Справа № 645/2397/17
Провадження №1-кс/645/778/18
У Х В А Л А
Іменем України

25 травня 2018 року Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів,

Встановив:

Слідчий СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0001236 від 30.05.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 190, ч.4 ст.358, ч.1 ст.382 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що навесні 2013 року до нього звернувся його знайомий ОСОБА_5 із пропозицією придбати у нього нежитлову будівлю літ. «А-4», розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Перевіривши документи на будівлю, ОСОБА_4 з`ясував, вона знаходиться під обтяженням, в іпотеці у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (договір іпотеки №РМ - SМЕ 703/212/2007). Смульський завірив його, що на той час існували домовленості із іпотекодержателем про добровільний продаж будівлі. ОСОБА_4 неодноразово був присутнім на зустрічах Смульского із представниками ОТП, проте жодна зустріч до порозуміння не призвела, і йому стало зрозуміло, що на добровільний продаж ОТП не піде, таким чином, від купівлі будівлі ОСОБА_4 відмовився.

В подальшому ОСОБА_6 неодноразово запрошував ОСОБА_4 на зустрічі, де пропонував придбати будівлю в процедурі банкрутства, пояснював, що таким чином позиція ОТП не буде мати жодного значення. В подальшому, постановою господарського суду Харківської області від 30.09.2013 року по справі № 922/3359/13 ФО-П ОСОБА_5 було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Проте від такої пропозиції ОСОБА_4 так саме відмовився, через те, що розповідаючи йому про процедуру банкрутства, ОСОБА_6 висловлювався, що знає, як «кинути» банк, що навело ОСОБА_4 на сумніви щодо законності та прозорості запропонованої Смульским схеми. При цьому ОСОБА_4 висловив позицію, що придбання будівлі його цікавить, але тільки в разі позитивного вирішення юридичних питань із іпотекою та банком.

Вже восени 2013 року зазначена будівля була запропонована ОСОБА_4 агентами із нерухомості. На той час власником будівлі вже було ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Перевіривши правовстановлюючі документи, з`ясувавши, що ОСОБА_6 вже не мав жодного відношення до будівлі, ОСОБА_4 вирішив придбати будівлю та його дружина ОСОБА_7 придбала корпоративні права ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », очолила його як директор.

Влітку 2016 року до нього звернулась особа на прізвище ОСОБА_8 , який повідомив, що йому відомо про те, що ОСОБА_4 володіє будівлею, запропонував взяти будівлю в оренду. Задля цього ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розпочало ремонт будівлі, ходом якого дуже цікавився ОСОБА_8 , висловлював бажання щодо того, який саме ремонт та поліпшення йому потрібні для оренди приміщення.

В травні 2017 року ОСОБА_4 дізнався, що в його приміщенні знаходяться невідомі люди, які ведуть в ньому якусь діяльність. Виїхавши на місце, ОСОБА_4 зустрів там ОСОБА_8 ,

який повідомив, що будівля тепер належить йому, ОСОБА_8 , оскільки він придбав її у Смульського, з яким ОСОБА_8 давно знайомий.

Розбираючись із ситуацією, ОСОБА_4 стало відомо про заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2017 року по справі № 642/7556/16 ц, яким витребувано з володіння ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та визнано за ОСОБА_5 право власності на нежитлову будівлю літ. «А-4», загальною площею 952,2 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, Смульський продав частину будівлі ОСОБА_9 , дружині ОСОБА_8 (договір купівлі-продажу від 29.03.2017 року, посвідчено приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_10 , реєстровий номер 1528), а частину ОСОБА_11 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу від 29.03.2017 року, посвідчено приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_10 , реєстровий номер 1526)

Жодних повідомлень про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 по зазначеній цивільній справі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не отримувало, існування самого рішення, як і перехід права власності до зазначених осіб стало для ОСОБА_4 великою несподіванкою.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_7 надала аналогічні свідчення.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що в матеріалах справи №922/3359/13 від 30.09.2013 року про визнання ФО-П ОСОБА_5 банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, яка знаходиться в господарському суді Харківської області, можуть перебувати підроблені документи на нежитлову будівлю літ. «А-4», загальною площею 952,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , так як ОСОБА_7 оформила право власності на нього 23.12.2013 р. відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а ліквідаційна процедура відкрита 30.09.2013 р.

В ході досудового розслідування 12.06.2017 р. слідчим отримана ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів з можливістю наступного вилучення копій документів в повному обсязі, а саме справи №922/3359/13 від 30.09.2013 р. про визнання ФО-П ОСОБА_5 банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, яка перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Однак, слідчим під час виконання вказаної ухвали суду зроблено фотокопії справи №922/3359/13 від 30.09.2013 р., що унеможливлює долучити їх до матеріалів кримінального провадження.

Посилаючись на те, що вказані документи мають важливе значення у даному кримінальному провадженні для підтвердження корисливого мотиву скоєння злочину, кваліфікації кримінального правопорушення, та необхідності проведення в подальшому відповідних експертиз, слідчий клопоче про надання доступу до справи №922/3359/13 від 30.09.2013 р. про визнання ФО-П ОСОБА_5 банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, яка перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_4 , та виготовлення копій документів цієї справи.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Згідно ч.2 ст.163 КПК України, клопотання розглядається без виклику представника ІНФОРМАЦІЯ_5 , у володінні якого знаходяться вказані документи.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки на виконання вимог ч.5, 6 ст.163 КПК України слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення; відшукувана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і іншими способами довести їх неможливо; відомості, які містяться у відшукуваній інформації, можуть бути використана в якості доказів під час судового розгляду; відшукувана інформація знаходиться у зазначеному в клопотанні місці.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 162-165, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

У х в а л и в :

Клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів задовільнити.

Надати слідчому СВ Немишлянського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , прокурору Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_12 тимчасовий доступ до речей та документів, з можливістю наступного вилучення копій документів в повному обсязі, посвідчених належним чином, а саме до справи №922/3359/13 від 30.09.2013 р. про визнання ФО-П ОСОБА_5 банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, яка перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованому за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала слідчого судді діє протягом строку, передбаченого п.7 ч.1 ст.164 КПК України, до 24.06.2018 р.

Наслідки невиконання ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей і документів підлягають вирішенню згідно діючого законодавства.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1