Справа № 362/4130/18
Провадження № 1-кп-236/18
В И Р О К
іменем України

09 жовтня 2018 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000698 від 16.04.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, працюючого в ТОВ «БМП-СТРОЙ, офіційно не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив використання завідомого підробленого документа за таких обставин.

15 листопада 2017 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в автомобілі марки AUDI A5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходячись на АЗС «SOKAR» за адресою: Київська область, с. Гатне, вул. Інститутська, 4, був затриманий працівниками сектору Карного розшуку Головного управління Національної поліції в Київській області, за вчинення корисливих кримінальних правопорушень. Під час перевірки документів ОСОБА_4 , працівниками поліції, останній, маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документу та знаючи, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу, надав працівникам поліції підроблений документ, а саме: бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , на автомобіль марки «AUDI» моделі «A5» шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , 2010 року випуску, чорного кольору, виготовлене спільно із невстановленою особою та яке за своїми характеристиками не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, найменування граф, ліній захисної сітки, фонові зображення лицьової та зворотної сторін бланка свідоцтва нанесені плоским способом друку, хоча тримав в салоні автомобіля свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу іноземної держави.

Дії ОСОБА_4 , ввірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у використанні завідомо підробленого документа.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Захисник підтримав.

Судом встановлено, що 31.07.2018 року між прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.358 КК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Обвинувачений дав згоду на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив положення угоди щодо беззастережного визнання себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, в обсязі обвинувального акту, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Висловив каяття у вчиненому, запевняв у відсутності намірів вчиняти злочини у подальшому.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлені.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що своїми діями ОСОБА_4 , вчинив умисні дії, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, ці дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речовий доказ підлягає знищенню.

Судові витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 липня 2018 року між прокурором Васльківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, та ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення інженерно-техінчих експертиз в розмірі 858 грн., та 1144 грн.

Речовий доказ бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , на автомобіль марки «AUDI» моделі «A5» шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , 2010 року випуску, чорного кольору знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1