Провадження № 1-кс/638/3490/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

слідчого: ОСОБА_4

підозрюваного: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0002945 від 03 серпня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджанської Республіки, громадянина України, українець, освіта повна середня, неодруженого, офіційно непрацевлаштований, малолітніх на утриманні не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засуджений:

-02.12.1997 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 155-6, ч. 1ст. 229-6 КК України з покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-26.06.2000 Київським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 81, ч. 4 ст. 81, ст. 86-1, ч. 2 ст. 140, ст. 229-8 КК України з покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з додатковим покаранням у вигляді конфіскації майна. На підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.06.2001 умовно-достроково звільнений від відбування покарання, невідбутий строк 6 місяців 6 днів;

-01.03.2002 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України з покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці. 14.02.2004 звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання;

-17.03.2006 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України з покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

-11.07.2011 звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання; 13.03.2012 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 307 КК України з покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з додатковим покаранням у вигляді конфіскації майна. На підставі постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.04.2016 умовно-достроково звільнений від відбування покарання, невідбутий строк 1 місяць 6 днів;

- 17.10.2017 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 289 КК України з покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На даний час вирок суду не набрав законної сили,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :

28.08.2018 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0002945 від 03 серпня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного мешкання: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 01.08.2018, приблизно о 15 годині ОСОБА_5 , маючи при собі підроблений невстановленою в ході досудового розслідування особою документ, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України - паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , виданий Дворічанським РС ГУДМС України в Харківській області 12 травня 2017 року, у якому, згідно висновку судової технічної експертизи документів № 280 від 13.08.2018, маються зміни первісного змісту у вигляді повної заміни фотокартки на сторінці № 1, з метою подальшого використання вказаного документу, прибув до пункту прокату спортивного обладнання «Прокат», де здійснює свою підприємницьку діяльність ФО-П « ОСОБА_8 », розташованого за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 81. ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, а саме велосипедами, надав на підтвердження своєї особи підроблений невстановленою особою паспорт ОСОБА_7 , з переклеєною фотокарткою, чим використав в корисливих цілях завідомо підроблений документ - паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , виданий Дворічанським РС ГУДМС України в Харківській області 12 травня 2017 року.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Крім того, 01.08.2018, приблизно о 15 годині, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 , прибули до пункту прокату спортивного обладнання «Прокат» де здійснює свою підприємницьку діяльність ФО-П « ОСОБА_8 »,розташованого за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 81, з метою заволодіння шляхом обману майном, належним вищезазначеному ФО-П.

З цією метою ОСОБА_5 вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 , розподіливши між собою злочинні ролі.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, продовжуючи реалізовувати свій спільний єдиний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 , діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, підійшли до клієнтського вікна пункту прокату, де ОСОБА_5 , відповідно до відведеної йому злочинної ролі, на підтвердження своєї особи у вигляді застави надав завідомо підроблений для нього невстановленою в ході досудового розслідування особою паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , виданий Дворічанським РС ГУДМС України в Харківській області 12 травня 2017 року, а ОСОБА_9 , відповідно до відведеної останньому злочинної ролі, сплатив орендну плату у сумі 60 гривень за одну годину прокату.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_5 , відповідно до відведеної злочинної ролі, підписав відповідний документ про оренду, а ОСОБА_9 , відповідно до відведеної йому злочинної ролі, отримав від співробітника пункту прокату велосипед марки «Leon», модель «TN 90 DD», вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 18689 від 22.08.2018, становить 5987,76 гривень, після чого обидва вирушили у невідомому напрямку. Далі, до сплину строку прокату першого велосипеда, а саме 1однієї години, продовжуючи реалізовувати свій спільний єдиний злочинний умисел, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 повернулися до пункту прокату, де ОСОБА_5 , відповідно до відведеної останньому злочинної ролі, підійшов до клієнтського вікна пункту прокату і під заставу наданого раніше паспорта оформив оренду ще одного велосипеду марки «Leon», модель «TN 90 DD», вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 18689 від 22.08.2018, становить 5987,76 гривень, отримавши який ОСОБА_9 разом зі ОСОБА_5 вирушили у невідомому напрямку.

Після цього, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 11975,52 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України (шахрайство), тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Орган досудового розслідування вважає, що винність ОСОБА_5 доведена наступними матеріалами провадження, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , висновком експерта № 280 від 13.08.2018, протоколом огляду відеозапису, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення - злочини.

Орган досудового розслідування вказує на наступні обставини, передбачені ст.178 КПК України:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень-злочинів: огляд місця події, показання свідка ОСОБА_10 , висновок експерта № 280 від 13.08.2018, огляд відеозапису, впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10

2) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, у вигляді позбавленням волі на строк до трьох років;

3) наявність судимостей у підозрюваного ОСОБА_5 ;

4) наявність обґрунтованого повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме 28.08.2018

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів у кримінальному провадженні № 0002945 від 03.08.2018.

У п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 г. Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддані суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання»

Підстави застосування запобіжного заходу обґрунтовуються можливістю настання таких ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовується тяжкістю вчиненого злочину, покаранням за його вчинення, тому останній може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. В даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у т.ч. через свої нестійкі соціальні зв`язки, тому останній може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу відносно свідка ОСОБА_11 , який виступав в якості покупця, тобто незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні. В даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

- може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому є підстави вважати що останній може продовжувати незаконно збувати наркотичні засоби, тому в даному випадку існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засідання слідчий та прокурор підтримали клопотання, підозрюваний не заперечував проти його задоволення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження вважає клопотання слідчого таким, що підлягає задоволенню.

Як зазначено у ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до обвинуваченого може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги епізодичність діяльності ОСОБА_5 та те, що останній раніше неодноразово засуджений, скоїв злочин проти власності, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до трьох років, що може спровокувати підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи вищевикладене є ризик перешкоджання встановленню істини по даному кримінальному провадженню. Крім того, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як постійного місця роботи не має, неодружений, малолітніх на утриманні не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та перебуваючи на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суддя враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; підозра відносно ОСОБА_5 , за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту достатнім для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, та роз`ясненням наслідків їх невиконання.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області ОСОБА_6 по кримінальному № 0002945 від 03 серпня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , з`являтися за кожною вимогою суду чи іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі частини 5 статті 194 КПК України обов`язки:

- заборонити цілодобово залишати місце реєстрації та фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали визначити до 27 жовтня 2018 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали отримав:

«____» ______________ 2018 р. ___ год. ____ хв. ______________________ ( ОСОБА_5 )