АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4377/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року,
за участю:

представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 13.08.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 про накладення арешту на нерухоме майно, загальною площею 54,5 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_7 .
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 13.08.2018 року та постановити нову, якою накласти арешт на нерухоме майно, загальною площею 54,5 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор, зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінально процесуального закону.

Слідчий суддя, як зазначає прокурор, в порушення вимог ч.1 ст. 172 КПК України розглянув клопотання про накладення арешту не протягом двох днів з моменту надходження, а протягом 8 днів, крім цього копію оскаржуваної ухвали не було надано стороні обвинувачення.

Клопотання слідчого про накладення арешту на майноОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові підстави для його задоволення, зокрема в матеріалах міститься повідомлення про зміну підозри та нову підозру від 30.07.2018 року ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 212 .ч. 1 ст. 366 КК України, цивільний позов в межах кримінального провадження № 0000033 від 06.07.2016 року за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 .ч. 1 ст. 366 КК України про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 3 233 952, 02 грн., висновок судово - економічної експертизи № 01/02-18 від 27.02.2018 року, висновок акту документальної позапланової виїзної перевірки № 143/26-15-14-01-03/30971302 від 06.06.2016 року.

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000033, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 06.07.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч. 1 ст.366 КК України.

Орган досудового розслідування зазначає, що головний бухгалтер ТОВ «Господарник» ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , діючи умисно з метою ухилення від сплати податку, розуміючи, що витяг з технічної документації №Ю-27050/2009 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий № :82:414:0105) датований 2009 роком є недійсним, з метою неправомірного заниження податкових зобов`язань по платі за землю (орендної плати) задля зменшення суми в розмірі 3 233 952, 02 грн., необхідних до сплати в бюджет, склала податкову декларацію ТОВ «Господарник» з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік № у Голосіївському районі м. Києва відобразивши у графі 2.1.7 суму в розмірі 808 488 грн., чим порушила вимоги ст. 286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (зі зміна та доповненнями). Після чого, ОСОБА_10 з метою ухилення від сплати податку, перебуваючи за адресою знаходження ТОВ «Господарник», на підставі недійсних документів, які містять завідомо неправдиві відомості щодо суми сплати за землю (орендна плата), реалізуючи до кінця свій злочинний умисел спрямований на ухилення від сплати податку підприємством, підписала її шляхом накладення свого електронного цифрового підпису. В подальшому, ОСОБА_10 надала вищеописану декларацію для погодження директору ТОВ " Господарник " ОСОБА_11 , який будучи обізнаний про злочинний умисел ОСОБА_10 та недостовірність даних зазначених у декларації погодив її своїм електронним підписом, тим самим надавши податковим деклараціям обов`язковий реквізит та закінчив її складання, а отже підтвердив достовірність інформації зазначеній в декларації, яка не відповідала дійсності, в результаті чого умисно ухилилась від сплати податку по платі за землю (орендної плати) на загальну суму 3 233 952, 02 грн., що є особливо великим розміром та підтверджено висновком експерта № 01/02-18 від 27.02.18.
Крім того, в ході розслідування кримінального провадження № 0000033 від 06.07.16, зазначено, головний бухгалтер ТОВ «Господарник» () ОСОБА_10 , діючи умисно, склала податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік в порушення вимог ст. 286 Податкового кодексу України, де неправомірно занизила податкові зобов`язання по платі за землю (орендної плати), шляхом використання недійного витягу нормативно грошової оцінки земельної ділянки, у графі 2.1.7 на суму 3 233 952, 02 грн. Після складання, вказана декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, була погоджена електронним підписом директора ТОВ " Господарник " ОСОБА_11 та подані в електронному вигляді до ДПІ у Голосіївському районні ГУ ДФС у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 23, чим внесли завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, які в частині не відповідали дійсності.

30.07.2018 ОСОБА_12 повідомлено про зміну підозри та нову підозру за ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України.

03.08.2018 року слідчий СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, загальною площею 54,5 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що метою накладення арешту є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
13.08.2018 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва у задоволенні клопотання було відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, слідчий суддя, виходив з того, що, слідчий не надав суду належних та допустимих доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно.
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.
Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), особа, яка звернулася з клопотанням повинна була зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження вищезазначених висновків.
Аналіз клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно накласти арешт на майно.

Висновок слідчого судді стосовно відсутності правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання, оскільки такий висновок не підтверджується доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Як вбачається з клопотання слідчого метою для накладення арешту на майно, а саме: нерухоме майно, загальною площею 54,5 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_7 є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Аналізуючи наведені правові норми та враховуючи, що до клопотання додані документи та матеріали, якими слідчий клопотання обґрунтовує доводи клопотання, і якими апелянт, в свою чергу, обґрунтовує подану апеляційну скаргу, враховуючи те, що 30.07.2018 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру та прокурором у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України та з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, з мотивів викладених апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 , -задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 про накладення арешту на нерухоме майно, загальною площею 54,5 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 , задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, загальною площею 54,5 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_7 .
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3