У Х В А Л А
(про арешт тимчасово вилученого майна)

Справа № 348/1730/18
Номер провадження 1-кс/348/658/18

21 серпня 2018 року м.Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду ОСОБА_1 , за участю слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання погоджене прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та надійшло до суду 20.08.2018 року.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000567 від 18.08.2018 року щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

В обгрунтування своїх вимог слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області посилається на те, що 17.08.2018 року приблизно о 13 год. 00 хв. на автодорозі сполученням «Мукачево-Львів», що в м.Надвірна по вул.Соборна водій автомобіля марки «Ваз 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , 1963 р.н., жит. с.Горохолино, Богородчанського району, Івано-Франківської області, рухаючись разом із пасажиром ОСОБА_6 , 1964 р.н., жит. с.Горохолино, Богородчанського району, Івано-Франківської області у напрямку м.Мукачево виконуючи маневр повороту вліво проявив неуважність, не переконався у безпечності його виконання, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , який рухався у напрямку м.Львів разом із пасажирами ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 жит. АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жит. АДРЕСА_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жит. АДРЕСА_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жит. АДРЕСА_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жит. АДРЕСА_7 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жит. АДРЕСА_8 .

Внаслідок даної ДТП водій автомобіля марки «Ваз 2106» ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді підвертлюжного перелому правої стегнової кістки, пасажир ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді множинних скальпованих ран голови, множинних саден верхніх кінцівок та голови.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000567 від 18.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Під час проведення огляду місця події 17.08.2018 року вилучено транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Ваз 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час ДТП керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жит. АДРЕСА_9 та який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_15 , жит. с.Олешків, Снятинського району, Івано-Франківської області.
У кримінальному провадженні транспортний засіб визнано речовим доказом, призначено інженерно-транспортну експертизу його технічного стану.
Беручи до уваги вище викладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки «Ваз 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 є речовим доказом кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в тому числі з метою забезпечення проведення ряду судових експертиз, слідчий просить у встановленому законом порядку накласти на нього арешт із забороною користуватися та розпоряджатися ним.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання.
Згідно із ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль марки «Ваз 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 є речовим доказом кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в тому числі з метою забезпечення проведення ряду судових експертиз, а тому необхідно у встановленому законом порядку накласти на нього арешт із забороною користуватися та розпоряджатися ним.

Відповідно до пунктів 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Керуючись ст.ст.167, 170 -173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна - задоволити.
Накласти арешт з забороною користування та розпоряджання автомобілем марки «Ваз 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час ДТП керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жит. АДРЕСА_9 та який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_15 , жит. с.Олешків, Снятинського району, Івано-Франківської області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п.9 ч.1 ст.ст.309, 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1