Справа № 192/712/18
Провадження № 1-в/192/237/18
Ухвала
Іменем України

"14" червня 2018 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21,

за участю учасників провадження:

представника СВК № 21 ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» звернувся до суду з клопотанням про застосування покарання за кількома вироками відносно ОСОБА_3 з огляду на таке.

ОСОБА_3 останній раз засуджено вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року, за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 і остаточно до відбування призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Попередньо ОСОБА_3 засуджений 20 листопада 2017 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 71, 72 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року і остаточно до відбування призначено покарання у виді 3 років 15 днів позбавлення волі, який змінений ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2018 року, в частині виключення з мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів.
Оскільки ОСОБА_3 засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року за злочин, який скоїв 19 жовтня 2016 року, тобто до винесення попереднього вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року, який на момент винесення останнього вироку не набрав законної сили.
Тому просив визначити порядок покарання та остаточне покарання, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року засудженому ОСОБА_3 з врахуванням вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» в судовому засіданні клопотання підтримав, засуджений проти задоволення клопотання не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)», засудженого, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Згідно п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питання передбаченого п. 11 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року, виконується в Солонянській виправній колонії № 21, що розташована на території Солонянського району Дніпропетровської області, тому клопотання подано з дотриманням вимого вищезазначених норм кримінального процесуального законодавства.
Як вбачається з вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року, ОСОБА_3 засуджено даним вироком за злочини вчинені 19 жовтня 2016 року, 17 серпня 2017 року, тобто до ухвалення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року. Покарання за даним вироком визначено з врахуванням покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року (а.с. 2, 3).
При цьому вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року, ухвалений до набрання вироком Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року, законної сили.
У зв`язку з чим, при ухваленні вироку, Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року, суд не міг врахувати вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року.
Таким чином, заявлені в клопотанні вимоги про визначення порядку покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року з врахуванням вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року, є безпідставним, оскільки суд в порядку п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України може вирішити лише питання про застосування покарання, а не визначення порядку покарання.
Разом з тим вирішуючи питання застосування покарання за наявності вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року та вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року, суд враховуючи положення ч. 4 ст. 70 КК України, вважає, що при визначенні остаточного строку покарання за сукупністю злочинів, слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року поглинути покаранням призначеним за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року, і остаточно визначити до відбування ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців.
На підставі наведеного та керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотанняначальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про визначення порядку застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_3 задовольнити частково.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, поглинути покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року, покараннямпризначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців.
В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1