Справа № 396/129/18
Провадження № 1-кп/396/75/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта загальна середня, не одруженого, проживає в цивільному шлюбі, малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, в силу ст. 89 КК України, вважається не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження за наступних обставин.
Судом встановлено, що 27 липня 2017 року в обідній час, більш точного часу ні досудовим розслідуванням, ні судом не встановлено, потерпілий ОСОБА_6 , знаходився в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час перебував обвинувачений ОСОБА_3 , де останні разом розпивали спиртні напої.
В ході розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 виникла суперечка, під час якої обвинувачений ОСОБА_3 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень та реалізовуючи його, підійшов до ОСОБА_6 та наніс почергово правою ногою два удари в область обличчя та два удари правою ногою в живіт а саме область пахвинної лінії з права останнього в той час, коли ОСОБА_6 знаходився в положенні сидячи на стільці. Від отриманих ударів ОСОБА_6 впав на підлогу на правий бік. Далі, не бажаючи припинення своїх дій, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 наніс ще три удари правою ногою в область спини, а саме в область задньо-пахвинної лінії, та чотири удари правою ногою в область живота, а саме правого підреберря, ОСОБА_6 , в той час, коли останній знаходивсь в положенні лежачи на правому боці, після чого ОСОБА_3 закінчив бійку.
27.07.2017 року потерпілий ОСОБА_6 був доставлений до Новоукраїнської центральної районної лікарні, де йому надано медичну допомогу.
Відповідно висновку експерта № 134 від 26.09.2017 року, згідно наданої медичної документації у потерпілого ОСОБА_6 в результаті його побиття ОСОБА_3 утворилися тілесні ушкодження в вигляді: ЗЧМТ: струс головного мозку; перелом нижньої щелепи; ЗТГК: перелом 5,8,9 ребра праворуч по пахвинним лініям, перелом 3,4 ребра ліворуч по задньо-пахвинній лінії, лівобічний пневмоторакс, правобічний гідроторакс; ЗТЧП: двохмоментний розрив печінки і селезінки з внутрішньочеревною кровотечею, травматичний шок II ст. Діагноз: «ЗЧМТ: струс головного мозку» не оцінювався за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень, тому що не підтверджений об`єктивною неврологічною симптоматикою. Ушкодження в вигляді перелому нижньої щелепи не оцінюється за ступенем тяжкості, тому що не підтверджене рентгенологічними методами діагностики.
Тілесні ушкодження, що мали місце у гр. ОСОБА_6 , утворилися внаслідок не менш п`яти травматичних впливів тупим(ми) предметом(ами) - у ділянку грудної клітки праворуч (двічі) і ліворуч ззаду, правого та лівого підребер`я, конкретніше встановити кількість травмуючих дій неможливо через відсутність опису зовнішніх ушкоджень в вигляді саден, синців, ран. Ушкодження в вигляді ЗТГК: перелом 5,8,9, ребра праворуч, перелом 3,4 ребра ліворуч, лівобічний пневмоторакс, правобічний гідроторакс відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, згідно п.2.2.1, п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6. Ушкодження в вигляді ЗТЧП: двохмоментний розрив печінки і селезінки з внутрішньочеревною кровотечею, травматичний шок II ст. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння згідно п.2.1.2 2.1.3, л)о) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.
В ушкодженнях відобразилися загальні ознаки тупих предметів, індивідуальні ознаки в ушкодженнях не відобразилися. Враховуючи характер і взаєморозташування тілесних ушкоджень виключається можливість утворення їх при падінні з положення стоячи.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні у повному обсязі, пояснивши що 27 липня 2017 року по АДРЕСА_2 , під час розпиття спиртнихї напоїв та в ході виниклої раптово сварки з ОСОБА_6 через неправомірні та неетичні дії до його цивільної дружини, завдав останньому ударів ногами в область обличчя, живота та спини. Не бажав щоб наступили такі наслідки та ушкодження, про скоєне щиро шкодує, просить суворо не карати, так як його дружина потрапила в ДТП, самостійно не ходить та він надає їй посильну допомогу в догляді.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що свідчить про відсутність інтересу до справи.
Враховуючи викладене, суд ухвалив за можливе розглянути кримінальне провадження без участі потерпілого.
За згодою учасників судового провадження, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні, крім його показів та щирого каяття, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів, зокрема, на підтвердження вини обвинуваченого:
висновком експерта №134 від 18 вересня 2017 року, згідно якого ЗЧМТ: струс головного мозку; перелом нижньої щелепи; ЗТГК: перелом 5,8,9 ребра праворуч по пахвинним лініям, перелом 3,4 ребра ліворуч по задньо-пахвинній лінії, лівобічний пневмоторакс, правобічний гідроторакс; ЗТЧП: двохмоментний розрив печінки і селезінки з внутрішньочеревною кровотечею, травматичний шок II ст. Діагноз: «ЗЧМТ: струс головного мозку» не оцінювався за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень, тому що не підтверджений об`єктивною неврологічною симптоматикою. Ушкодження в вигляді перелому нижньої щелепи не оцінюється за ступенем тяжкості, тому що не підтверджене рентгенологічними методами діагностики.
