ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

з участю потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0003908 від 19.07.2017р. стосовно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Варварівка Ємільчинського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

по обвинуваченню за ч.1 ст.185КК України, суд-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 16.07.2017року близько 00 години 00 хвилин перебував в квартирі АДРЕСА_2 разом із своїм знайомим ОСОБА_5 , де в спальній кімнаті на стільці помітив ноутбук марки НР серійний номер: 5СG3360HJ3 із зарядним пристроєм до нього, який належить ОСОБА_5 .
В цей же день, час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного ноутбука із зарядним пристроєм до нього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та вони залишаються ніким не помічені, ОСОБА_4 керуючись корисливим мотивом, підійшов до вищевказаного ноутбука, який лежав на стільці в спальній кімнаті та шляхом вільного доступу заволодів останнім. В подальшому, ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадений ноутбук марки НР серійний номер: 5СG3360HJ3 із зарядним пристроєм до нього, місце вчинення злочину залишив, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 3000 гривень.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.185КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

10 жовтня 2017року обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 уклали угоду про примирення, згідно якої обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею кримінального кодексу, відшкодував спричинену шкоду, було визначено та узгоджено вид та розмір покарання у виді штрафу в розмірі 850грн.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину, підтримав угоду, укладену між ним та потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні угоду підтримав та ствердив, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор висловив думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1ст.314КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1ст.185КК України, який згідно ч.2 ст.12КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абзацами 1-4 п.1 ч.5 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що обставинами, що пом`якшують його покарання є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків. Обставин, які обтяжують покарання по справі не встановлено. Також суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив умисне кримінальне правопорушення, що була укладена угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим. З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого суд вважає призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання стосовно речових доказів судом вирішуються в порядку ст.100КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст.314, 373, 374, 375, 394, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , укладену 10 жовтня 2017року по кримінальному провадженню №0003908 від 19.07.2017р. по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.185КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст.185КК України та призначити покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: ноутбук марки НР, переданий потерпілому, залишити останньому як власнику.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Житомирської області:

обвинуваченим виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

потерпілим виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1