Справа № 296/6303/18
УХВАЛА
Іменем України

04 липня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000070 від 07.07.2017, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілка Буського району, Львівської області, громадянина України, українця, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, маючого інвалідність 3 групи загального захворювання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.3 ст.368, ч.3 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому посилається на те, що слідчим відділом прокуратури області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000070 від 07.07.2017, за фактами одержання неправомірної вигоди заступником та директором Житомирської регіональної Державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за видачу завідомо неправдивих експертних висновків за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Наказом начальника управління державної ветеринарної медицини Житомирської обласної адміністрації №54 від 18.09.1998 ОСОБА_5 призначено на посаду директора Житомирської обласної державної лабораторії ветеринарної медицини, яка в подальшому змінювала назву на Житомирську обласну державну лабораторію ветеринарної медицини та Житомирську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Таким чином, відповідно до положень пункту 1 примітки статті 364 КК України та пункту 2 примітки до статті 368 КК України, ОСОБА_5 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, директор Житомирської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Житомирської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини) ОСОБА_5 та його заступник ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб, систематично одержують від представників суб`єктів господарювання ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕЛАГРЕЙН», ТОВ «МЕЛАГРЕЙН ЦЕНТР», ТОВ «ДАСТ», неправомірну вигоду за видачу завідомо неправдивих експертних висновків без проведення лабораторних досліджень та відбору проб продукції. Встановлено, що зазначені лабораторні дослідження не обліковувалися у інформаційних системах лабораторії та не оплачувалася суб`єктами господарювання офіційно через її розрахункові рахунки.

При цьому, неправомірну вигоду вказані особи отримують як безпосередньо, так і шляхом перерахування грошових коштів на банківські рахунки ПАТ КБ «ПриватБанк», після чого чоловік ОСОБА_9 ОСОБА_10 знімав відповідну готівку з банківського рахунку.

Своїми умисними діями, які виразились у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.

26 червня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України.

Обставинами, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень є те, що під час обшуків, проведених у рамках провадження, вилучено ряд експертних висновків виданих на замовлення зазначених суб`єктів господарювання Житомирською регіональною державною лабораторією державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. Водночас, відповідно до облікових журналів лабораторії, зазначені висновки не видавалися, а зазначені суб`єкти господарювання не перераховували кошти за проведення експертних досліджень.

Вилучені під час обшуків висновки, відомості в яких не відповідають дійсності, є ідентичними оригінальним, виданими Житомирською регіональною державною лабораторією державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, зокрема містять ті самі підписи посадових осіб лабораторії та печатку установи.

В клопотанні слідчий посилається на докази, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_5 , а саме на: протокол обшуку Житомирської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 01.03.2018; протокол обшуку автомобіля Suzuki Grand Vitara, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_10 від 21.03.2018; протокол огляду диску отриманого на запит від Управління Державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області від 22.03.2018; протокол огляду журналу (Ф-5.7.-1) реєстрації зразків, що надійшли до ЖРДЛВМ (з продовженням) за період з 03.01.2017 по 29.12.2017 від 04.04.2018; експертними висновками Житомирської регіональної лабораторії ветеринарної медицини.

Мотивуючи застосування запобіжного заходу слідчий вказав, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, самостійно або доручивши підлеглим працівникам спілкуватись із можливими свідками у провадженні та впливати на них використовуючи своє службове становище, з метою зміни чи надання ними недостовірних показів або відмови від їх дачі, для укриття скоєного ним злочину, зможе безперешкодно вносити до службової документації завідомо неправдиві відомості з метою укриття скоєного ним злочину, знищити чи приховати їх, зокрема реєструвати задніми числами експертні висновки, знищувати журнали обліку та інформаційні системи, які не вилучалися органами досудового розслідування щоб не зупиняти роботу державної установи.

Обґрунтовуючи застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий зазначив, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.368 КК України, у яких підозрюється ОСОБА_5 є тяжкими, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, що характеризує ОСОБА_5 як особу, що становить підвищену суспільну небезпеку.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому. Слідчий зазначив, що підозрюваний має стійкі зв`язки з суб`єктами господарювання, працівниками правоохоронних органів, може схиляти підлеглих до внесення змін до бухгалтерської документації, журнали обліку в автоматизованій системі документообігу. Тому, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м"якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обов`язків покладених на підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив, що готовий співпрацювати зі слідством, має постійне місце проживання, та на даний час переведений на іншу посаду з виходом у відпустку на 42 дні.

