Справа № 185/3462/14-к
Провадження № 1-кп/185/270/14
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року . м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
представника
потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 26.11.2013 року за № 0005167 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Юрївка, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 ,2011 р.н., працюючого за наймом, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24.11.2013 року приблизно 01.00год., ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем « 3АЗ-1103» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по лівій полосі вул.Дніпровської в м.Павлограді Дніпропетровської області, зі сторони м.Дніпропетровська в напрямку м.Донецька.

На нерегульованому перехресті головної вул.Дніпровської та другорядної вул.Полтавської м.Павлограда водій ОСОБА_7 , виконуючи маневр повороту ліворуч на вул.Полтавську, маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху не врахував дорожню обстановку, не впевнився, що його дії будуть безпечними та не створять небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, не впевнився у безпечному виконанні ним маневру повороту пов`язаного з виїздом на зустрічну смугу вул.Дніпровської, не надав дорогу автомобілю марки Деу Сенс д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався по головній дорозі вул.Дніпровської в зустрічному напрямку, прямо, зі сторони м.Донецька в напрямку м.Дніпропетровська, в результаті чого допустив зіткнення правою частиною керованого ним автомобіля з передньою правою частиною автомобіля марки Деу Сенс д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 .

В результаті вказаної ДТП пасажир автомобіля «ЗАЗ 1103» д.н.з. НОМЕР_1 Хомішин ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя у вигляді відкритої ЧМТ, що супроводжувалася лінійним переломом кісток склепіння черепу справа з розповсюдженням на сосцевидний відросток, забою головного мозку 2ст., епідуральною гематомою тімяно-потилочної областей справа, а також зовнішні тілесні ушкодження у вигляді садна лобно-тімьяної областей справа, поперекової області справа.

Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.16.13 Правил дорожнього руху України, в якому вказано:

п.16.13: - перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч

Порушення водієм ОСОБА_7 п.16.13. Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав частково, та дав показання про те, що 24.11.2013 року приблизно 01.00год., він, керуючи технічно справним автомобілем « 3АЗ-1103» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по лівій полосі вул.Дніпровської в м.Павлограді Дніпропетровської області, зі сторони м.Дніпропетровська в напрямку м.Донецька. Спиртні напої в той день він не вживав, був у тверезому стані.

На нерегульованому перехресті головної вул.Дніпровської та другорядної вул.Полтавської м.Павлограда він, виконуючи маневр повороту ліворуч на вул.Полтавську, не надав дорогу автомобілю марки Деу Сенс д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався по головній дорозі вул.Дніпровської в зустрічному напрямку, прямо, зі сторони м.Донецька в напрямку м.Дніпропетровська, в результаті чого допустив зіткнення правою частиною керованого ним автомобіля з передньою правою частиною автомобіля марки Деу Сенс д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 .

Внаслідок ДТП був травмований ОСОБА_4 , який їхав з ним в авто в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні. Останній під час ДТП випав з автомобіля на асфальт.

Разом з тим вважає, що внаслідок ДТП потерпілому ОСОБА_4 не могли бути спричинені тяжкі тілесні ушкодження, оскільки останній, після того, як прийшов до тями, без сторонньої допомоги залишив місце ДТП, самостійно добрався до дому, був відсутнім під час оформлення ДТП працівниками ДАІ, а також не лікувався тривалий час.

Додав, що за учинення зазначеного ДТП він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, постановою Юрьївського райсуду Дніпропетровської області на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 425грн. Зазначена постанова суду ніким не оскаржена та є чинною.

Винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні дав показання про те, що
24.11.2013 року приблизно 01.00год., ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем « 3АЗ-1103» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по лівій полосі вул.Дніпровської в м.Павлограді Дніпропетровської області, зі сторони м.Дніпропетровська в напрямку м.Донецька. Він перебував у салоні зазначеного авто в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні. Їхали вони з розважального закладу, впродовж вечора разом вживали алкогольні напої.

На нерегульованому перехресті головної вул.Дніпровської та другорядної вул.Полтавської м.Павлограда, маючи на меті їхати додому у с.м.т.Юрьївка водій ОСОБА_7 , виконуючи маневр повороту ліворуч на вул.Полтавську, не надав дорогу зустрічному автомобілю, внаслідок чого сталася ДТП.

