Справа № 126/2137/15-к
Провадження № 1-кп/127/238/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці матеріали кримінального провадженя за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені 01 квітня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2018 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 призначене до судового розгляду засідання.
Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою мотивуючи тим, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України не зменшилися, запобіжний захід відносно обвинуваченого обрано правильно, підстав для його зміни скасування не вбачається, оскільки обвинувачений перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти нові корисливі злочини, може переховуватись від суду, впливати на свідків, іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 щодо продовження дії запобіжного заходу заперечувала, так як ризики передбачені ст. 177 КПК України на його думку стороною обвинувачення лише перераховані, однак не доведені, захист вважає, що оскільки у ОСОБА_6 є постійне місце проживання, обвинувачений уже тривалий час перебуває під вартою, просила суд врахувати практику Європейського суду з прав людини та змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував щодо продовження терміну запобіжного заходу у виді триманням під вартою, оскільки стверджує, що наміру переховуватись від суду не має, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити або скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.
При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, чинити тиск на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.07.2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 01.09.2018 року, з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Суд при вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховує що останній обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який, в разі доведення його винуватості, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. У суду є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватись від суду, продовжувати вчиняти інші злочини, чинити тиск на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні та на потерпілих, іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження. Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на 60 днів з 29.08.2018 до 27.10.2018 включно.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області для відома.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: