Справа № 405/1151/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілої: ОСОБА_7

потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький об`єднанні кримінальні провадження внесені в єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001315 від 09.11.2016 року та за №0000912 від 24.01.2017 року відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не маючого утриманців, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.12.2001 року за ч.2 ст.289, ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі;

- вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13.06.2002 року за ч.2 ст.140, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2003 року за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Подільського районного суду м. Києва від 11.02.2011 року за ч.2 ст.185, ч.2, ч.3 ст. 186, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 03.12.2015 року за ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2015 року умовно достроково на 2 роки 4 місяці 14 днів;

- вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.10.2017року з ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, за наступних обставин.

28.07.2016 року близько 08:00 години ОСОБА_10 перебував в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де в нього раптово виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, з

корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи, переконавшись, що

його злочинні дії ніким не будуть помічені, ОСОБА_10 повторно із спальні вищевказаного домоволодіння таємно викрав належний ОСОБА_9

мобільний телефон «Prestigio Multiphone PAP 5450 DUO» вартістю 1000 грн. зі

стартовим пакетом мобільного оператора «МТС» вартістю15 грн.

З викраденим майном ОСОБА_10 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1015 грн.

Окрім того, ОСОБА_10 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за наступних обставин.

24.01.2017 року близько 03:00 год. ОСОБА_10 проходив біля бізнес-центру «Ельворті», що по вул. Є. Чикаленка в м. Кропивницькому, де звернув увагу на дівчину, яка тримала в руках сумки.

Маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, ОСОБА_10 підійшов до неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 та відкрито, шляхом ривка із руки останньої, вирвав жіночу сумку, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якій знаходилися: мобільний телефон марки «Bravis» вартістю 1933,33 грн., планшет марки «Assistant» вартістю 683,33 грн., гаманець, в середині якого були грошові кошти в сумі 2500 грн., студентський квиток, перепустка у гуртожиток, банківська карта на ім`я ОСОБА_8 , мрЗ-плеєр, гребінець, ключі від кімнати в гуртожитку, навушники, предмети косметики та парфуми, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють.

Після чого, ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив неповнолітній потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 5116,66 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчинені злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України не визнав в повному обсязі та показав, що влітку 2016 року був у потерпілої ОСОБА_9 вдома в АДРЕСА_2 , де ночував. Коли прокинувся зранку, то попросив у неї мобільний телефон марки «Prestigio», на що остання відповіла «На користуйся» та віддала йому телефон. О 7 годині він пішов від неї. Мобільним телефоном користувався певний час, після чого продав його, оскільки йому необхідні були кошти. Коли ОСОБА_9 звернулася до нього, щоб він повернув їй телефон, то він повідомив їй, що продав його. Вони домовилися про суму, яку він сплатить за мобільний телефон. Однак, повернув гроші за мобільний телефон після того, як потерпіла написала заяву до правоохоронних органів.

Щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 ККУкраїни, вину в скоєному злочині визнав та показав, що 24.01.2017 року вночі біля бізнес-центру «Ельворті» разом з ОСОБА_11 зустріли ОСОБА_8 , яка йшла по дорозі. В неї на плечі була сумка та в руках сумка на колесах. Він підбіг до потерпілої та вихопив сумку. ОСОБА_8 стала кричати. Вони втекли. Що було в сумці він не дивився. Через деякий час відкрив сумку та побачив зверху гаманець, який забрав, а сумку викинув по дорозі в сніг за військовою частиною. Відкривши гаманець, побачив там кошти в сумі 2500 грн., які він розділив порівну з ОСОБА_11 . Біля кафе «Восточный уголок» його затримали працівники поліції. При його затриманні бачив як потерпіла сиділа в автомобілі патрульної поліції. Вказав, що в нього вилучили 1500 грн., з яких 1000 грн. належать потерпілій, а 500 грн. це його особисті кошти.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї провини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, його вина доводиться зібраними в кримінальному провадженні та перевіреними у судовому засіданні належними та допустимими доказами, обсяг дослідження яких визначений судом з урахуванням думки учасників судового провадження:

У вчиненні кримінального правопорушення проти власності потерпілої ОСОБА_9 :

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні показала, що проживає в с. Обознівка з доньками 10 та 6 років. ОСОБА_10 у неї ночував з 27 на 28 липня 2016 року. Зранку о 7-8 годині він попросив у неї телефон, щоб подзвонити, вона йому його дала. Після того, як він здійснив дзвінок, положив мобільний телефон та пішов одягатися. Вона заснула. Коли прокинулася, побачила, що мобільного телефону не має. Вона запитала у доньки ОСОБА_12 , де мобільний телефон та ОСОБА_10 , на що та відповіла, що д. ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) пішов, сказавши, що сходить в магазин і повернеться. Однак, ОСОБА_10 не повернувся. Після чого, вона вона пішла до невістки ОСОБА_10 ОСОБА_15 і повідомила їй, що ОСОБА_13 взяв її телефон і не повернув. 01.09.2016 року вона купила телефон і написала смс ОСОБА_10 , щоб він повернув мобільний телефон, однак він цього не зробив. Через деякий час написала заяву в поліцію.

