провадження 1-кс/760/6324/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції (дистанційно), в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про відому в задоволенні клопотання від 16 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Захисник - адвокат ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді із скаргою в якій просить:
- скасувати постанову детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 16 квітня 2018 року про відому в задоволенні клопотання захисника щодо допиту свідка ОСОБА_6
- зобов`язати детектива провести допит свідка ОСОБА_6 за участю захисника.
В судовому засіданні заявник в особі захисника-адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 підтримав скаргу з наведених у ній обставин, надав пояснення в судовому засіданні та просив задовольнити скаргу.
Детектив ОСОБА_4 в судовому засідання заперечував, щодо задоволення скарги та надав суду письмові заперечення.
Вивчивши скаргу, додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.
Зокрема, у відповідності до пункту 7 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Слідчим суддею встановлено, що Національне антикорупційне бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002180 від 06.07.2017 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 368 Кримінального кодексу України.
Із дослідженого в судовому засіданні встановлено, що 13 квітня 2018 року в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження захисником - адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 подано клопотання про проведення допиту ОСОБА_6 в якості свідка.
23 квітня 2018 року на адресу захисника надійшла постанова про відмову у задоволенні вказаного клопотання від 16 квітня 2018 р., винесена детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 ..
Слідчим суддею встановлено, що заявником оскаржується постанова детектива, яка на його думку є необґрунтованою.
У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно частини 4 статті 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.
Відповідно до пунктів 8-10, 12, частини 3 статті 42 КПК України підозрюваний має право: збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази; брати участь у проведенні процесуальних дій; під час проведення процесуальних дій ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу; заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.
Відповідно до частини 1 статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Стаття 91 КПК України передбачає обставини у кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно положень частини 1, 3 статті 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Частиною 3 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно до частини 5 статті 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З аналізу положень статті 110 КПК України вбачається, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу
У своєму клопотанні захисник-адвокат ОСОБА_3 зазначає, що не погоджується з вказаною постановою та вважає її не тільки необґрунтованою, а й абсолютно не переконливою.
Захисник не погоджується з твердженнями детектива, що свідок ОСОБА_6 , який рішенням КДКА Київської області від 28.03.2018 року позбавлений прав на зайняття адвокатською діяльністю, «позбавлений фактично єдиного засобу до існування», тому його допит на цій стадії «може призвести до додаткового тиску на свідка», а також з тим, що детектива в достатній мірі надав стороні захисту копії матеріалів кримінального провадження, тому допит ОСОБА_6 , як свідка вважає зайвим для цілей ОСОБА_7 ..
Захисник вважає, що детектив НАБУ жодною зі статтей КПК України не наділений повноваженнями піклуватися про «засоби існування» свідка обвинувачення.
Крім того, захисник вважає, що ніщо у його клопотанні не вказує на його намір якимось чином чинити тиск на даного свідка. Питання, щодо яких він просить допитати свідка прямо і безпосередньо стосуються з`ясування головних фактичних обставин даного кримінального провадження.
Захисник зазначає, що ОСОБА_6 , фактично, виконував головну роль у одержанні під звіт в СБУ та у подальшій передачі коштів, які мали б стати предметом неправомірної вигоди, був, був провокатором злочину.
Також, захисник зазначає, що жодна з норм статей 42, 46, 47, 93 КПК України не надають адвокату право проводити повноцінне самостійне розслідування, елементом якого є , зокрема самостійність допиту свідків. Відповідно до частини 3 статті 93 КПК України правом проводити допит наділена лише сторона обвинувачення, тобто сторона захисту не може здобути такий доказ без участі слідчого.
В клопотанні захисник також зазначає, що здійснений раніше допит ОСОБА_6 проводився одноосібно самим слідчим і з ініціативи сторони обвинувачення, стороні захисту про дату допиту не повідомляли, учать у допиті не брали, відповідно, й не ставили власні питання.
Захисник зазначає, що відмова детектива у проведені допиту ОСОБА_6 з ініціативи захисту позбавляє її на цій стадії кримінального провадження права належним чином збирати докази захисту, одним зі способів, яким є можливість самостійно ставити питання свідку та отримувати на них відповіді.
З матеріалів скарги та доданих до неї документів вбачається, що при прийнятті Постанови про відмову в задоволенні клопотання від 16 квітня 2018 року детективом не було дотримано всіх вимог статті 110 КПК України, оскільки у вказаній Постанові не зазначено належного обґрунтування причин відмови у задоволенні клопотання, що не узгоджується з положеннями частини 5 статті 110 КПК України.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги в частині скасування постанови детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту від 16 квітня 2018 року.
Слідчий суддя вважає, що доводи захисника є обґрунтованим з приводу того, що сторона захисту була позбавлена можливості поставити запитання свідку, крім того, сторона захисту позбавлена можливості самостійно допитати свідка, оскільки відповідно до Кримінального процесуального кодексу правом здійснювати допит наділена лише сторона обвинувачення.
Окрему увагу слідчий суддя звертає у на ту обставину, що в судовому засіданні було встановлено, що стороні захисту було надано лише копію протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 30 жовтня 2017 року, в свою чергу стороною обвинувачення вказаний свідок також допитувався без участі сторони захисту також і 10 листопада 2017 року та 12 січня 2018 року і копії протоколів допиту вказаного свідка стороні захисту надані не були, що обгрунтовано дає підстави вважати правомірним наміром поставити запитання свідку стороною захисту для з`ясування тих обставин, які цікавлять підозрюваного та його захисника.
Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови відмовляючи в задоволенні клопотання захисника про допит свідка детектив не вказує проте, що допит вказаного свідка є недоцільним з тих підстав, що свідок вже був допитаний органом досудового розслідування.
Згідно частини 2 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до частини 5 статті 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Розглядаючи вимоги скарги захисника про зобов`язання детектива провести допит свідка в присутності сторони захисту, слідчий суддя зазначає, що враховуючи самостійність слідчого (детектива) у своїй процесуальній діяльності та неможливість втручання в неї, тому у слідчого судді відсутні підстави для задоволення цієї вимоги скарги, однак слідчий суддя вважає, що буде правильним зобов`язати детектива, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002180 від 06.07.2017 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 368 Кримінального кодексу України повторно розглянути клопотання захисника-адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про проведення допиту свідка ОСОБА_6 за участю сторони захисту від 13 квітня 2018 року, яке надійшло до Національного антикорупційного бюро України 13 квітян 2018 року.
З наведених вище підстав, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 306, 307, 309, 376, 395 КПУ України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу задовольнити, частково.
Скасувати постанову детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 16 квітня 2018 року, про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії (допиту) у кримінальному провадженні № 0002180 від 06 липня 2017 року.
Зобов`язати детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , який здійснює досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002180 від 06 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 368 Кримінального кодексу України розглянути клопотання захисника-адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , від 13 квітня 2018 року про проведення слідчої дії (допиту).
В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1