Справа № 447/1512/17
Провадження № 1-кс/456/554/2018
УХВАЛА
слідчого судді

"05" вересня 2018 р. Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області,

в с т а н о в и в :
Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії слідчого СВ Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області неправомірними та зобов`язати слідчого залучити в кримінальному провадженні № 0001147 від 25.10.2016 року, його як потерпілого. В обґрунтування скарги покликається на те, що 13.12.2017р. ним знову подана заява до Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про залучення його в кримінальному провадженні № 0001147 від 25.10.2016 року, як потерпілого, оскільки жителі с. Дроговиж перешкоджають виконанню рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 06.08.2010р. про усунення перешкод у користуванні майном, однак рішення слідчим за його заявою не прийнято.

В судові засідання, призначені на 31.05.2018 р., 08.06.2018 р., 15.06.2018р., 22.06.2018 р., 03.08.2018р., 16.08.2018р., 05.09.2018 р. скаржник ОСОБА_3 не з`явився, хоча отримував повідомлення про час і місце розгляду скарги, розгляд скарги на підставі ч.3 ст.306 КПК України відкладався, і суд повторно викликав скаржника в судові засідання, призначені на 03.08.2018р., 16.08.2018р., 05.09.2018 р., однак будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги на вказані дати, скаржник ОСОБА_3 в судові засідання, з невідомих для суду причин, не з`явився, що позбавило суд можливості заслухати особисті пояснення скаржника по суті скарги.

Слідчим суддею прийнято рішення про проведення розгляду скарги за відсутності скаржника ОСОБА_3 , оскільки останній будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, залишення скарги без розгляду суперечить правовим приписам ст.307 КПК України, а відтак, скаргу слід вирішити на підставі поданих доказів. До вказаних висновків, суд прийшов виходячи з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У частині 5 ст.9 КПК України зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Судом встановлено, що скаржник ОСОБА_3 , будучи неодноразово належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судові засідання не з`являвся, а відтак, судом вирішено провести розгляд скарги за його відсутності, що на думку суду не суперечить правовим приписам кримінально-процесуального закону. Суд позбавлений можливості прийняти інше, аніж передбачено ст.307 КПК України, судове рішення по скарзі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд скарги за його відсутності у зв`язку з віддаленістю суду від органу прокуратури та виклав обставини, які на його думку свідчать про безпідставність вимог скарги. Судом вирішено провести розгляд скарги за його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.3 ст.306 КПК України.

Представник СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово був повідомленим про час і місце розгляду скарги, судом вирішено провести розгляд скарги за його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.3 ст.306 КПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників провадження, фіксування судового засідання на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалося.

Оглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0001147 від 25.10.2016 р., суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст.21 КПК України та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області 29 травня 2018 року відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що скаржник ОСОБА_3 не є ані заявником, ані потерпілим, одночасно в матеріалах кримінального провадження містяться чисельні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим по кримінальному провадженні №0001147, оскільки судове рішення у цивільній справі винесено на його користь, а відтак суд вважає, що постанова про закриття кримінального провадження безпосередньо стосується інтересів скаржника в розумінні ч.3 ст.21 КПК України, а відтак, останній наділений правом на звернення до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

Слід також вказати, що на даний час СВ Миколаївського ВП належить до Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

На орган досудового розслідування покладається обов`язок застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування (ст. 38 КПК).

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Частиною 2 статті 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

В матеріалах кримінального провадження міститься заява ОСОБА_3 від 13.12.2017 р., але вона не розглянута у встановлений ст.220 КПК України триденний строк та не повідомлено заявника про результати її розгляду, тобто, порушено вимоги ст.220 КПК України.

Таким чином, в порушення вимог ст. 55 КПК України слідчим не вжито заходів щодо розгляду заяви скаржника, оскільки не було прийнято рішення про визнання його потерпілим та врученням пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого чи винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим.

Слід вказати, що постановою слідчого СВ Миколаївського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.01.2018 року закрито кримінальне провадження № 0001147 від 25.10.2016 року у звя`зку з відсутністю складу кримінального правоопрушення.

Ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2018 р. постанову слідчого СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.01.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001147 від 25.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України скасовано. Зобов`язано слідчого провести досудове розслідування кримінального провадження з дотриманням вимог ст. 9 КПК України, за результатами якого прийняти відповідне рішення відповідно до ст. 283 КПК України. Ухвала набрала законної сили.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді підставою для скасування постанови слідчого слугувало порушення вимог ст. 55 КПК України, оскільки слідчим не вжито було заходів щодо розгляду клопотання скаржника, та не прийнято рішення про визнання його потерпілим та врученням пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого чи винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим.

У зв`язку з наведеним, слідчому слід на виконання вимог ст.ст.55,220 КПК України, розглянути заяву ОСОБА_3 від 13.12.2017 р. про визнання його потерпілим та вирішити таку у відповідності з чинним законодавством.

Одночасно слід роз`яснити скаржнику, що відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Слідчий суддя звертає увагу на вичерпний перелік підстав для звернень до слідчого судді на підставі ст.303 КПК України та вважає, що до компетенції слідчого судді не належить вирішення питання про зобов`язання слідчого залучити скаржника до участі в справі в якості потерпілого.
Окрім цього, згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 307 КПК України передбачено вичерпний перелік процесуальних рішень слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, а саме: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі наведеного, суд встановив, що в діях слідчого мала місце бездіяльність, оскільки заява ОСОБА_3 від 13.12.2017 р., яка міститься в матеріалах кримінального провадження не вирішена, а відтак, слідчому слід розглянути та вирішити таку у відповідності з чинним законодавством.

Зобов`язання слідчого залучити ОСОБА_3 до участі в справі в якості потерпілого суперечить правовим приписам кримінально-процесуального закону та не належить до компетенції слідчого судді.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 93, 284, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області у кримінальному провадженні №№ 0001147 від 25.10.2016 року в порядку, встановленому КПК України розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим від 13.12.2017 р. та повідомити останнього про прийняте рішення.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Копію ухвали скерувати учасникам процесу та для контролю начальнику Миколаївського ВП ГУ НП у Львівській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1