Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1988/18

Номер провадження: 1-кс/511/579/18

14.09.2018 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна, клопотання слідчого по кримінальному провадженню внесеного в ЄРДР за № 0000808 від 06.08.2018 року погодженого прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
14 вересня 2018 року слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво, про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000808 від 06.08.2018 року за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.
З поданого клопотання вбачається, що слідчим відділенням Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000808 від 06.08.2018 року, за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час досудового розслідування, 13.09.2018 було проведено огляд, в ході якого оглянуто та вилучено металеву тачку для перевезення вантажів.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та зазначив, що в клопотанні викладені всі обставини та підстави, необхідні для вирішення питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, наполягав на задоволенні клопотання.
Слідчий стверджував, що вилучене майно є предметом кримінального злочину та має значення речового доказу у кримінальному провадженні, а тому з метою запобігання знищенню, пошкодженню та зміни вилученого предмету, необхідно здійснити арешт вищевказаного вилученого предмета.
Особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду вказаного клопотання, про що в матеріалах справи є відповідні докази. Просив залишити рішення на розгляд суду.
Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення та доводи слідчого, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.
Слідчим суддею під час судового розгляду клопотання встановлено, що 05.08.2018 до Роздільнянського ВП надійшло повідомлення від чергової залізничного вокзалу- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 05.08.2018 в період часу з 20:00 год. по 21:40 год. невстановлена особа шляхом вільного доступу з перону залізничного вокзалу м. Роздільна таємно заволоділа металевою тачкою для перевезення вантажів оціночною вартістю 250 грн. та знаходиться на балансі ПАТ «Укрзалізниця» регіональна філія Одеської залізниці ВП Одеська дирекція залізничних перевезень ПАТ «Укрзалізниця».
06.08.2018 року до ЄРДР по кримінальному провадженню №0000808 були внесені відомості про закриття досудового розслідування за ч.1 ст.284 КПК України від 23.08.2018 року.
12.09.2018 року постановою прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 постанова слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 23.08.2018 року про закриття кримінального провадження №№0000808 скасовано та вказане кримінальне провадження відновлено.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.
Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При цьому слідчий суддя враховує, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.
Речовими доказами згідно із ст. 78 Кримінально-процесуального кодексу України є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об`єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, і всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних або для спростування обвинувачення чи пом`якшення відповідальності.
Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
Частиною 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно положення ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, …., щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи» (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року).
На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального злочину, та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
За викладених обставин, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.78, 98, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого по кримінальному провадженню внесеного в ЄРДР за № 0000808 від 06.08.2018 року погодженого прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Накласти арешт на вказане в клопотанні вилучене майно, а саме: металеву тачку, яка має іржаву поверхню, на металевій ручці якої з лівого боку знаходиться металевий навісний замок, з метою його збереження та залучення до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу.
Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1