Справа №200/6152/18
провадження №1-кс/200/4132/18
УХВАЛА
ІменемУкраїни
07 червня 2018 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання самок ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту його трудової книжки та зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні за №0000066 виконати необхідні дії та видати мені на руки мою трудову книжку.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у вересні 2016 року він був прийнятий на роботу у комунальне підприємство «Січ» Дніпропетровської обласної ради на посаду начальника відділу охорони.

10 лютого 2017 року службовими особами СУ ГУНП України в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпра ОСОБА_5 від 03.02.2017 року №200/1670/17 було проведено обшук та виїмку матеріальних засобів та документів па території КП «Січ» ДОР за адресою: вул. Старокозацька, 56 та Старокозацька, 52 м. Дніпра.

02 березня 2017 року на підставі ухвали було накладено арешт на вилучені документи та речі під час проведення обшуку.

Серед іншої документації оперативними працівниками було вилучено трудову книжку на ім`я ОСОБА_4 .

31.01.2018 року заявника звільнено з роботи у зв`язку зі скороченням.

19.02.2018 року заявник звернувся з клопотанням до прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності ОСОБА_6 . На що отримав відповідь, що його звернення не буде розглядатися.

Вважає таку позицію незаконною та просить суд скасувати арешт накладений на його трудову книжку.

В судове засідання заявник не з`явився надав заяву в якій просив суд розглянути скаргу у його відсутність.

Слідчий в судове засідання при вирішенні питання про скасування арешту на майно не з`явився, причини не явки не повідомив.

Суд дослідивши матеріали клопотання прийшов до наступного висновку.

Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола субєктів указаного у ст. 170 КПК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Арешт майна можливий у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 02.03.2017 року задоволено клопотання слідчого в рамках кримінального провадження №0000066 від 25.01.2017 року, та накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку 10.02.2017 року за адресою: м.Дніпро, вул.Старокозацька, буд.56, каб.216, в тому числі на обєкт «Папка с документами особова справа ОСОБА_4 начальника відділу охорони Інв 50-2016».
Відповідно до наданого протоколу огляду слідчим предметів, вилучених в ході вищезазначеного обшуку, вказано, що в об`єкті «Папка с документами особова справа ОСОБА_4 начальника відділу охорони Інв. 50-2016».
Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.
Судом встановлено, що зазначене клопотання про накладення арешту на майно, було розглянуто за відсутності власника даної трудової книжки ОСОБА_4 .
Крім того, судом не встановлено того, що до кримінального провадження за №0000066 від 25.01.2017 року на даний час має відношення заявник ОСОБА_4 та його трудова книжка, а також, яке значення для досудового розслідування та встановлення істини у кримінальному провадженні вона має.
З огляду на це слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справи «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання та доведеності того, що відпали обставини, які слугували підставою для вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 173, 174, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.03.2017 року у межах кримінального провадження №0000066 від 25.01.2017 року, а саме з трудової книжки ОСОБА_4 , начальника відділу охорони, яка зберігається в папці з документами особової справи Інв. 50-2016.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 повернути ОСОБА_4 належну йому трудову книжку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий-суддя: ОСОБА_1