Захисники заперечували, щодо обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просили відмовити у задоволенні клопотання, при цьому зазначили, що слідчим не доведено ризики будь-якого впливу ОСОБА_5 на свідків, коло яких йому навіть невідомо, зауважили, що єдиний доказ на підтвердження вини підозрюваного - експертний висновок від 19.10.2017 не завірений належним чином, його оригінал відсутній, а тому, не має можливості пересвідчитись у підставах та обгрунтованості підозри.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисників, пояснення підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, слідчим відділом прокуратури Житомирської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000070 від 07.07.2017 за фактами одержання неправомірної вигоди заступником та директором Житомирської регіональної Державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за видачу завідомо неправдивих експертних висновків за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно зі ст.181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що на час розгляду клопотання прокурором не надано повного обсягу доказів на підтвердження доводів клопотання, однак ті доказі, що долучені до клопотання, дають підстави дійти добросовісного припущення про вчинення ОСОБА_5 певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтована.

Отже, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

При оцінці достатності підстав слідчий суддя керується тим, що достатність підстав базується на чітких доказах, що переконують суд у необхідності прийняття того чи іншого рішення.

Під час розгляду клопотання про застосування будь-якого запобіжного заходу саме на слідчого покладено обов`язок довести наявність ризиків, зазначених в клопотанні. При доведені ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування прокурор повинен зазначити, чим підтверджується кваліфікація дій особи саме як переховування, які у неї можуть існувати підстави для переховування, чим підтверджується обізнаність особи щодо проведення процесуальних дій, від участі в яких вона ухиляється.

В рішенні Європейського суду з прав людини В. проти Швейцарії від 26.01.1993 року висловлена позиція, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки в залежності від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя….При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою.

В ході доведення ризику, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого чи свідків прокурором підлягає доведенню, які в особи можуть існувати мотиви для вчинення таких дій, чи має можливість особа вчинити такі дії, зокрема, чи володіє вона відповідними засобами впливу, достатніми для його здійснення по відношенню до конкретної особи, чи вчинювала вона раніше подібні дії.

Перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином повинно доводитись, яким саме чином особа зможе перешкоджати кримінальному провадженню, які в особи можуть існувати мотиви для вчинення таких дій, чи має особа можливість вчинити такі дії, чи вчиняла раніше подібні дії.

Всупереч викладеному вище в клопотанні слідчого відсутнє будь-яке обґрунтування наявності достатніх підстав вважати, що існують вказані в клопотанні ризики. Не підтверджені наведені відповідні мотиви слідчим і в судовому засіданні.

Крім того, слідчий суддя зважує, що під час розгляду клопотання слідчим не доведено неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Запобіжний захід, в тому числі у вигляді домашнього арешту, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, не може бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу. Інших доводів, які б підтверджували, що застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, слідчим не наведено.

Аналогічна правова позиція висловлена в рішеннях Європейського суду з прав людини Мамедова проти Росії від 01.06.2006 року, "Каучор проти Польщі" від 03.02.2009 року, відповідно до яких посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім.

Частина 1 статті 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведене обставини, передбачені пунктом 1 частини 1 цієї ж статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

З огляду на викладене, оскільки слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.3 ст.368, ч.3 ст.369 КК України, однак слідчим на підставі доказів, долучених до клопотання, не доведено наявність ризиків та недостатність застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відсутні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , з урахуванням положень ст.178 КПК України, слідчий суддя приймає до уваги наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, те, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, наявність офіційного постійного місця проживання, інвалідності, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Одночасно слідчий суддя покладає на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п.1, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 179, 181, 184, 193, 194, 196, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на шістдесят днів, який рахувати з дня постановлення ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі процесуальні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з дня постановлення ухвали.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, що здійснює досудове розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ознайомити підозрюваного під розпис з ухвалою суду.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 06.07.2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1