Справа № 446/1906/18
ВИРОК
02.11.2018 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженеця м. Радивилів Рівненської області, житель АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не депутат, раніше не судимого, -
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

ОСОБА_3 , не маючи права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи даний факт та маючи намір на придбання та подальше використання посвідчення водія, у 2015 році (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), домовився з невстановленою слідством особою про придбання посвідчення водія на своє ім`я. Після чого, у 2015 році (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) за грошові кошти розміром 12 000 (дванадцять тисяч) гривень у невстановленої досудовим розслідуванням особи придбав поряд із привокзальним ринком, що знаходиться по вул. Городоцька у м. Львів недійсне посвідчення водія на своє ім`я серії НОМЕР_1 від 21.02.2013 та став використовувати його за призначенням.
В подальшому, 24.07.2018, близько 04:00 год., ОСОБА_3 , незважаючи на відсутність у нього належного права на користування транспортним засобом, керуючи автомобілем «Опель Зафіра» іноземної реєстрації « НОМЕР_2 », діючи умисно, маючи при собі підроблений документ, а саме: посвідчення водія видане ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Львів та Пустомитівського району при ГУМВСУ у Львівській області на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відкритими категоріями A1, A, B1, B, C1, C, D1, D, BE, C1E, CE», серії ВВТ 344295 від 21.02.2013, під час зупинки автомобілю працівниками УПП у Львівській області на 503 км. автодороги Київ-Чоп у с. Великосілки Кам`янка-Бузького району Львівської області на стаціонарному пості «Замок», на вимогу працівника УПП у Львівській області пред`явив підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 21.02.2013 для перевірки та додатково зазначив, що дане водійське посвідчення він придбав у невідомої йому особи у 2015 році.
Відповідно до листа Регіонального сервісного центру у Львівській області МВС України, посвідчення водія серії « НОМЕР_1 » згідно регіональної бази даних «ДАІ-2000» та Єдиного державного реєстру МВС видане 18.09.2013 ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Самбір та Самбірського району на прізвище ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно висновку експерта №6/411 від 08.08.2018 бланк посвідчення водія серії « НОМЕР_1 » виданого 21.02.2013 на ім`я ОСОБА_3 , виданий не поліграфічним підприємством, яке здійснює виготовлення бланків типових документів, а з використанням комп`ютерної чи іншої оргтехніки кольорового відтворення зображень струменевим способом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органами досудового слідства по ч.4 ст.358 КК України, а саме умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.
27.09.2018 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості.
У підготовчому судовому засіданні підозрювана ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся.
Судом встановлено, що згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.4 ст.358 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а також про міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.)
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КК України, та наслідки її невиконання. Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України щодо змісту та порядку укладення угоди та Кримінального кодексу України щодо узгодженого виду покарання.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.
Обвинувачений ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд переконався у добровільності укладення угоди про визнання винуватості, і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.4 ст.358 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином невиликої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, обвинувачена зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості, яка укладена між прокурором та ОСОБА_3 27.09.2018 року, відповідає вимогам КПК України щодо змісту та порядку укладення угоди, закону про кримінальну відповідальність щодо узгодженої міри покарання, укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб. У зв`язку з цим, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання.
Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази: посвідчення водія серії « НОМЕР_1 », видане 21.02.2013 ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Львів та Пустомитівського району при ГУМВСУ у Львівській області на ім`я ОСОБА_3 із наявними категоріями: A1, A, B1, B, C1, C, D1, D, BE, C1E, CE. залишити при матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370-374, 475 КПК України, суд -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.09.2018 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити його узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;
Арешт накладенй ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.07.2018року на посвідчення водія серії « НОМЕР_1 », видане 21.02.2013 ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Львів та Пустомитівського р-ну при ГУМВСУ у Львівській області на ім`я ОСОБА_3 із наявними категоріями: A1, A, B1, B, C1, C, D1, D, BE, C1E, CE скасувати.
Речові докази: посвідчення водія серії « НОМЕР_1 », видане 21.02.2013 ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Львів та Пустомитівського району при ГУМВСУ у Львівській області на ім`я ОСОБА_3 із наявними категоріями: A1, A, B1, B, C1, C, D1, D, BE, C1E, CE. залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1