Справа № 278/1302/18
В И Р О К
Іменем України

30 травня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липно Любарського району Житомирської області, громадянина України, із вищою освітою, пенсіонера, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

18 грудня 2017 року близько 16 години ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем "Опель Астра" (реєстраційний номер " НОМЕР_1 ") та рухаючись по 35 км + 50 м автодороги "Житомир Чернівці" в напрямку смт Любар, в с. Висока Піч Житомирського району, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, внаслідок чого не впорався із керуванням та виїхав за межі проїзної частини, де допустив перекидання керованого ним автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки "Опель Астра" ОСОБА_5 , який розміщувався на передньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля, отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої хребетно-спинно-мозкової травми.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Оскільки обвинувачений відмовився давати показання, суд обмежився дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, є неумисним тяжким злочином проти безпеки руху.
Обвинувачений не судимий, є пенсіонером МВС України, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується виключно позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.
Враховуючи безальтернативний характер санкції ч. 2 ст. 286 КК України, обставини вчиненого ОСОБА_4 діяння, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Однак, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючої покарання обставини, позицію державного обвинувача і потерпілого, який в заяві про розгляд провадження без його участі просив обвинуваченого суворо не карати, жодних претензій до нього не має, суд з урахуванням виключно позитивних характеристик обвинуваченого вважає, що останній не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням.
Крім того, оскільки обвинувачений під час вчинення злочину не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що для забезпечення себе та своєї сім`ї обвинуваченому необхідне посвідчення водія, суд вважає за можливе не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Арешт, накладений на автомобіль - "Опель Астра" реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", підлягає скасуванню, оскільки у проваджені цивільний позов не заявлено, а санкція ч. 2 ст. 286 КК України не передбачає конфіскації майна. Названий автомобіль, який є речовим доказом, підлягає поверненню законному володільцю.
Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням протягом одного року двох місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з цим органом.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) грн. судових витрат на залучення експертів при проведенні експертиз.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22.12.2017 на автомобіль "Опель Астра", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", скасувати, а транспортний засіб після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору та направити потерпілому не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1