Справа №:755/8414/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого інспектора Дніпровського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про направлення звільненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :
20 червня 2017 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік та відповідно до ст. 76 КК України покладено обов`язки.

Інспектор Дніпровського районного сектору КМВ ЦМУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_4 та направлення його для відбування покарання призначеного вироком Дніпровського районним судом м. Києва від 20 червня 2017 року, посилаючись на те, що ОСОБА_4 порушив обов`язки покладенні на нього судом, а саме: не з`являється до Дніпровського РС з питань пробації для постановки на облік, не повідомив Дніпровській РС КМВ з ПП про зміну місця проживання, зник з місця проживання, на шлях виправлення не став, не проявив готовності до самокерованої, соціально-правомірної поведінки, що вбачає неможливість стати на шлях виправлення без ізоляції від суспільства. У зв`язку із зазначеним просить оголосити у розшук ОСОБА_4 ; надати дозвіл на затримання та конвоювання засудженого до Дніпровського районного суду м. Києва для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком; організацію розшуку засудженого ОСОБА_4 доручити Дніпровському УП ГУНП у м. Києві; направити засудженого для відбування покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року.

Інспектор Дніпровського районного сектору КМВ ЦМУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

Прокурор підтримав клопотання та зазначив, що ОСОБА_4 дійсно допустив не виконання обов`язків покладених на нього згідно ст. 76 КК України, тому просив задовольнити клопотання.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду подання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд вивчивши наявні матеріали, заслухавши доводи сторін, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.п. 5, 8, 9 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Згідно із ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

Відповідно до ч.1 ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Згідно із ч. 4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Суд враховує ті обставини, що в матеріалах особової справи ОСОБА_4 відсутні підтвердження належного повідомлення засудженого представником уповноваженого органу з питань пробації про виклик до зазначеного органу. Крім цього, уповноваженим органом з питань пробації до ОСОБА_4 не було застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання, що є передумовою внесення до суду поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Із зазначених підстав у задоволенні клопотання в частині направлення звільненого ОСОБА_4 , від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року, слід відмовити.

Щодо вимог клопотання в частині про оголошення в розшук ОСОБА_4 та доручення організації розшуку засудженого Дніпровському УП ГУНП у м. Києві, то слід зазначити таке.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації, зокрема, звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом.
Відповідно до п. 6.1 6.3 Розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року №270/1560, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09 січня 2004 року № 16/8615 (далі Інструкція), якщо місцезнаходження осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, невідоме чи у разі неприбуття після звільнення з місць обмеження або позбавлення волі до обраного місця проживання, працівник підрозділу інспекції, у якому засуджена особа перебуває на обліку (на територію обслуговування якого мав прибути), проводить такі початкові розшукові дії: Опитує родичів, сусідів та знайомих засудженої особи, установлює її можливе місцеперебування і зв`язки за межами місця проживання. Через працівників відділу кадрів за місцем роботи або навчання встановлює осіб, які можуть знати місцезнаходження засудженої особи.

Направляє запити: за місцем проживання родичів та знайомих засудженої особи. До адресно-довідкового бюро, ЖЕКу, селищної, сільської чи міської ради.

Перевіряє: медичні установи за місцем проживання, морги (чи не стала засуджена особа жертвою нещасного випадку або злочину). За обліками органів внутрішніх справ (чи немає засудженої особи серед затриманих, адмінарештованих, у спецустановах органів внутрішніх справ).

Як зазначено в п. 6.4- 6.5 Розділу ІV Інструкції початкові розшукові заходи проводяться протягом одного місяця з дня, коли працівнику інспекції стало відомо про залишення засудженою особою місця постійного проживання або неприбуття звільненого з місць обмеження або позбавлення волі до обраного місця проживання.

Якщо протягом указаного терміну місцезнаходження засудженої особи не встановлене, то працівник інспекції передає подання, копію вироку суду та матеріали початкових розшукових заходів із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ для здійснення подальшого розшуку засуджених осіб. Одночасно з цим стосовно засудженої особи інспекція надсилає до суду подання для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням чи звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років.

Відповідно до п. 6.9-6.10 Розділу ІV Інструкції після затримання засудженої особи (установлення місцезнаходження) працівник інспекції з`ясовує всі обставини і причини залишення нею постійного місця проживання або неприбуття до обраного місця проживання і, впевнившись, що мало місце ухилення від відбування покарання, надсилає до суду подання та матеріали для вирішення питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

У разі встановлення місцезнаходження засудженої особи, яка розшукувалась і проживає в іншому регіоні (за відсутності ухилення від відбування покарання), працівник інспекції негайно надсилає запит про це до підрозділу інспекції за її новим місцем проживання з вимогою негайно перевірити місце проживання засудженої особи і за потреби зробити запит для направлення її особової справи.

Враховуючи викладене суд вважає, що уповноважений орган з питань пробації наділений повноваженнями для звернення до правоохоронного органу щодо розшуку засудженого ОСОБА_4 , тому не вбачається підстав для окремого оголошення в розшук ОСОБА_4 судом, тому в задоволенні вимог клопотання в частині оголошення в розшук засудженого слід відмовити.

Крім того, згідно п. 6.13 Розділу IV Інструкції особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом внутрішніх справ у порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством (частина 6 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Відповідно до ч. 6 ст. 166 КВК України у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Зважаючи на те, що в задоволенні вимог клопотання про направлення звільненого ОСОБА_4 , від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року відмовлено, тому вимоги про надання дозволу на затримання та конвоювання засудженого до Дніпровського районного суду м. Києва для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на даний момент є передчасним.

Керуючись ст. 136, 537, 539, 476 КПК України, ст. 164, 166 КВК України, суд

п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання інспектора Дніпровського районного сектору Київського відділу Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про направлення звільненого ОСОБА_4 від покарання з випробуванням для відбування покарання відмовити.

Особову справу стосовно ОСОБА_4 повернути до Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1