ОСОБА_10 , на даний час, вартість телефону їй відшкодував, претензій до нього не має, просила суд суворо його не карати.

- протоколом огляду місця події від 24.01.2017 року, під час якого, в присутності понятих, оглянута територія домоволодіння АДРЕСА_2 , де була скоєна крадіжка мобільного телефону (а.к.п.9-11, т.2)

¦висновком товарознавчої експертизи №397 від 29.11.2016 року, згідно з яким вартість викраденого майна станом на 28.07.2016 року - мобільного телефону марки «Prestigio Multiphone PAP5450 DUO» у робочому стані може складати 1000 грн.(а.к.п.30-36, т.2);

Доводи обвинуваченого про непричетність до вчинення крадіжки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються логічними і послідовними показаннями потерпілої, яка в судовому засіданні вказала про обставини вчинення ОСОБА_10 таємного викрадення з її спальні мобільного телефону. При цьому, у справі не встановлено будь-яких обґрунтованих даних які б ставили під сумнів показання потерпілої ОСОБА_9 . Про вчинення обвинуваченим крадіжки свідчать і послідуючі дії потерпілої, а саме: вона одразу ж звернулась до невістки ОСОБА_10 з приводу викрадення ним її телефону. Таким чином, показання обвинуваченого надані в судовому засіданні про те, що потерпіла дала йому телефон для користування, розцінюються судом як спосіб захисту від інкримінованого йому обвинувачення та бажанням уникнути кримінальної відповідальності.

Оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд констатує достатність сукупності зібраних доказів для встановлення винуватості ОСОБА_10 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення проти власності потерпілої ОСОБА_8 :

- показаннями потерпілої ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні показала, що в кінці січня 2017 року близько 3-ї години ночі з дому приїхала в м. Кропивницький на потязі і йшла від залізничного вокзалу пішки до гуртожитку, при собі мала дві сумки: дорожню та ручну. В її напрямку в цей час йшло ще двоє чоловіків, один одягнений в куртку з червоними вставками, інший був в усьому чорному. Біля бізнес-центру «Ельворті», навпроти зупинки громадського транспорту, з лівої сторони до неї підійшов чоловік, одну руку заклав в праву кишеню, а іншою схопив її за руку, при цьому сказавши « ОСОБА_17 , я все-таки Вас ограблю!» та почав тягнути її ручну сумку. Вона кинула дорожню сумку і виривала до останнього у чоловіка іншу. В ручній сумці знаходилися позичені кошти та кошти, які вона отримала за здачу свого обрізаного волосся, тому їй дуже жалко було їх просто так комусь віддавати. Далі чоловік штовхнув її, вона впала, порвавши джинси. Другий чоловік просто стояв осторонь. Після цього, чоловіки кинулися втікати, а вона за ними, була у взутті на підборах, тому змогла добігти тільки до парка «Ковалівський». Повертаючись до дорожньої сумки, до неї під`їхав таксист, який згодом викликав поліцію, з працівниками якої вони поїхали тим шляхом, яким тікав ОСОБА_10 . Через деякий час з поліцією знайшли ОСОБА_10 , якого вона чітко впізнала, оскільки, під час того, коли останній виривав сумку, хоч і був у капюшоні, встигла розгледіти лице, також він був тієї ж статури, зросту і в тій же куртці, голос був схожим. Того дня в ручній сумці знаходилися: телефон «Бравіус», планшет, жіночий гребінець, конспекти, гаманець, в якому знаходилися кошти в сумі 2500 грн. Вважає, що ОСОБА_10 необхідно призначити суворе покарання.

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні показав, що взимку 2016-2017 року під час патрулювання з ОСОБА_19 в нічний час, приблизно о 2 годині, надійшло повідомлення, що двоє осіб, зростом приблизно 1,75 м. та 1,85 м., близько 30 років, біля Ковалівського парку вчинили розбійний напад. По просп. Вінниченка, біля кафе, з лівої сторони, їх увагу привернуло двоє осіб, які за орієнтуванням були схожі на осіб, які вчинили грабіж. Вони підійшли для з`ясування обставин, що ті особи роблять і що робили на час вчинення грабежу. Вони встановили їх особистості. Після чого, вони викликали екіпаж патрульної поліції, в якому знаходилася потерпіла. По приїзду потерпілій запропонували подивитися на чоловіків. ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_10 як особу, яка вчинила на неї напад і заволоділа її майном.

