Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/2364/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/570/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.ст. 170-173 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2018 року, якою

задоволено клопотання слідчого СВ ФР Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000002 від 26.02.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.209 КК України. Накладено арешт на об`єкти нерухомого майна:

1)Квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку належить ОСОБА_9 ;

2)частину квартири АДРЕСА_2 , право власності на яку належить ОСОБА_9 ;

3)Земельну ділянку №:04:033:0124 за адресою: АДРЕСА_3 , право спільної сумісної власності на яку належить ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Накладено арешт на об`єкти рухомого майна:

1)Автомобіль Lexus ES 350 3456, 2008 року виготовлення, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер НОМЕР_3 , право спільної сумісної власності на який належить ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ;

2)Автомобіль Верда 2, 2016 року виготовлення, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_4 , номер НОМЕР_5 , право спільної сумісної власності на який належить ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ;

3)Автомобіль Toyota highlander 3456, 2011 року виготовлення, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_7 , номер НОМЕР_8 , право спільної сумісної власності на який належить ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Згідно з ухвалою, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000002 від 26.02.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.209 КК України. У клопотанні вказано, що в період жовтня листопада 2015 року невстановлена особа, використовуючи банківський рахунок фіктивного суб`єкту господарської діяльності ТОВ «ТК Гама», відкритий у ПАТ «Приватбанк», здійснила фінансові операції з переказу коштів у розмірі 368900,00 грн., отриманих внаслідок фіктивного підприємництва ТОВ «ТК Гама» та інших фіктивних СПД, пов`язаного з конвертацією безготівкових коштів в готівку та штучного формування податкового кредиту з ПДВ і витрат підприємствам реального сектору економіки, на рахунок ПП «Автоцентр Восток-Плюс», як сплату за автомобіль JAC S3 CVT Intelligent, кузов № НОМЕР_9 , красного кольору, придбаний фізичною особою ОСОБА_8 , чим легалізувала незаконне походження зазначених коштів. Вказаний автомобіль 06.10.2015 року було зареєстровано за ОСОБА_8 , однак 30.06.2017 року його знято з обліку для реалізації. 11.07.2017 року зазначений автомобіль поставлено на облік у м. Миколаїв ОСОБА_10 . Таким чином, автомобіль марки JAC S3 було реалізовано ОСОБА_8 .

Згідно актового запису про державну реєстрацію шлюбу №1288 від 12.10.2002, ОСОБА_9 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 .

Відповідно до довідки з державного реєстру речових правна нерухоме майно від 13.03.2018 року встановлено наявність у власності ОСОБА_9 та ОСОБА_8 нерухомого майна. У відповідності до довідки Регіонального сервісного центру в Запорізькій області МВС України від 13.03.2018 року у власності ОСОБА_8 перебуває три автомобілі.

Враховуючи, що за вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_9 передбачено покарання у вигляді конфіскації майна та на підставі ст.ст. 170, 173 КПК України, а також з урахуваннями положень ст.ст. 60, 73 Сімейного кодексу України, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню. Слідчий суддя вважав за необхідне накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_9 в тому числі на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя та набуте за час шлюбу з громадянкою ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді вважає її такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно порушує її законне право користуватися майном. Апелянт вважає, що поки майно не поділено між дружиною та чоловіком у порядку встановленому законодавством України, майно, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя, належить їм без визначення часток кожного з них, тобто частка кожного з подружжя у майні є ідеальною. ОСОБА_8 не є підозрюваною у кримінальному провадженні, в рамках якого накладено арешт на майно, тому вона не є суб`єктом ст.170 КПК України та з огляду на те, що неможливо встановити частку майна, належного підозрюваному ОСОБА_9 , арешт майна в даному кримінальному провадженні явно порушує справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом, і завданнями даного кримінального провадження. При накладені арешту слідчий суддя не зазначив наявність доказів щодо існування ризиків відчуження, пошкодження чи знищення майна. Відповідно до положень ст.ст. 64, 69 СК України ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на підставі усної домовленості розділили належне їм рухоме майно наступним чином: автомобіль Lexus ES 350 3456, 2008 року виготовлення, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , а автомобілі Верда 2, 2016 року виготовлення, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_4 , номер НОМЕР_5 , автомобіль Toyota highlander 3456, 2011 року виготовлення, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_7 , номер НОМЕР_8 належать ОСОБА_9 .

Крім того, земельна ділянка №:04:033:0124 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лісозаводська, 11, придбана безпосередньо на ім`я ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на земельну ділянку та автомобіль Lexus ES 350 3456, 2008 року виготовлення номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , номер НОМЕР_3 .

Заслухавши доповідь судді; адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що ухвала слідчого судді законна та обґрунтована, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_8 задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, серед іншого є арешт майна, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2, 4 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема спеціальної конфіскації . У даному випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Також відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в постанові №4 від 07.02.2014 року «Про узагальнення судової практики розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження», арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.2 ст.60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно слідчий суддя з дотриманням ст.ст.170-173 КПК України з`ясував всі обставини, які передбачають підстави арешту майна.

Під час ухвалення рішення про арешт майна, слідчим також прийнято до уваги, що згідно актового запису про державну реєстрацію шлюбу №1288 від 12.10.2002, ОСОБА_9 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 ; відповідно до довідки з державного реєстру речових правна нерухоме майно від 13.03.2018 року встановлено наявність у власності ОСОБА_9 та ОСОБА_8 нерухомого майна, а також у відповідності до довідки Регіонального сервісного центру в Запорізькій області МВС України від 13.03.2018 року у власності ОСОБА_8 перебуває три автомобілі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.209 КК України, санкція якої передбачає поряд з позбавленням волі й конфіскацію майна. Частина майна, на яке було накладено арешт, належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , яка являється дружиною підозрюваного ОСОБА_9 , а отже вищевказане майно, яке перебуває у її власності, є спільним сумісним майном подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки майно, на яке накладено арешт, являється спільним сумісним майном подружжя, до якого може бути застосовано конфіскацію майна у ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.209 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна, то на дане майно арешт накладено у відповідності з вимогами закону.

А тому колегія суддів, вважає, що слідчий суддя обґрунтовано і правильно прийняв рішення про накладення арешту на майно, що перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження в матеріалах клопотання та кримінального провадження, не підтверджено жодними доказами факт поділу майна між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Крім того, за наявності до того підстав, передбачених законом, власник майна має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування накладеного арешту в порядку ст.174 КПК України, або в порядку цивільного судочинства з позовом про виключення майна з акту опису.

Отже, ухвала слідчого судді є обґрунтованою, вмотивованою та постановлена з дотриманням вимог ст.ст.172, 173, 370, 372 КПК України.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності рішення слідчого судді щодо необхідності накладення вищевказаного арешту.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2018, якою накладено арешт на об`єкти нерухомого та об`єкти рухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000002 від 26.02.2018 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4