Дата документу Справа № 317/1927/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/869/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №317/1927/15-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 05 січня 2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нижній Новгород Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , інваліда першої групи по зору

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125, ч.4 ст.296 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим,

ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до первісного обвинувачення ОСОБА_8 обвинувачувався у тому, що 01 червня 2011 року він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з хуліганських мотивів, використовуючи мізерний привід для помсти та залякування особи, з якою у нього напередодні виник усний конфлікт, перебуваючи за місцем свого мешкання - в кімнаті АДРЕСА_3 , вирішив налякати ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 у період часу з 00 годин 00 хвилин до 02 години 00 хвилин зазначеного дня самостійно виготовив легкозаймисту суміш, яку помістив у скляну банку, зачинивши її полімерною кришкою та прикріпив гніт, зроблений із фрагмента тканини. Після цього ОСОБА_8 прослідував до будинку АДРЕСА_4 , де 01 червня 2011 року, приблизно о 02 годині 15 хвилин, перебуваючи у громадському місці на проїжджій частині вулиці Фестивальної, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та нічний відпочинок членів сім`ї ОСОБА_9 з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки та добросусідства у суспільстві, прагнучи показати свою зневагу до існуючих норм поведінки та залякати ОСОБА_9 , підпалив запальничкою гніт, та, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, намагаючись влучити в стіну, кинув в бік зазначеного будинку банку з саморобною легкозаймистою сумішшю, яку він спеціально пристосував та заздалегідь заготував для нанесення тілесних ушкоджень, але в результаті влучив у вікно та розбив скло віконної рами однієї з кімнат будинку АДРЕСА_4 , внаслідок чого банка із легкозаймистою сумішшю потрапила у житлову кімнату, розбилася та призвела до пожежі, в ході якої потерпілі отримали тілесні ушкодження та було частково знищено їх майно. Після чого ОСОБА_8 повернувся до свого місця проживання.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 потерпілим були заподіяні наступні тілесні ушкодження:

- ОСОБА_9 - опік дихальних шляхів 2 ступеня, токсична димова інтоксикація, термічний опік правої кисті 2 ступеня з площею ураження 1%, які як у сукупності, так і окремо кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я;

- ОСОБА_10 - опікові рани обох нижніх кінцівок 2-3А ступеня (6% поверхні), які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я;

- неповнолітній ОСОБА_11 - опіки 1-2-3А ступеня обох верхніх кінцівок, лівого стегна (12% поверхні тіла), які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які спричинили тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня;

- малолітній ОСОБА_12 - опіки 1-2-3А ступеня лівої кисті, стопи та обох гомілок з площею ураження до 8%, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, в результаті злочинних дій ОСОБА_8 було знищено майно потерпілих на загальну суму 37500 грн.

Такі дії ОСОБА_8 були кваліфіковані прокурором за ч.1 ст.122 КК, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та за ч.4 ст.296 КК, як хуліганство, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Крім того, в ході судового розгляду 18 травня 2016 року прокурором змінено обвинувачення, відповідно до якого ОСОБА_8 обвинувачувався у тому, що він 01.06.2011 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, з особистих неприязних відносин до особи, з якою у нього напередодні виник усний конфлікт, перебуваючи за місцем свого мешкання в кімнаті АДРЕСА_3 , вирішив спричинити ОСОБА_9 тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 у період часу з 00 годин 00 хвилин до 02 години 00 хвилин зазначеного дня самостійно виготовив легкозаймисту суміш, яку помістив у скляну банку, зачинивши її полімерною кришкою та прикріпив гніт, зроблений із фрагмента тканини. Після цього ОСОБА_8 прослідував до будинку АДРЕСА_4 , де 01 червня 2011 року приблизно о 02 годині 15 хвилин, підпалив запальничкою гніт, та, діючи з метою реалізації свого злочинного умислу кинув у бік зазначеного будинку банку з саморобною легкозаймистою сумішшю, в результаті влучив у вікно та розбив скло віконної рами однієї з кімнат будинку АДРЕСА_4 , внаслідок чого банка із легкозаймистою сумішшю потрапила у житлову кімнату, розбилася та призвела до пожежі, в ході якої потерпілі отримали тілесні ушкодження. Після чого ОСОБА_8 повернувся до свого місця проживання.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 потерпілим були заподіяні наступні тілесні ушкодження:

- ОСОБА_9 - опік дихальних шляхів 2 ступеня, токсична димова інтоксикація, термічний опік правої кисті 2 ступеня з площею ураження 1%, які як у сукупності, так і окремо кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я;

- ОСОБА_10 - опікові рани обох нижніх кінцівок 2-3А ступеня (6% поверхні), які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я;

- неповнолітній ОСОБА_11 - опіки 1-2-3А ступеня обох верхніх кінцівок, лівого стегна (12% поверхні тіла), які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які спричинили тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня;

- малолітній ОСОБА_12 - опіки 1-2-3А ступеня лівої кисті, стопи та обох гомілок з площею ураження до 8%, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_8 були кваліфіковані прокурором за ч.1 ст.122 КК, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та за ч.2 ст.125 КК, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125, ч.4 ст.296 КК та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд надав неправильну оцінку наданим доказам, в дослідженні окремих доказів відмовив та належним чином не мотивував у вироку своїх висновків. Крім того, незважаючи на зміну складу суду в матеріалах кримінального провадження відсутня ухвала про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку, отже судове рішення фактично ухвалено незаконним складом суду, що є безумовною підставою для скасування судового рішення. Крім того, суд у виправдувальному вироку зазначив зміст первісного обвинувального акта та зміненого обвинувального акта. При цьому за даних обставин не вбачається, який обвинувальний акт був розглянутий під час підготовчого судового засідання та яке обвинувачення було предметом судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка повністю підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні; обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти скарги та просили вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, вимагаючи скасувати вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, прокурор виходив з того, що судове рішення ухвалено незаконним складом суду.

Проте колегія суддів критично ставиться до таких заперечень апеляційної скарги, оскільки обставини, на які посилався прокурор, не свідчать про незаконність складу суду, так як головуючого суддю у даному кримінальному провадженні було визначено відповідно до вимог ст.35 КПК, свідченням чого є протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Дана обставина прокурором не заперечена.

Рішення суду про недослідження доказів, які були досліджені попереднім складом суду, вказує лише на допущене судом порушення вимог ст.23 КПК щодо безпосередності дослідження доказів, проте жодним чином не зумовлює настання наслідків, передбачених п.2 ч.2 ст.412 КПК.

Статтею 319 КПК передбачено можливість недослідження раніше отриманих доказів у разі заміни судді у складі суду.

У зв`язку із закінченням повноважень у судді ОСОБА_13 , який одноособово розглядав дане кримінальне провадження уособлюючи, тим самим, склад суду, відповідно до ст.35 КПК було проведено заміну не судді у складі суду, а склад суду, що зумовило необхідність дослідження й тих доказів, які були досліджені попереднім складом суду.

А тому суд під головуванням судді ОСОБА_1 , не дослідивши безпосередньо покази потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , не мав права посилатися на них у своєму вироку. А тому вирок суду в цій частині підлягає зміні.

Перевіряючи інші доводи апеляційної скарги прокурора колегія суддів також находить їх необґрунтованими виходячи з такого.

Так, прокурор в своїй апеляційній скарзі, крім іншого, посилався на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою висновок експерта №36 від 12.08.2011 року, відповідно до якого покази обвинуваченого ОСОБА_8 , надані ним в ході відтворення обстановки та обставин події, повністю відповідають матеріалам справи, та висновок експерта №4597/28 від 13.10.2011 року, відповідно до якого психічний тиск на ОСОБА_8 при проведенні його допиту під час досудового розслідування, коли він давав покази про визнання своєї вини, та під час відтворення обстановки та обставин події, не здійснювався.

Такі експертизи, на переконання апелянта, повністю спростовують покази обвинуваченого, які надані ним суду.

Проте колегія суддів критично ставиться до таких заперечень прокурора, оскільки ні сам протокол допиту ОСОБА_8 з його визнавальними показами, ні протокол відтворення обстановки та обставин події стороною обвинувачення суду надано не було.

На переконання судової колегії, неврахування судом зазначених висновків експерта за відсутності самих протоколів процесуальних дій, які були предметом дослідження таких експертиз, не впливає на правильність прийнятого судом рішення та не тягне за собою його скасування.

Більш того, колегія суддів зважає і на те, що у висновку експерта №4597/28 зазначено про те, що встановити чи наявна психологічна достовірність показів ОСОБА_8 , наданих ним під час проведення відтворення обстановки та обставин події з його участю, не виявилося можливим /а.п.25 оборот т.3/.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що суд не надав оцінки показам потерпілої ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону. Адже суд безпосередньо не допитував даних осіб, а тому не мав права посилатися на їх покази у своєму вироку, а тим більше надавати їм будь-яку оцінку.

Судова колегія критично ставиться до заперечень прокурора про те, що суд у вироку зазначив зміст первісного обвинувального акта та зміненого обвинувального акта. Адже потерпілі заперечили проти зміни прокурором обвинувачення та виявили бажання підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі. А тому будь-яких порушень в цій частині колегія суддів не вбачає.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що надані стороною обвинувачення докази (постанова про порушення кримінальної справи, протокол огляду місця події, висновки експертів, медичні довідки та ін.) лише підтверджують факт пожежі, яка відбулася в будинку АДРЕСА_4 у зв`язку з підпалом та наявність у потерпілих тілесних ушкоджень. Проте такі докази, як кожен окремо так і в їх сукупності, жодним чином не доводять винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому стороною обвинувачення злочинів.

На переконання колегії суддів, районний суд давши оцінку всім доказам, які було надано стороною обвинувачення, обґрунтовано дійшов висновку, що вказані докази не можуть вважатися такими, що доводять вину ОСОБА_8 поза розумним сумнівом у інкримінованих йому злочинах. Доводи апеляційної скарги прокурора даних висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 05 січня 2018 року щодо ОСОБА_8 в цій справі змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку суду посилання на покази потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4