) скасувати.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, а саме: дві рибальські сітки із такими параметрами: перша: довжиною 100 м, висотою 3 м, розмір вічкового полотна 32 мм х 32 мм; друга: довжиною 50 м, висотою 2 м, розмір вічкового полотна 65 мм х 65 мм (квитанція № 7 від 12.03.2018 року), вилучену рибу (накладна № 33 від 12.03.2018 року) - конфіскувати в дохід держави.

Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1