Справа № 751/1494/18 провадження № 11-кп/795/740/2018 Категорія - кримінальна Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13 червня 2018 року,

з участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просив у відповідності до статті 72 КК України визначити остаточний термін покарання з урахуванням періоду знаходження в СІЗО з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні відбування покарання згідно Закону України № 838- УІІІ від 26.11.2015 та звільнити його з залу суду, як такого, що повністю відбув покарання.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13 червня 2018 року задоволене подання ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» про застосування покарання при наявності декількох вироків відносно засудженого ОСОБА_6 та приведено у відповідність до чинного законодавства України вироки відносно засудженого ОСОБА_6 .

На підставі частини 4 статті 70 КК України до покарання призначеного за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.06.2016, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 28.08.2015 та остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги засуджений, зазначив, що суд при постановленні ухвали, безпідставно не застосував положення частини 5 статті 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015. Вказав, що відповідно до документів, що містяться в матеріалах особової справи, є достатні підстави для задоволення його апеляційних вимог.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, яка просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали судової справи, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню.

Також під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 просив зарахувати в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 14.09.2016 року по 14.03.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника та інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 був засуджений вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2015 за частиною 2 статті 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяців.

Крім того, ОСОБА_6 був засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.08.2015 за частиною 2 статті 289 КК України та з врахуванням частини 4 статті 70 КК України, приєднано покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2015 і остаточно призначено покарання у види позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Також вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.06.2016, ОСОБА_6 засуджено за частиною 3 статті 185 КК України і призначено покарання та за врахуванням частини 4 статті 70 КК України приєднано покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2015 і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 14.09.2016, вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.06.2016 залишено без змін. На підставі частини 5 статті 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_6 зараховано строк утримання під вартою з 18.05.2015 по 14.09.2016 з розрахунку день попереднього ув`язнення з два дні позбавлення волі.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.06.2016 ОСОБА_6 засуджений за злочин, вчинений до постановлення вироку Дарницьким районним судом міста Києва від 28.08.2015.

Відповідно до частини 4 статті 70 КК України суд призначає покарання за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Таким чином, місцевий суд, вірно з урахуванням положень частини 4 статті 70 КК України, а також статей 537 та 539 КПК України, визначив порядок призначення покарання засудженому ОСОБА_6 шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 28.08.2015, і визначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом при визначені остаточного покарання безпідставно не застосовано частину 5 статті 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, є необґрунтованими.

Відповідно до вироку Дарницького районного суду міста Києва від 28.08.2015, строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з 18 травня 2015 року (а.п.11-12).

Згідно вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.06.2016, строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з 18 травня 2015 року, з моменту його затримання (а.п.14-16).

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 14.09.2016, ОСОБА_6 на підставі частини 5 статті 72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення з 18 травня 2015 року по 14 вересня 2016 року, в строк відбування покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі (а.п.6-9).

Відповідно до частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України, в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно пункту 2 прикінцевих положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-УІІІ, цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року, визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Доводи засудженого ОСОБА_6 про зарахування в термін відбування покарання строку його перебування в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили є безпідставним, оскільки час перебування засудженого в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили не є строком попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження.

Порушень вимог кримінального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13 червня 2018 року, залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13 червня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4