У Х В А Л А Справа № 200/14137/18

Ім`ям України Провадження № 1-кс/200/8721/18

27 вересня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпро клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0002212 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2018 року прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, у якому прохає накласти арешт на на 68/100 частин домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101),

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином.

Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 2 здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0002212 від 27.08.2018 за фактом шахрайства за ознаками ч.1 ст.190 КК України.

Так, невстановлені особи, незважаючи на накладений 15.11.2016 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська арешт, 10.08.2018 шахрайським шляхом здійснили незаконне відчуження 68/100 частин домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдали ОСОБА_5 майнову шкоду.

Таким чином, існують достатні підстави вважати, що право власності на майно (частину домоволодіння та земельну ділянку) набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, тобто є предметом злочину та речовим доказом.

На теперішній час виникла необхідність у накладенні арешту на 68/100 частин домоволодіння та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), оскільки його незастосування може призвести до подальшого відчуження квартир або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі акту приватного виконавця від 06.08.2018 власником частини домоволодіння та земельної ділянки на теперішній час є ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Додатково пояснив, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення цивільного позову, оскільки перереєстрація домоволодіння та земельної ділянки була вчинена незаконно, не зважаючи на наявну ухвалу про накладення арешту на них. По цьому кримінальному провадженню підозру нікому ще не вручена.

Власник майна у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Пояснив, що у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська є цивільна справа, у межах якою двічі судом був накладений арешт на спірне майно. По даній цивільній справі він не залучений навіть у якості третьої особи, а тому підстави для задоволення клопотання прокурора відсутні.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Розглянувши клопотання, вислухавши прокурора та власника майна, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає задоволенню.

Так, 68/100 частин домоволодіння та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) визнані речовими доказами по кримінальному провадженню № 0002212, у межах якого заявлений цивільний позов. З метою забезпечення кримінального провадження, та з метою забезпечення цивільного позову, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження нерухомого майна, яке є предметом кримінального провадження, вважаю за можливе накласти арешт на 68/100 частин домоволодіння та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) шляхом заборони їх відчуження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002212 задовольнити.

Накласти арешт на 68/100 частин домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), шляхом накладення заборони на їх відчуження.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1