Справа № 761/4466/16-к
Провадження № 1-кп/761/1486/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000274 від 24 березня 2014 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Разіно, Горьківської області, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, пенсіонера, одруженого, який має двох неповнолітніх дітей 2002 та 2006 років народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 21.04.2015 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 368 КК України до штрафу у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-розпорядчих функцій строком на 1 рік, без спеціальної конфіскації,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року), за клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності ОСОБА_3 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року).

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 підозрюється у незаконному звільненні працівника з роботи з особистих мотивів, яке вчинене щодо матері, яка має дитину віком до чотирнадцяти років, тобто вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року).

Так, 22.01.2014 року в денний час доби, ОСОБА_3 займаючи посаду директора Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» (розпорядження №3 від 16.01.2014), діючи умисно, маючи умисел на незаконне звільнення з посади, з особистих мотивів, перебуваючи в приміщенні офісу указаної юридичної особи за адресою: м. Київ, вул.Воровського, 47/14, підписав наказ № 22 «Про звільнення головного інженера ОСОБА_8 , заступника директора ОСОБА_5 », яким того ж дня незаконно звільнив з посади заступника директора Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» ОСОБА_5 (прийнята на роботу на посаду заступника головного бухгалтера 15.07.2011 (наказ № 146-п від 15 07.2011) переведена на посаду головного бухгалтера 05.09.2011 (наказ №196-п від 05.09.2011), переведена на посаду заступника директора 20.02.2012 (наказ №41-п від 20.02.2012)), за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України. В той же час ОСОБА_5 є одинокою матір`ю та має на утриманні дитину віком до чотирнадцяти років - ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Відповідно до ст. 184 КЗпП України, звільнення одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням.

В подальшому, рішенням Шевченківського районного суду від 03.11.2014 по справі №761/77319/14-ц за позовом ОСОБА_5 до Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО», наказ №22 від 22.01.2014 «Про звільнення головного інженера ОСОБА_8 , заступника директора ОСОБА_5 » визнано незаконним в частині звільнення 22.01.2014 заступника директора ОСОБА_5 з займаної посади за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України та останню поновлено на роботі на посаді заступника директора Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування».

Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення злочин невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, і з часу вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року), а саме з 22 січня 2014 року (дата підписання наказу № 22 «Про звільнення головного інженера ОСОБА_8 , заступника директора ОСОБА_5 ») минув строк понад два роки, прокурор на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.172 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року), у зв`язку із закінченням строку давності.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з підстав, визначених у клопотанні.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що їй роз`яснено підставу для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, її право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Заперечень з приводу звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності у неї не має, у вирішенні вказаного питання покладається на розсуд суду.

Представник потерпілої ОСОБА_6 при вирішенні питання щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності поклався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_3 просили задовольнити клопотання прокурора та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, оскільки закінчились строки давності.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_3 суду пояснив, що йому роз`яснено та зрозуміло суть підозри, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Після чого ОСОБА_3 підтвердив свою позицію щодо закриття кримінального провадження та заявив про небажання доводити свою невинуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та перевіривши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку про можливість задовольнити клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, стаття 5 КК України передбачає, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, санкція ч.2 ст. 172 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року) передбачає покарання у вигляді штрафу у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців.

Зі змісту пред?явленої ОСОБА_3 підозри випливає, що злочин, у вчиненні якого підозрюється останній (в редакції Закону від 05.04.2001 року) відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, а саме: штраф в розмірі меншому, ніж три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , а саме з моменту підписання наказу № 22 «Про звільнення головного інженера ОСОБА_8 , заступника директора ОСОБА_5 » 22.01.2014 року - минуло понад два роки, в судовому засіданні не було встановлено правових перешкод щодо задоволення клопотання прокурора з приводу звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року), суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, а останній - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284-288, 314, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року), від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 172 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року), відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000274 від 24 березня 2014 року - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1