Під час ДТП він випав з автомобіля та отримав тяжкі тілесні ушкодження. Після того, як прийшов до тями, він винайняв таксі та поїхав додому, оскільки мав погане самопочуття.

Відразу ж його було госпіталізовано, він проходив тривале лікування в різних лікувальних установах, у тому числі і у відділенні нейрохірургії обласної лікарні, куди він доставлявся санітарною авіацією.

На цей час йому встановлена 2 група інвалідності із загального захворювання.

Додав, що вимагає для обвинуваченого суворого покарання, оскільки останній не відшкодував спричинену шкоду.

Батьки потерпілого - свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили в судовому засіданні, що 24.11.2013 року, близько 03.00год. потерпілий ОСОБА_4 приїхав додому. Він мав видимі тілесні ушкодження на обличчі та голові, пошкодження одежі, скаржився на головну біль та погане самопочуття, через що, в той же час, він був доставлений у лікарню їхнього населеного пункту. Син розповідав їм, що потрапив у ДТП під час керування автомобілем ОСОБА_7 . Зазначав, що разом з останнім того вечора вживав алкогольні напої.

До того ж, свідку ОСОБА_12 від сторонніх осіб в наступному стало відомо, що під час ДТП в автомобілі Бульвінова знаходилися банки з пивом.

Додали, що син проходив тривале лікування в різних лікувальних установах, у тому числі і у відділенні нейрохірургії обласної лікарні, куди він доставлявся санітарною авіацією, однак обвинувачений не відшкодував їм спричиненої шкоди, через що вони вимагають для останнього суворого покарання.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив обставини учинення обвинуваченим ДТП вночі 24.11.2013 року, зазначаючи, що на нерегульованому перехресті головної вул.Дніпровської та другорядної вул.Полтавської м.Павлограда ОСОБА_7 , виконуючи маневр повороту ліворуч на вул.Полтавську, не надав дорогу автомобілю марки Деу Сенс д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням, який рухався по головній дорозі вул.Дніпровської в зустрічному напрямку, прямо, зі сторони м.Донецька в напрямку м.Дніпропетровська, в результаті чого допустив зіткнення правою частиною свого автомобіля з передньою правою частиною автомобіля марки Деу Сенс д.н.з. НОМЕР_2 яким керував він - свідок ОСОБА_9 .

Тієї ж ночі ДТП оформлювалося працівниками ДАІ за його участю та безпосередньої участі водія ОСОБА_7 . Потерпілого ОСОБА_13 під час оформлення ДТП не було.

Додав, що категорично не згоден зі змістом частки протоколу свого допиту, який складено слідчим про те, що, начебто, водій ОСОБА_7 під час ДТП знаходився у стані алкогольного сп`яніння та особисто підтверджував йому, що вживав алкогольні напої (а.к.п.24)

Зазначене з цього приводу у протоколі його допиту не відповідає дійсності, при цьому протокол допиту було підписано ним на прохання слідчого, без його повного і ретельного прочитання.

Аналогічні показання з приводу обставин ДТП дала в судовому засіданні і свідок ОСОБА_14 .

Також, подія ДТП підтверджується протоколом огляду місця ДТП та схемою ДТП (а.к.п.6,7) якими в місці ДТП, в тому числі за участю та в присутності водія ОСОБА_7 була встановлена наявність механічних пошкоджень у транспортних засобів учасників ДТП, та виїзд автомобіля під керуванням обвинуваченого на смугу зустрічного руху.

При цьому, зазначеними первинними документами, якими фіксувалися обставини ДТП, не встановлена наявність в місці ДТП, або в автомобілі ОСОБА_7 банок з пивом, про, начебто, наявність яких у своїх показаннях в судовому засіданні зазначав батько потерпілого свідок ОСОБА_12 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24.11.2013 року (а.к.п.5) відносно водія ОСОБА_7 в місці ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.

Отримання потерпілим ОСОБА_4 внаслідок зазначеної ДТП тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у вигляді відкритої ЧМТ, що супроводжувалася лінійним переломом кісток склепіння черепу справа з розповсюдженням на сосцевидний відросток, забою головного мозку 2ст., епідуральною гематомою тімяно-потилочної областей справа, а також зовнішніх тілесних ушкоджень у вигляді садна лобно-тімьяної областей справа, поперекової області справа підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 105 від 20.03.2014 року (а.к.п.61-63)

При цьому судово-медичним експертом визначено, що травма голови була спричинена по ударному механізму від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, можливо при обставинах та в термін, вказаний, як в постанові так і в медичній документації.

