печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурорів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:
17.05.2018 Прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із наведеним вище клопотанням.

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008030за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 147, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України участь у злочинній організації, створеній з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів; у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 2 ст. 147 КК України захоплення та тримання особи як заручника з метою спонукання родичів затриманого до вчинення дії як умови звільнення заручника, вчинене організованою групою; у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України - вимаганні передачі чужого майна, з погрозою насильства над близькими родичами потерпілого, пошкодження та знищення їхнього майна, поєднаному з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому організованою групою, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України - вимаганні передачі чужого майна, вчиненому організованою групою з погрозою насильства над потерпілим чи знищення їхнього майна. Також, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу та вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї; вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи у складі злочинної організації, умисно, з корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, виконуючи відведені йому злочинним планом роль та функції, до 16.05.2018 продовжував вчиняти протиправні дії, спрямовані на готування до вчинення кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, власності, волі, честі та гідності особи.

Обґрунтовуючи внесене клопотання прокурор вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Орган досудового розслідування, повідомивши ОСОБА_6 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищення або спотворення будь-яких із речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення нимкримінальної відповідальності, вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обставини, встановлені під час досудового розслідування, на думку прокурора, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурори в судовому засіданні доводи клопотання підтримали, просили задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання та просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі, зазначивши, що підозра є не обґрунтованою, а відтак підстави, з якими кримінальне процесуальне законодавство передбачає застосування запобіжного заходу, відсутні.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що 16.05.2018 о 09 год. 51 хв. ОСОБА_6 затриманий на підставі п. 1 ч. 2 ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України (під час вчинення особливо тяжкого злочину, якщо таке затримання є необхідним для попередження вчинення злочину, відвернення та попередження наслідків злочину, а також забезпечення збереження доказів цього злочину) та його злочинна діяльність припинена.

16.05.2018 року ОСОБА_6 повідомлено, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 1 ст. 255, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 05.09.2016, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06.09.2016, Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 від 01.11.2016, Протоколом опиту потерпілої ОСОБА_13 від 23.12.2016, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_13 від 22.12.2016, протоколом огляду від 21.11.2016 із стенограмою, протоколом огляду відеозаписів від 28.11.2016, протоколом проведення слідчого експерименту від 23.12.2017 за участю потерпілої ОСОБА_13 , протоколом огляду відеозаписів від 14.12.2016, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 05.09.2016, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 03.05.2017, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_14 від 03.05.2017, протоколом проведення слідчого експерименту від 03.05.2017 за участю потерпілого ОСОБА_14 , аналізом трафіків з`єднань абонентських номерів та терміналів мобільного зв`язку за результатами огляду інформації операторів мобільного зв`язку отриманої на підставі ухвал Печерського районного суду м. Києва, наданий відповідно до супровідного листа від 01.11.2017 за №7916/125/14/3/01-2017, розсекреченими протоколами за результатами проведення НСРД, протоколом потерпілого ОСОБА_15 від 13.06.2017, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 29.06.2017, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 15.02.2018, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_15 від 29.06.2017, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 15.06.2017, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 06.02.2018, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 03.03.2018, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_16 від 03.07.2017, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 01.08.2017, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 01.03.2018, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_17 від 27.10.2017, листом-інформуванням Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в м. Києві від 29.11.2017 за №8786/125/14/3/09-2017, листом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 05.03.2018 за №1790/42-15/0218, листом-інформуванням Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в м. Києві від 15.05.2018., іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в противагу чому сторона захисту не навела будь-яких аргументів, які б спростовували доводи, зокрема, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , постійно не мешкає за місцем своєї реєстрації, користується орендованими квартирами, які періодично змінює. Також, підозрюваний має змогу користуватися підробленими документами, що посвідчують особу, у тому числі паспортів громадянина України та громадянина України для виїзду за кордон, що надає можливість останньому безперешкодно пересуватися по території України та виїжджати за кордон з метою переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, ОСОБА_6 підтримує тісні зв`язки з представниками правоохоронних органів України, які у тому числі є підозрюваними у зазначеному кримінальному провадженні, криміналітету, у тому числі на території Російської Федерації та тимчасово окупованій території АРК Крим; ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у вигляді тривалих строків позбавлення волі, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Вищевказане безумовно свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 має можливість виїхати з території України, в тому числі на територію Російської Федерації та тимчасово окуповану територію АРК Крим, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Наряду з вказаним, прокурор зазначив, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники злочинів, місця зберігання знаряддя та засобів вчинення злочинів; отримано не всі дані щодо місць проживання та перебування підозрюваного та інших осіб, причетних до вчинення злочину, що дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, на теперішній час в ході досудового розслідування не встановлено та не допитано виключне коло осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, при цьому, встановлено, що ОСОБА_6 має стійкі зв`язки серед посадових осіб правоохоронних органів, інших силових структур, через яких намагатиметься здійснювати тиск на потерпілих, свідків та осіб, які підконтрольні вказаним посадовим особам у своїй службовій діяльності.

Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших співучасників інкримінованих йому злочинів у кримінальному провадженні, у тому числі за сприянням зв`язків серед корумпованих співробітників правоохоронних органів, представників інших силових структур, а також через сталі кримінальні зв`язки інших співучасників злочинів.

Крім того, ОСОБА_6 ,будучи учасником злочинної організації, до якої входять колишні та діючі працівники органів внутрішніх справ, обізнаним про форми та методи слідчої та оперативно-розшукової діяльності, і тому зважаючи на те, що на даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у тому числі серед посадових осіб правоохоронних органів, інших силових структур, яким він може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що на даний час у кримінальних колах м. Києва йде збір коштів, отриманих злочинним шляхом, для подальшого їх використання з метою допомоги затриманим особам, у тому числі ОСОБА_6 , для подальшого сприяння їм в ухиленні від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, зокрема з метою внесенням застави та подальшого залишення території України або переміщення на тимчасово окуповану територію України.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, злочинна діяльність ОСОБА_6 , у тому числі, була спрямована на створення злочинної організації з метою отримання матеріальних цінностей та грошових коштів, які планувалось використати для особистого збагачення, як злочинної організації в цілому так і кожного з його учасників особисто, а також з метою забезпечення функціонування самої злочинної організації, встановлення обставин щодо готування до вчинення кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, власності, волі, честі та гідності особи, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що залишаючись на волі, ОСОБА_6 в подальшому може продовжити свою протиправну діяльність.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що ОСОБА_18 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

Зухвалість вищевказаних кримінальних правопорушень свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність покарання за вчинені ним діяння, знаючи про чисельність вчинених ним інших злочинів, обставини яких на даний час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності.

Враховуючи характер вчинених підозрюваним злочинів та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, є всі підстави вважати, що підозрюваний може залишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти злочини проти громадської безпеки, власності, волі, честі та гідності особи та може вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , дані, які характеризують останнього, як особу, суспільний інтерес, вік та стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки, сталі дружні зв`язки з особами, які знаходяться на території Російської Федерації, сімейний стан, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, майновий стан та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та все ж надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягала сторона захисту.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Крім того, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, вважаю необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні, враховуючи, що ОСОБА_6 окрім іншого підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаному із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України.
Строк тримання під вартою підозрюваному рахувати з моменту затримання з 16.05.2018 року о 08 год. 00 хв. до 14.07.2018 року до 08 год. 00 хв. включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1