АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/831/18 Справа № 195/141/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000701 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Томаківсього районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженця с. Копенковата, Кіровоградського району, Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Учасники судового провадження :
прокурор - ОСОБА_7
обвинувачений - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року, ОСОБА_6 визнано винним за ч. 1 ст. 246 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття основного покарання та встановлено іспитовий строк 1 (один) рік. Покладено обов`язки передбачені ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.
Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.
ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те що, 03.12.2017 у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на незаконну порубку дерев у полезахисній лісовій смузі площею не менше 25 га (у невстановлений органом досудового розслідування час), що відповідно до ст. ст. 1, 4 Лісового Кодексу України відноситься до лісового фонду України. Для чого ОСОБА_6 підготував і взяв з собою знаряддя вчинення кримінального правопорушення - бензопилу оранжевого кольору (без маркувань) в зборі, поліетиленову пляшку з сумішшю паливно-мастильних матеріалів та прибув на ділянку місцевості в районі північної межі полезахисної лісової смуги за географічними координатами 47.645119 N; 34.735121 Е, розташованої на території Томаківського району Дніпропетровської області, де виявив багаторічні насадження дерев породи акації у їх живому природному стані.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку лісу, з корисливих мотивів, не маючи будь-якого дозволу, наданого уповноваженим на те органом щодо проведення порубки лісу, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, ігноруючи встановлений порядок раціонального використання лісів, їх охорони та відтворення для теперішніх і майбутніх поколінь, ОСОБА_6 , 03.12.2017 близько 13:30 годин ОСОБА_6 за допомогою бензопили здійснив незаконну порубку лісу, шляхом повного відокремлення від кореня не менше 7 стовбурів дерев породи акація різного діаметру, чим відповідно до розрахунку проведеного на підставі порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної лісу», завдав істотної матеріальної шкоди інтересам держави в сфері охорони природного навколишнього середовища на загальну суму 6115 грн. 90 коп.
Не погодившись з вказаним вироком, прокурор, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення просить оскаржувальний вирок відносно обвинуваченого скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме те, що суд першої інстанції не застосував положення ст. 96-1 КК України.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при ухваленні вироку відносно ОСОБА_6 призначив покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України без застосуванням положень ст. 96-1 КК України, а саме спеціальної конфіскації у власність держави засобів та знарядь незаконної порубки дерев у захисник лісових насадженнях бензопилу оранжевого кольору (без маркувань) 137 (сто тридцять сім) порубкових стовбурів дерев акації білої.
У зв`язку з викладеним просить ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 246 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття основного покарання та встановити іспитовий строк 1 (один) рік. Покласти обов`язки передбачені ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.
На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України застосовати спеціальну конфіскацію в дохід держави, а саме конфіскувати у власність держави засоби та знаряддя незаконної порубки дерев у захисник лісових насадженнях бензопилу оранжевого кольору (без маркувань) 137 (сто тридцять сім) порубкових стовбурів дерев акації білої.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, доводи прокурора, який просив апеляційну скаргу задовільнити, а вирок скасувати, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 статті 413 КПК України неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою скасування судового рішення
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КГІК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному проваджені.
Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.
Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, проте при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував стан здоров`я обвинуваченого та тяжке захворювання.
Всупереч положенням ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджуючи доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та інших обставин, які мали істотне значення для прийняття законного й обґрунтованого рішення.
Зазначені порушення кримінального процесуального закону призвели до істотного обмеження процесуальних прав обвинуваченого, у тому числі права на захист.
Таким чином, суд порушив вимоги ст. ст. 409, 412 КПК України, у силу яких недотримання судом першої інстанції встановленої законом процедури судового розгляду, зокрема, безпідставне застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, як істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, є підставою для скасування вироку у повному обсязі.
Окрім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.
Беручи до уваги той факт, що чинним КПК України, з одного боку, чітко визначені повноваження суду апеляційної інстанції, до яких не входить ослідження обставини, встановлених під час кримінального провадження та оказів, які не досліджувалися судом першої інстанції - без клопотання учасників удового провадження, оскільки останнє покладено кримінальним процесуальним жоном саме на суд першої інстанції, який цих вимог не дотримався, з другого оку, в перелік підстав, для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України, істотні порушення кримінального процесуального закону передбачені п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України та ст. 20 КПК України, які в даному випадку були допущені судом першої інстанції, иходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог т. 7 КПК України, ч. 6 ст. 9 КПК України, оскаржений вирок на підставі вимог і 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, ч. 1 ст. 412 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 412 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягаю.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4