Провадження № 11-кп/792/417/18
Справа № 686/1981/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.15
ч.2 ст. 189 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0008460 від 25 листопада 2017 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 26 березня 2018 року,
у с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 26 березня 2018 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Полтави, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працює, раніше судимий:
- вироком Сумського районного суду Хмельницької області від 22.04.2004р. за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік обмеження волі;
- вироком Зарічного міськрайонного суду м. Суми від 13.07.2004р. за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.08.2011р. за ч.2 ст.121 КК України на 8 років позбавлення волі, відповідно до ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 11.08.2017 року на підставі ст.81 КК України звільнений умовно-достроково 19 серпня 2017 року, невідбутий строк 11 місяців 05 днів,

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, з призначенням покарання у виді 3 років позбавлення волі.

За ч.2 ст.15 ч.2 ст.189 КК України ОСОБА_7 виправданий за недоведеністю його вини у вчиненні цього злочину.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 16 серпня 2011 року, остаточно призначено покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 26 березня 2018 року, зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 26 листопада 2017 року по 25 березня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Судом вирішено питання про судові витрати та речові докази.

За вироком суду, 25 листопада 2017 року близько 04 години 50 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи біля житлового будинку № 38 по вул. Завадського у м. Хмельницькому, помітив біля будинку автомобіль марки «Фіат» моделі «Фіоріно» білого кольору, який перебуває у користуванні ОСОБА_9 . Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу від`єднав від місця кріплення, умисно, таємно викрав із автомобіля марки «Фіат», комплект державних номерних знаків українського виробництва, типу « НОМЕР_1 », вартістю 400 грн., чим спричинив ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.
Того ж дня близько 05-ї години ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу житлового будинку № 38 по вул. Завадського у м. Хмельницькому, помітив біля будинку автомобіль марки «Славута» червоного кольору, який перебуває у користуванні ОСОБА_10 . Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу від`єднав від місця кріплення із задньої частини автомобіля і таємно викрав із даного автомобіля державний номерний знак « НОМЕР_2 », вартістю 250 грн., чим спричинив ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
26 листопада 2017 близько 19-ї години 50 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи на Майдані Незалежності, 1 у м. Хмельницькому, виявив автомобіль марки «ЗАЗ» із д.н.з. НОМЕР_3 . Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, через незачинені водійські двері проник в салон автомобіля, який належить ОСОБА_11 , та з панелі викрав футляр для окулярів чорного кольору із написом сірими буквами «Polaroid Polarized Sunglasses», в якому знаходились окуляри чорного кольору марки «Polaroid» та ганчірка з написом «Polaroid Polarized Sunglasses» чорного кольору для протирання лінз. Вказаними протиправними діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 763 грн. 60 коп.
Органами досудового слідства ОСОБА_7 також обвинувачувався в тому, що 25 листопада 2017 року після викрадення номерних знаків « НОМЕР_1 » із автомобіля «Фіат» моделі «Фіоріно», біля житлового будинку № 38 по вул. Завадського у м. Хмельницький та знаку « НОМЕР_2 » із автомобіля марки «ЗАЗ-1103» в дворі будинку № НОМЕР_4 , що по вул. Завадського в м. Хмельницькому, які на той час знаходилися у його володінні, і діючи з метою незаконного збагачення за рахунок викрадених ним державних номерних знаків, маючи умисел на вимагання передачі чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного із погрозою обмеження прав потерпілого, діючи з корисливих мотивів, 25 листопада 2017 близько 04 години 50 хвилин та о 05 годині залишив на передньому склі зазначених автомобілів під склоочисником записку із номером мобільного телефону НОМЕР_5 , для пред`явлення в подальшому майнової вимоги потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Проте, ОСОБА_7 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для заволодіння майном, з причин, що не залежали від його волі, не зміг пред`явити потерпілим майнову вимогу щодо перерахунку відповідної суми грошових коштів як незаконну винагороду за повернення викраденого майна, оскільки потерпілі не телефонували за вказаним номером.
Ці дії орган досудового слідства кваліфікував за ч.2 ст.15, ч.2 ст.189 КК України як умисні дії, що виразилися у закінченому замаху на вимогу передачі чужого майна з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів потерпілого (вимагання), вчиненому повторно.
В апеляційній скарзі прокурор просив вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, невідповідністю фактичним обставинам кримінального провадження висновку суду про відсутність належних та допустимих доказів того, що обвинувачений намагався висунути потерпілим вимогу передачі чужого майна із погрозами обмеження їх прав та свобод.
Уважав, що викравши номерні знаки та залишивши записку із записом «За винагороду тел. 097-646-95-44» для пред`явлення в подальшому майнової вимоги, обвинувачений вчинив усі дії, які уважав за необхідне для вчинення вимагання, що особисто підтвердив у судовому засіданні.
Тому просив суд ухвалити вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст.185 ККК України з призначенням покарання у виді 3 років позбавлення волі та за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі і на підставі ст.70 КК України шляхом поглиненння менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 16 серпня 2011 року, остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Також просив повторно дослідити протоколи проведення слідчого експерименту та огляду місця події, висновок експерта від 18 січня 2018 року, як такі, що досліджені з порушенням закону.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги; прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника ОСОБА_8 , які заперечили проти її задоволення та просили вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, та правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим, підтверджений сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально викладених у вироку доказів, яким судом дана належна оцінка та в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.

