Справа №639/3562/18
Провадження №1-м/639/3/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Троїцького районного суду м. Москви РФ від 25.07.2013 року за ч.3 ст.30, п. «г» ч.3 ст.228.1 КК Російської Федерації до 8 років позбавлення волі, який відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія №4» УФСВП Росії по Пензенській області, -

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно громадянина України ОСОБА_4 .

У судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, на адресу суду надав клопотання про проведення судового засідання за його відсутності, що відповідно до ч.1 ст.610 КПК України не перешкоджає розгляду зазначеного клопотання.

Під час судового засідання прокурор Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 клопотання Міністерства юстиції України підтримав та просив прийняти рішення про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність до законодавства України.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

20 червня 2018 року наказом Міністерства юстиції України №1915/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 КПК України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 20.03.2018 року за №06-36160/18.

Відповідно до вимог ч.3 ст.609 КПК України, у разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України, Міністерство юстиції України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Згідно вимог ч.1 ст.610 КПК України вказане клопотання підсудне Жовтневому районному суду м. Харкова, оскільки останнє відоме місце проживання та реєстрації ОСОБА_4 на території України: АДРЕСА_1 .

Судовим розглядом встановлено, що вироком Троїцького районного суду м. Москви РФ від 25.07.2013 року ОСОБА_4 засуджений до 8 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, п. «г» ч.3 ст.228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений групою осіб за попередньою змовою, в особо великих розмірах) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Ухвалою судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду від 23.12.2013 року вирок Троїцького районного суду м. Москви від 25.07.2013 року залишено без змін.

Вирок Троїцького районного суду м. Москви РФ від 25.07.2013 року набрав законної сили 23.12.2013 року.

На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №4» УФСВП Росії по Пензенській області, кінець відбуття строку покарання - 19.05.2020 року.

Відповідно до ч.3 ст.30 КК Російської Федерації, замахом на злочин визнаються умисні дії (бездіяльність) особи, безпосередньо направлені на вчинення злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від особи.

Пунктом «г» частини 3 статті 228.1 КК Російської Федерації передбачено, що незаконне виробництво, збут чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинене у особливо великому розмірі карається позбавленням волі на строк від 8 (восьми) до 20 (двадцяти) років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двадцяти років або без такого та зі штрафом у розмірі до одного мільйона рублів чи в розмірі заробітної плати чи іншого доходу засудженого за період до п`яти років чи без такого.

Чинний Кримінальний кодекс України містить норми, які також визначають кримінальну караність діяння, за які була засуджений ОСОБА_4 вироком Троїцького районного суду м. Москви РФ від 25.07.2013 року.

Вимогами ч.2 ст.15 КК України передбачено, що замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Частиною 3 статті 307 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього, карається позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року, героїн відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Таким чином, вчинений ОСОБА_4 злочин на території Російської Федерації, за який він був засуджений вироком Троїцького районного суду м. Москви від 25.07.2013 року, за Кримінальним кодексом України підлягають кваліфікації:

-за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України, як закінчений замах на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах;

Відповідно до ч.3 ст.68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Згідно вимог ч.2, 3 ст.68 КК України, за вчинений злочин ОСОБА_4 може бути призначено найбільш суворе покарання за законодавством України: за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України - у виді 8 років позбавлення волі.

Враховуючи, що відповідно до положень п. «d» ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, замінюючи вирок компетентний орган не повинен посилювати кримінальне покарання засудженій особі, тому суд вважає за можливе визначити ОСОБА_4 покарання без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, що передбачене ч.3 ст.307 КК України, з огляду на те, що судом іноземної держави додаткове покарання у виді конфіскації майна ОСОБА_4 не призначалося як не передбачене законодавством.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, компетентний орган повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі.

Таким чином, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) засудженому ОСОБА_4 необхідно в строк призначеного покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 20.05.2012 року (дата фактичного затримання) по 23.12.2013 року (дата набрання вироком законної сили), із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 609, 610 КПК України, ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Вирок Троїцького районного суду м. Москви Російської Федерації від 23.07.2013 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.30, п. «г» ч.3 ст.228.1 КК Російської Федерації до 8 років позбавлення волі - привести у відповідність із законодавством України.

Визначити, що ч.3 ст.30, п. «г» ч.3 ст.228.1 КК Російської Федерації, за якими засуджено ОСОБА_4 вироком Троїцького районного суду м. Москви Російської Федерації від 25.07.2013 року, відповідають ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України.

ОСОБА_4 вважати засудженим за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України, та визначити йому покарання:

- за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України, із застосуванням ч.3 ст.68 КК України - у виді 8 років (восьми) позбавлення волі без конфіскації майна;

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_4 в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 20.05.2012 року по 23.12.2013 року, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Копію ухвали направити прокурору та до Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1