Тілесні ушкодження, що мали місце у гр. ОСОБА_6 , утворилися внаслідок не менш п`яти травматичних впливів тупим(ми) предметом(ами) - у ділянку грудної клітки праворуч (двічі) і ліворуч ззаду, правого та лівого підребер`я, конкретніше встановити кількість травмуючих дій неможливо через відсутність опису зовнішніх ушкоджень в вигляді саден, синців, ран. Ушкодження в вигляді ЗТГК: перелом 5,8,9, ребра праворуч, перелом 3,4 ребра ліворуч, лівобічний пневмоторакс, правобічний гідроторакс відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, згідно п.2.2.1, п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6. Ушкодження в вигляді ЗТЧП: двохмоментний розрив печінки і селезінки з внутрішньочеревною кровотечею, травматичний шок II ст. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння згідно п.2.1.2 2.1.3, л)о) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.
В ушкодженнях відобразилися загальні ознаки тупих предметів, індивідуальні ознаки в ушкодженнях не відобразилися. Враховуючи характер і взаєморозташування тілесних ушкоджень виключається можливість утворення їх при падінні з положення стоячи.;
постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 15.12.2017 року; висновком експерта №6/134 від 05.01.2018 року, згідно якого діагноз: «ЗЧМТ: струс головного мозку» не оцінювався за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень, тому що не підтверджений об`єктивною неврологічною симптоматикою. Ушкодження в вигляді перелому нижньої щелепи не оцінюється за ступенем тяжкості, тому що не підтверджене рентгенологічними методами діагностики. Характер та локалізація тілесних ушкоджень в ділянці тулуба відповідають показам свідка ОСОБА_7
-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.01.2018 року за участі потерпілого ОСОБА_6 , який вказала як та в які частини наносив удари йому ОСОБА_3 ;
постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 22.01.2018 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 25.01.2018 року за участі ОСОБА_3 ;
постановами про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 15.12.2017 та 25.01.2018 року

Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі, відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, з`ясувавши думку обвинуваченого, який погодилився дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням матеріалів кримінального провадження та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки, показання останнього повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав себе винуватим у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зважаючи на дослідження судом доказів в порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, так як своїми неправомірними діями ОСОБА_3 спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено тяжкий злочин передбачений ч.1 ст. 121 КК України.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено: що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно,як особа, що зловжмиває алкоголем, раніше судимий: 14.12.1998 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 145 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 45 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки; 30.07.1999 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ст.44, 43, ч.3 ст.142 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна; 21.12.2005 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки; 27.07.2010 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном 1 рік; 20.10.2015 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 125 КК України провадження закрито на основі ч.1 п.7 ст.284 КПК України, в силу ст. 89 КК України, вважається не судимий, зловживає спиртними напоями, не працює, проживає за рахунок випадкових заоробітків, не одружений, проживає в цивільному шлюбі, здійснює догляд за дружиною після ДТП, утриманців немає, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , стороною обвинувачення встановлено відсутністья, а тому і судом не встановлено.
Згідно висновку Новоукраїнського РВ з питань пробації, щодо вчинення правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , вважають, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства.(а.п. 35)
Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як дуже високий та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як дуже високий.
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням відсутності претензій матеріального та морального характеру потерпілого, що свідчит про неподання цивільного позову потерпілим, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченим за ч. 1 ст. 121 КК України слід призначити у межах санкції даної статті у виді позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи обставини справи, позицію потерпілого, яким цивільний позов не заявлено, відсутність матеріальних та моральних претензій потерпілого, особу обвинуваченого, який раніше судимий, але в силу ст. 89 КК України вважається не судимий, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому, відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України, суд вважає за можливе звільнити його від відбуття покарання, якщо він протягом, призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

В силу ст. 75 КК України звільнити його від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по кримінальному провадженню: два диски DVD+R «Perfeo» 16x4.7 Gb №MFP950, диск DVD+R «Philips» 1-16x4.7 Gb. 120 min. № I 18C032710147 та диск DVD+R «Perfeo» 16x4.7 Gb №MFP948 2; - залишити в матеріалах кримінального провадження, медична картка стаціонарного хворого № 4365 на ім`я ОСОБА_6 повернути Новоукраїнській ЦРЛ, три рентгенівські знімки повернути ОСОБА_8 ..
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1