Справа № 635/8559/16-к
Провадження по справі №1-кп/635/764/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Під час підготовчого судового засідання прокурором надане письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку тримання під домашнім арештом на 60 діб, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на обвинуваченого наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду та невідкладно повідомляти суд про зміну свого місця проживання. В обґрунтування свого клопотання посилався на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що обвинувачений не має офіційного місця роботи та джерела доходу, йому інкримінується вчинення злочину, який за ступенем тяжкості відноситься до тяжких злочинів, а тому може залишити територію Харківської області та переховуватися від органів досудового розслідування та суду. З Зважаючи на те, що свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, ОСОБА_5 може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та фізичного впливу на них. Крім того, наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час підготовчого судового засіданні прокурор клопотання про продовження дії запобіжного заходу уточнив та, посилаючись на існування ризиків, викладених у письмовому клопотання, просив продовжити обвинуваченому строк тримання під домашнім арештом, який полягає у забороні йому залишати місце проживання у АДРЕСА_1 з 23 години 30 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під домашнім арештом.

Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під домашнім арештом ОСОБА_5 , посилаючись на недоведеність та необґрунтованість існування ризиків, які були зазначені прокурором, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під домашнім арештом на більш м`який особисте зобов`язання.

Захисником ОСОБА_4 подане до суду клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , в якому захисник просить змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під домашнім арештом на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що обвинувачений раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має вищу освіту та місце постійного проживання, одружений, що свідчить про міцні соціальні зв`язки. Крім того, після застосування у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній не порушував умови запобіжного заходу, виконував всі покладені на нього обов`язки, а тому довів своєю поведінкою та повагою до суду можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Крім того вважає неможливим подальше застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки сукупний строк тримання обвинуваченого під домашнім арештом з урахуванням загального періоду знаходження його під домашнім арештом перевищує 6 місяців, що суперечить вимогам ч.6 ст.181 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника про зміну запобіжного заходу.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_5 з наступних підстав.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2018 року ОСОБА_5 змінений запобіжний захід з тримання під вартою на раніше обраний у виді домашнього арешту на строк до 31 травня 2018 року, який полягає у забороні йому залишати місце проживання у АДРЕСА_1 з 23 години 30 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.
Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під домашнім арештом закінчується 31 травня 2018року.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під домашнім арештом, суд виходить з наступного.
Як вбачається зі змісту ухвали Апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2018 року, під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт, колегією суддів було встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який обумовлюється фактом оголошення ОСОБА_5 у розшук у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд враховує дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, має родину, зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, який свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст. 296 КПК України (санкція ч. 4 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років). З огляду на наведене є всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обвинувачений може залишити місце проживання з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Отже, суд, оцінюючи в сукупності всі вище зазначені обставини, вважає доведеним стороною обвинувачення продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду, та приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеному ризику та забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Водночас, суд вважає не обґрунтованим та недоведеним стороною обвинувачення наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості обвинуваченого незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Суд не погоджується з доводами захисника ОСОБА_4 щодо неможливості подальшого застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку перевищенням шестимісячного терміну дії зазначеного запобіжного заходу, оскільки вимога ч.6 ст. 181 КПК України, яка міститься в главі 18 цього Кодексу, передбачає обмеження сукупного строку тримання під домашним арештом лише під час досудового розслідування, що повністю узгоджується з загальними положеннями КПК України про запобіжні заходи.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу в частині покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, задоволенню не підлягає, оскільки ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2018 року відповідні обв`язки на обвинуваченого не покладалися, прокурор з клопотанням про зміну запобіжного заходу, у тому числі про зміну або покладання додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у порядку ст. 200 КПК України, не звертався. Клопотання про продовження дії запобіжного заходу не містить обґрунтування необхідності покладення на обвинуваченого відповідних обов`язків, що передбачено ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 181, 315 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під домашнім арештом задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під домашнім арештом до двох місяців - до 25 липня 2018 року, який полягає в забороні обвинуваченому залишати місце проживання у АДРЕСА_1 з 23 години 30 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.

Копію ухвали направити для виконання до відповідного відділу поліції ГУНП в Харківській області за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1