Той факт, що зазначена ДТП відбулася з вини обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується висновком судової авто технічної експертизи № 70/27-166 від 26.03.2014 року (а.к.п.57-59) а також постановою суду від 11.12.2013 року (а.к.п.69)

У зазначеному висновку експерт зокрема зазначив, що дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.16.13 Правил дорожнього руху України, в якому вказано про те, що перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч

Порушення водієм ОСОБА_7 п.16.13. Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши, співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що покази свідків обвинувачення мають характер логічних, правдивих, та таких, що у сукупності із показаннями потерпілого, які є об`єктивними, послідовними і взаємозв`язаними, та з урахуванням змісту інших наведених та досліджених письмових доказів, дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.286 КК України доведена повністю.

Наведені докази винності обвинуваченого є достовірними, допустимими і достатніми, зібрані та оформлені у відповідності до Конституції України та норм КПК.

Разом з тим, твердження потерпілого ОСОБА_4 про, начебто, перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під час ДТП у стані алкогольного сп`яніння, та аналогічні показання з цього приводу батьків потерпілого свідків ОСОБА_13 , судом не беруться до уваги, як безпідставні та не підтверджені будь-якими відповідними та належними доказами.

Зокрема, перебування водія ОСОБА_7 на момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння не встановлено ні під час оформлення ДТП працівниками ДАІ, ні під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, де зазначені дії відбувалися за безпосередньої участі водія ОСОБА_7 , а ні в інший спосіб під час проведення досудового розслідування.

Пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення також не змінювалося з цього приводу і під час судового розгляду державним обвинувачем у справі.

Поряд з цим, твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що під час учинення ним ДТП, зазначеними діями потерпілому ОСОБА_4 не могли бути спричинені тяжкі тілесні ушкодження, а тому він має нести кримінальну відповідальність за ч.1 ст.286 КК України - суд також вважає безпідставними, нічим не підтвердженими, та такими що у повному обсязі спростовуються сукупністю наведених вище доказів винності ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Дії ОСОБА_7 слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні виду і розміру покарання суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що ОСОБА_7 раніше не був судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, підлягає покаранню за вчинене тяжке кримінальне правопорушення, спричинену потерпілому матеріальну та моральну шкоду не відшкодував.

Пом`якшувальними обставинами суд визнає наявність на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини, позитивну характеристику з місця проживання.

Обтяжуючі обставини у справі відсутні.

З цього приводу вимоги представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 про необхідність визнання судом обтяжуючими обставинами не виклик обвинуваченим швидкої допомоги, не надання першої допомоги, та не відшкодування шкоди потерпілому судом не беруться до уваги, оскільки зазначені вимоги суперечать положенням ст.67 КК України, якою закріплений виключний перелік обтяжуючих обставин, що не підлягають розширеному тлумаченню.

Наведене свідчить про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його реальної ізоляції від суспільства.

Відтак, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

При цьому, враховуючи той факт, що обвинувачений вчинив не навмисний злочин, а злочин з необережності, суд вважає за можливе до основного покарання, що призначається обвинуваченому ОСОБА_7 , застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.
Крім того, враховуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» та звільнення від призначеного покарання, оскільки він має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , 2011 року народження, відносно якого не позбавлений батьківських прав, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_7 має бути звільнений від призначеного основного та додаткового покарання, оскільки є особою, яка не має обмежень, передбачених ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» щодо застосування амністії, та підпадає під дію ст.14 та п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» що набув чинності 19.04.2014 року, відповідно до якого мають бути звільнені, за умови власного бажання, від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України особи, які на день набрання чинності цим Законом не позбавлені батьківських прав та які мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі строком чотири роки, з позбавленням права управління транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного основного покарання з іспитовим терміном два роки, зобов`язавши ОСОБА_7 , відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Звільнити ОСОБА_7 від призначеного основного та додаткового покарання на підставі пункту «в» ст.1, ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році».

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_15 .