Не заслуговують на увагу, на переконання суду, доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність виправдання ОСОБА_7 у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.189 КК України, виходячи з такого.

Відповідно до ст.189 КК України вимагання це вимога передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є спосіб вимагання погроза заподіяння шкоди потерпілому або його близьким родичам, зміст якої може бути різним. Це не тільки погроза насильством, а й обмеженням прав, свобод або законних інтересів зазначених осіб, пошкодженням чи знищенням їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошенням відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці. Погроза може бути висловлена усно, письмово, жестами, демонстрацією зброї тощо. У будь-якому разі винний, застосовуючи погрозу, залякує потерпілого, прагне до того, щоб у потерпілого склалося переконання про реальність, дійсність реалізації цієї погрози, якщо він не виконає пред`явленої вимоги. При вимаганні суб`єкт злочину вимагає передати майно чи право на майно або вчинення дій майнового характеру в майбутньому При цьому сама погроза також звернена в майбутнє: вона буде реалізована лише після того, як не буде виконана вимога. У потерпілого є час прийняти певне рішення виконувати чи не виконувати цю вимогу. Вимагання вважається закінченим з моменту пред`явлення вимог, пов`язаних з погрозою.

Таким чином, для кваліфікації дій особи як вимагання необхідно, щоб нею були вчинені дві взаємопов`язані дії, зокрема пред`явлення майнової вимоги та відповідної погрози.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 здійснив крадіжки номерних знаків автомобілів, а потім залишив на передньому склі записку із номером телефону, за яким власник міг зателефонувати та за винагороду отримати номерний знак.

Отже, в діях ОСОБА_7 відсутня обов`язкова складова об`єктивної сторони вимагання, зокрема, погроза, оскільки перед залишенням ним записки з номером свого телефону він вже вчинив усі дії, які уважав за необхідне вчинити. Крім того, зміст записки не свідчить про можливість застосування до потерпілих насильства, обмеження їх прав, свобод або законних інтересів, пошкодження чи знищенням їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які ті бажають зберегти в таємниці.

Ураховуючи викладене, суд обґрунтовано виправдав ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 189 КК України за недоведеністю у вчиненні цього злочину, з чим погоджується і колегія суддів.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 сприяв розкриттю злочинів, повернув викрадене майно, що судом ураховано як обставини, що пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, визнано рецидив злочинів.

З огляду на викладене, а також те, що ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо, судимий в силу ст.89 КК України, беручи до уваги кількість епізодів крадіжок та їх вчинення під час умовно-дострокового звільнення, суд дійшов переконливого висновку про можливість його виправлення лише в умовах ізоляції від суспільства та необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України без застосування положень ст.ст.69 і 75 КК України.

Правильно визначено судом покарання і за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора щодо скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 26 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до касаційного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду ОСОБА_2