АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/789/163/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Тернопільської області матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого в м.Тернополі, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє:

- 19.03.2018 року Тернопільським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2, ст. 190 ч. 2, ст. 70 ч.1, ст. 76 ч.1 п.1, ст. 76 ч. 2 п.2, ст. 76 ч.1 п.2 до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік і 6 місяців

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та застосовано запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 35 240 грн. із покладенням на нього відповідних обовязків у випадку внесення такої.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 00 год 00 хв. 15 вересня 2018 р.

Справа розглянута з участю:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6 .

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим СВ Тернопільського ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській обл. проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002044 від 20 липня 2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.07.2018 року близько 23:40 год. ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , перебуваючи в парку «Слави» в м. Тернополі, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виявилось у нанесені тілесних ушкоджень, відкрито заволоділи у потерпілого ОСОБА_10 мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi4x» та грошовими коштами в сумі 70 гривень, чим спричинили останньому матеріальної шкоди в сумі 4 070 гривень.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення Тернопільським ВП ГУНП в Тернопільській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002044 від 20 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

20.07.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що з урахуванням особи підозрюваного, який є раніше судимим, його соціальних зв`язків, сімейного стану, характеру вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється та за яке законом передбачено покарання на строк до 6 років позбавлення волі, того, що проведені не усі необхідні слідчі (розшукові) дії в межах даного кримінального провадження, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням існування всіх зазначених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та з метою їх запобігання, а також оцінюючи сукупність всіх обставин, передбачених ст.178 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою.

Зокрема, зазначає, що слідчий суддя у своїй ухвалі не вказав, в чому саме полягають ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також не врахував те, що підозрюваний має постійне місце проживання, з`являвся на усі виклики слідчого.

Вказує, що слідчий суддя не розглянув питання застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Крім того, стверджує, що при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя не вирішив по суті подану стороною захисту скаргу на незаконне затримання та порушення прав підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника із наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення вказаної апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, слідчим СВ Тернопільського ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській обл. проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002044 від 20 липня 2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

У клопотанні зазначено, що 19.07.2018 року близько 23:40 год. ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , перебуваючи в парку «Слави» в м. Тернополі, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виявилось у нанесені тілесних ушкоджень, відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi4x» та грошовими коштами в сумі 70 гривень потерпілого ОСОБА_10 ,чим спричинили останньому матеріальну шкоду в сумі 4 070 гривень.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002044 від 20 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

20.07.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

21.07.2018 року слідчий СВ Тернопільського ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, маючи непогашену судимість, продовжує вчиняти нові злочини, у звязку з чим останній може продовжувати злочинну діяльність, спрямовану на власне збагачення, а тому з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні його під час досудового розслідування належить утримувати під вартою.

21 липня 2018 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду вказане клопотання задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 35 240 грн. із покладенням на нього відповідних обовязків у випадку внесення такої.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді взяття під варту, суд перевірив, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів не викликає.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам - є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , та відомості про його особу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії № 26772/95).

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого, врахувавши конкретні обставини кримінального провадження, також дійшов вірного висновку визначити підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави відповідно до ст.182 КПК України.

Колегія суддів вважає, що, враховуючи значну суспільну небезпеку вчиненого злочину, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід із визначеним слідчим суддею розміром застави зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів у даному кримінальному провадженні, зокрема: протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 20.07.218 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 20.07.2018 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 від 20.07.2018 року визначив, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, підозра у якому йому оголошена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою, з чим також погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Суд при постановленні рішення врахував особу ОСОБА_6 , його соціальні зв`язки, сімейний стан, характер злочину, вчиненого ним під час відбування іспитового строку, тяжкість покарання, що загрожує йому у випадку визнання підозрюваного винуватим у даному злочині, а також те, що проведені не усі необхідні слідчі дії в межах даного кримінального провадження.

За таких обставин ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та обрання підозрюваному ОСОБА_6 більш мякого запобіжного заходу, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, або зменшення розміру застави колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів Апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.

Що стосується інших аргументів захисту, то колегія суддів враховує винесену судом першої інстанції ухвалу на адресу прокуратури Тернопільської обл. з метою перевірки щодо встановлення моменту затримання ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 290 КПК України з огляду на пояснення, дані підозрюваним та доводів захисту.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, ч.1 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2018 року про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2