- протоколом огляду місця події від 24.01.2017 року, з фото таблицею до нього, під час якого, в присутності понятих, оглянуто відкриту ділянку місцевості по вул. Чикаленка, біля магазину «Ельворті», що у м. Кропивницькому, де у потерпілої ОСОБА_8 викрали належне їй майно (а.к.п.12-13, т.2);

- протоколом огляду місця події від 24.01.2017 року, з фото таблицею до нього, під час якого, в присутності понятих, оглянуто відкриту ділянку місцевості біля будинку АДРЕСА_3 , де було виявлено та вилучено гаманець світло коричневого кольору в розкритому стані, в середині якого знаходився товарний чек та пару копійок, чохол рожевого кольору, студентський квиток на ім`я ОСОБА_8 , перепустку до гуртожитку та картку «Приватбанку» (а.к.п.14-16, т.2);

- протоколом огляду місця події від 24.01.2017 року, під час якого, в присутності понятих, в службовому приміщенні кабінеті № НОМЕР_1 за адресою: м. Кропивницький. вул. Вокзальна, 58, в якому знаходився ОСОБА_10 , на столі лежав гаманець коричневого кольору, в середині якого було виявлено грошові кошти в сумі 1502 грн., пластикові картки «Фокстрот», «Motorola, ломбард «Техноскарб», картка «Fishka» та sim - картка «Vodafon». В ході огляду зазначені речі вилучено (а.к.п.17, т.2);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24.01.2017 року, згідно якого, серед чотирьох осіб, потерпіла ОСОБА_8 за зовнішніми рисами обличчя, зросту, тіло будови, за голосом, впізнала невідому їй особу, під номером 1, якою є ОСОБА_10 , який взимку 2017 року її пограбував (а.к.п.21-22, т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.02.2017 року з фото таблицею до нього, в ході проведення якого в присутності понятих, потерпіла ОСОБА_8 розповіла та показала, як до неї з лівої сторони підійшов чоловік і одразу ж схопив її однією рукою за руку, а іншою почав перевіряти кишені її куртки. Після чого почав тягнути її сумку в свій бік та відштовхувати потерпілу, через що вона впала на коліна. Чоловік зробив різкий ривок і вирвав сумку з її рук та побік. За ним побіг ще один чоловік, який стояв в стороні і спостерігав. Вона побачила, що чоловіки побігли в сторону військової частини (а.к.п.31-34, т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.02.2017 року з фото таблицею до нього, в ході проведення якого в присутності понятих, свідок ОСОБА_20 розповів та показав, що 24.01.2017 року він домовився зустрітися з ОСОБА_10 .. Коли підходив до бізнес центру «Ельворті», то побачив як ОСОБА_10 стрімко прямував за дівчиною з сумками. Потім побачив як ОСОБА_10 наздогнав дівчину. Після чого, ОСОБА_21 вказав, що попрямував в тому ж напрямку, щоб з`ясувати що сталося. Після чого побачив як ОСОБА_10 ривком вихопив сумку дівчини та побіг в напрямку вул. Кавалеріської. Він був шокований ситуацією та побіг за ОСОБА_10 (а.к.п.43-46, т.2);

- протоколом огляду предмету від 25.01.2017 року, під час якого було оглянуто: мобільний телефон марки «bravis» чорного кольору, картонну коробку від мобільного телефону «bravis» білого кольору, студентський квиток, гаманець рожевого кольору із полімерного матеріалу, схожого на шкірозамінник, гаманець коричневого кольору із полімерного матеріалу, схожого на шкірозамінник (а.к.п47-50, т.2);

- протоколом огляду предмету від 01.02.2017 року, в ході якого оглянуто оптичний диск формату CD-R марки «Verbatim» та який визнано речовим доказом по кримінальному провадженню (а.к.п.54, 55, 56, т.2).

При відкритті даного диску встановлено, що на ньому міститься файл з відеозаписом з камер спостереження (диск переглянуто в судовому засідані), якими зафіксовані події, які відбувалися 24.01.2017 року, а саме: навпроти бізнес центру «Ельворті» зі сторони вул. Є Чикаленка, м. Кропивницький, де зображено дівчину з сумками, яка прямує біля проїжджої частини вздовж в напрямку кільцевої дороги, за якою зі сторони бізнес центру «Ельворті» прямує чоловік у куртці зі вставками в капюшоні, який наблизившись до дівчини хапає її за сумку. Дівчина тягне сумку назад до себе, падає на коліна, однак чоловік продовжує її тягнути. З`являється ще один чоловік, де відбуваються події, який підійшов до стовпа. Після чого перший чоловік вирвав сумку і побіг в напрямку вул. Кавалерійської і за ним одразу ж побіг другий чоловік.

