Справа № 487/2531/18
Провадження № 1-кп/487/488/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2018 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001354, відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Миколаєві, громадянина України, має вищу освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше за положеннями ст..89 КК України не судимого,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України

сторони кримінального провадження

прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1

ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.
У лютому 2018 року близько 03-00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , реалізуючи злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля будинку «Малютка» по вул.Курортна, 7-б у м.Миколаєві, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, що належить ТОВ «Антарес-Буд»., а саме два пальці для будівельних лісів, вартістю 336,44 грн. кожний, загальною вартістю 672,88 грн..

Після чого, утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ТОВ «Антарес-Буд» матеріальну шкоду на суму 672,88 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України та визнає його винуватим у таємному викрадені чужого майна (крадіжці)

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 встановлені обставини кримінального провадження не оспорював, вважав за недоцільне дослідження доказів на їх підтвердження та беззастережно визнав свою винуватість, у скоєні вказаного кримінального правопорушення (злочину).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що у лютому 2018 року, точної дати не пам`ятає, близько 03-00 години, він знаходився біля будинку «Малютка» по вул.Курортна, 7-б у м.Миколаєві, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, таємно викрав два пальці для будівельних лісів, які в послідуючому здав на металобрухт, отримані кошти в розмірі 200 грн. витратив на власні потреби.

У скоєному щиро розкаявся.

Викладенні показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження встановлених обставин кримінального провадження, оскільки вони отримані судом при його безпосередньому допиті та є чіткими та послідовними щодо часу, місця та способу вчинення інкримінованого злочину, що свідчить про повне розуміння ОСОБА_3 пред`явленого та визнаного судом доведеним обвинувачення.

Представник потерпілого до судового засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій зазначив, що судовий розгляд провадження просить провести за його відсутності, претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 не має.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за положеннями п.1 ч.1 ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання.

Пр цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, викладеній у справі «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Так ОСОБА_3 з урахуванням приписів ст..12 КК України, вчинено злочин середньої тяжкості.

Обвинувачений раніше в силу ст..89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, неофіційно працює та отримує щомісячний На обліку у Миколаївській обласній психіатричній лікарні ОСОБА_3 не перебуває.

З 22.04.2014 року ОСОБА_3 перебуває на облік у Миколаївському обласному наркологічному диспансері з діагнозом «Зловживання опіоїдами».

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у межах санкції ч.1 ст.185 КК України.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

У кримінальному проваджені процесуальні витрати, визначені положенням ст..118 КПК України відсутні.

Речові докази по справі, визначені положеннями ст.98 КПК України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.).

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1