№ 336/6226/18
пр.1-кс/336/1910/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0003326, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2018 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, яке направлено суду поштовим зв`язком 11.10.2018 року.

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10.10.2018 року, приблизно о 13.00 годині, встановлена особа проникла до квартири АДРЕСА_1 , звідки відкрито викрала майно, що належить ОСОБА_3 , чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду на суму 6100 грн. В ході огляду місця події 10.10.2018 року виявлено та вилучено наступне майно: ноутбук «ACER Aspire one» в корпусі білого кольору з малюнками на лицьовій стороні у вигляді різнокольорових овальних форм, мобільний телефон «Nokia Asha 210» в корпусі чорного кольору у жовтому силіконовому чохлі, мобільний телефон «Nokia 1200» в корпусі чорного кольору, три акумуляторні батареї до мобільних телефонів, правий чоловічий кросівок чорного кольору з написом «ERRA», грошові кошти у розмірі 103 грн. Посилаючись на те, що вилучені речі мають істотне значення для проведення досудового розслідування, оскільки можуть зберігати на собі сліди скоєного злочину, бути знаряддям його вчинення та необхідність проведення судових експертиз, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий, прокурор у судове засідання не прибули, у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки клопотання розглядається за відсутності всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Перевіривши матеріали, якими слідчий обгрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Оскільки слідчий не довів правової підстави для застосування арешту, а також не довів і наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя не вбачає процесуальних підстав для ухвалення рішення на користь доводів клопотання.

До того ж у клопотанні слідчого відсутня дата його погодження прокурором та печатка Запорізької місцевої прокуратури № 1, а надані на підтвердження доводів клопотання копії документів належним чином не засвідчені.

Крім того, вилучені речі: ноутбук, мобільні телефони, акумуляторні батареї речовими доказами не визнані, місце їх зберігання не підтверджено.

Керуючись ст. ст. 132, 170, ч. ч. 1, 2 ст. 171, ч. 2 ст. 171, ст. 173, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 по кримінальному провадженню № 0003326 від 10.10.2018 року за ч. 3 ст. 186 КК України про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1