Справа № 748/377/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/557/2018
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001273, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2018 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боромики Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого трьох неповнолітніх дітей відносно яких позбавлений батьківських прав, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.10.2017 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 04.12.2017 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 ч. 4 ст. 70, 75 КК України до 3 років одного місяця позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині призначеного покарання, визнати ОСОБА_6 винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04.12.2017 року - призначити остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирок Чернігівського районного суду від 04 грудня 2017 року, за яким ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки, ухвалено виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишений тримання під вартою. Строк покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з дня його затримання, з 29 грудня 2017 року.

Стягнуто з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати в сумі 3916 грн.

Знятий арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2017 року на гумові чоботи зеленого кольору.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд 1 інстанції, в порушення вимог ст. 65 КК України, безпідставно не застосував ч. 1 ст. 71 КК України, не врахувавши те, що два інкриміновані злочини Глузд вчинив 05.12.2017 та 13.12.2017 року, після постановлення вироку від 04.12.2017 року, тобто, у період іспитового строку, а також призначив покарання, яке не відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що ОСОБА_6 15 липня 2017 року, близько 01 год. 00 хв., маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, шляхом зриву навісного замка з дверей, проник до приміщення сарая, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав велосипед марки «Аіст», модель 28-130, вартістю 1 154 грн. 25 коп. та 12 рулонів металевої сітки-рябиці, кожен рулон довжиною 10 метрів, висотою 1,5 метра, товщина проволоки - 2 мм., ячейки розміром 45 мм., вартістю 2 140 грн. 80 коп., а всього таємно викрав майна на загальну суму 3 295 грн. 05 коп., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 20 липня 2017 року, близько 01 год. 00 хв., маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, шляхом зриву навісного замка з дверей, проник до приміщення сараю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав алюмінієвий бідон ємністю 40 літрів, вартістю 480 грн., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

05 грудня 2017 року, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, шляхом відкривання незамкнених дверей проник до приміщення сараю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав алюмінієвий бідон ємністю 40 літрів, вартістю 960 грн., що належить ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

ОСОБА_6 в період часу з 19 год. 00 хв. 13 грудня 2017 року по 06 год. 30 хв. 14 грудня 2017 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях, проник до приміщення гаража, що знаходиться на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав бензопилу марки «Енергомаш» моделі «ПТ-9945Б», вартістю 1 506,00 грн., що належить ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, за зазначених у вироку обставин, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджені дослідженими у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку. Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого апелянтом не оскаржується.

Дії обвинуваченого судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, в скоєному щиро кається.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, особу винного, який раніше судимий, характеризується негативно, не працює, зловживає спиртними напоями, хворий на тяжку хворобу та обґрунтовано дійшов висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованої статті, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно вимог ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ст. 71 КК України, у разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. п. 25, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків покарання призначається, зокрема, коли засуджена особа до повного відбування покарання вчинила новий злочин. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, окрім іншого, покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Чернігівського районного суду від 04 грудня 2017 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

Зі змісту оскаржуваного вироку слідує, що кримінальні правопорушення ОСОБА_6 , вчинені, окрім іншого, 05.12. та 13.12.2017 року, тобто після постановлення відносно нього вироку, але до повного відбуття покарання (протягом іспитового строку).

Однак судом, всупереч вимог ст. 71 КК України, при призначенні остаточного покарання неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність, та ухвалено рішення про самостійне виконання вироку від 04.12.2017 року.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх кількість, вартість викраденого майна, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обставин, що його обтяжують, і вважає за необхідне призначити йому покарання, із застосуванням ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі, що на переконання колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок суду у частині призначеного ОСОБА_6 покарання - скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з постановленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 374, 404, 407, 409, 413, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2018 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання - скасувати.

ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2017 року (шість місяців позбавлення волі) та остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня його затримання, з 29.12.2017 року.

В іншій частині цей вирок - залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до касаційного суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4