Справа № 694/304/18 Провадження №1-в/694/36/18
У Х В А Л А

19.09.2018 року м.Звенигородка
Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали подання фахівця Звенигородського МРС філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_2 про вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_3 , в порядку ст.26 ч.3 КВК України, -
встановила:
фахівець Звенигородського МРС філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_2 повторно звернулася до Звенигородського районного суду Черкаської області з поданням про вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_3 , в порядку ст.26 ч.3 КВК України.
Як вбачається з матеріалів подання, ОСОБА_3 22.05.2018 року засуджений вироком Звенигородського районного суду Черкаської області за ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.09.2018 року матеріали аналогічного подання було повернуто на дооформлення, оскільки суд не має повноважень на самостійне визначення того, щодо чого конкретно в поданні звернувся начальник Звенигородського МРС з питань пробації стосовно засудженого ОСОБА_3 .

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до переконання, що таке слід повернути для доопрацювання враховуючи наступне.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Згідно ч. 3 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у місячний строк після набрання вироком суду законної сили, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, відповідно до закону.
З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_3 до виплати штрафу не приступив, про наявність звернення до Звенигородського органу пробації щодо надання розстрочки сплати штрафу та підстав для розстрочки суми штрафу до матеріалів подання не надано.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Таким чином, підставою для розстрочки штрафу є майновий стан особи. Однак до матеріалів подання не надано відомостей щодо вказаного, а суд відповідно до принципу змагальності позбавлений можливості самостійно збирати докази.
Як вбачається з подання органу пробації воно не містить належних обґрунтувань заявлених вимог, а до подання не додано доказів несплати засудженим штрафу (станом на день подачі подання до суду) та підтверджень з`ясування таких обставин посадовими особами органу пробації, необхідних для розгляду такого подання.
Крім того, до подання не додано підтверджень, що ОСОБА_2 має право на звернення до суду з подібними клопотаннями. Державних печаток подання також не містить.
Враховуючи наведене, приходжу до переконання, що вказане подання слід повернути на доопрацювання.

На підставі наведеного та керуючись ст. 26 КВК України, ст. 537 КПК України, суддя, -
ухвалила :
подання фахівця Звенигородського МРС філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_2 про вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_3 , в порядку ст.26 ч.3 КВК України, повернути для доопрацювання.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Суддя