- висновком товарознавчої експертизи №38 від 08.02.2017 року, згідно з яким вартість викраденого майна станом на 24.01.2017 року - мобільного телефону марки «Bravis Atlas A551» у робочому стані може складати 1933,33 грн., планшета марки «Assistant AP-712B» у робочому стані може складати 683,33 грн. (а.к.п.80-83, т.2);

Позиція обвинуваченого про причетність до вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_20 та необхідності притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення грабежу відносно потерпілої ОСОБА_8 , є хибною. Так, в судовому засіданні з показань як потерпілої, так і самого обвинуваченого, беззаперечно судом встановлено, що саме ОСОБА_10 , шляхом ривка вирвав із рук потерпілої ОСОБА_8 жіночу сумку. З викраденим майном ОСОБА_10 зник з місця злочину, вчинивши закінчений склад грабежу та отримав можливість розпорядження викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, твердження обвинуваченого про те, що після вчинення грабежу він половину викрадених коштів дав ОСОБА_20 , не вказує на наявність в діях ОСОБА_20 складу грабежу, а є лише волевиявленням самого обвинуваченого щодо розпорядження викраденими коштами.

Приведені вище та досліджені судом докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства та містять в собі фактичні дані, які вказують на час, місце, спосіб вчинення ОСОБА_10 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Оцінюючи вище приведені докази, як кожен окремо і в їх сукупності між собою, суд відмічає відсутність в них протиріч та констатує повну узгодженість та достатність для встановлення винуватості ОСОБА_10 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Не є документами в розумінні ст.99 КПК України, на які посилався прокурор під час судового розгляду та доказами у справі відповідно до положень ст. 84 КПК України: витяг з ЄРДР (а.к.п.2, 1, т.2), заява потерпілої від 24.01.2017 року про вчинення кримінального правопорушення (а.к.п.9, т.2), рапорт інспектора чергового Кропивницького ВП ГУ НП в Кіовоградській області (а.к.п.10, т.2), протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.11.2016 року (а.к.п.6-7, т.2).

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_10 за ч.2 ст.185 КК України та за ч.2 ст.186 КК України.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_10 вчинив умисні та закінчені кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, не маючий утриманців, офіційно не працює, на обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» та КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Згідно заключення спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам №483 від 27.12.2016 року ОСОБА_10 алкогольною залежністю не страждає і лікування не потребує, виявляє ознаки побутового пияцтва. Потребує профнагляду нарколога по місцю проживання.

Згідно листа з медичної частини ДУ «Кропивницька УВП (№14)» ОСОБА_10 знаходиться на диспансерному обліку в медичній частині з діагнозом: В 20. IV клінічна стадія. Хронічний вірусний гепатит «С».

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, суд вважає, що його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі, з призначенням покарання ближче до мінімальної межі, передбаченої санкціями ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_10 нового кримінального правопорушення та його перевиховання.

Беручи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_10 після винесення вироку Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.10.2017 року, згідно якого визнаний винним за ч.2 ст.185, 71 КК України та засуджений до 2 років 6 місяців обмеження волі, винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_10 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за правилами ч.4 ст.70 КК України із застосуванням положень ст. 72 КК України та перевести менш суворе покарання, а саме обмеження волі в більш суворий вид покарання - позбавлення волі із співвідношенням одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, що становить 1 рік 3 місяці.

При винесені вироку судом враховано, що на період обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 діяла ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року

Законом №2046-VIII, який набрав чинності 21.06.2017 року, частину 5 ст.72 КК України викладено в новій редакції, зокрема: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Тобто, внесені Законом №2046-VIII зміни в ч.5 ст.72 КК України погіршують становище засудженого, порівняно з нормою в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VIII (далі Закон №838- VIII), яка передбачала зарахування строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За змістом ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Враховуючи положення ч.2 ст.5 КК України, до набрання чинності Законом №2046-VIII, тобто до 20 червня 2017 року, період попереднього ув`язнення ОСОБА_10 підлягає зарахуванню у строк покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838- VIII.

Цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлені.

Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Витрати за проведення експертних досліджень на загальну суму 706,68 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на 4 роки 3 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_10 шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області більш суворим покаранням призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.

Строк відбування покарання рахувати з 24.01.2017 року - з дня затримання ОСОБА_10 .

Запобіжний захід ОСОБА_10 по день набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 з 24.01.2017 року по 20.06.2017 року зарахувати в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільні позови в кримінальному провадженні не заявлені.

Речові докази:

- гаманець рожевого кольору з грошовими коштами в сумі 1402 грн. мобільний телефон марки «Bravis», коробка на зазначений мобільний телефон, студентський квиток на ім`я ОСОБА_8 , передані на зберігання ОСОБА_8 залишити останній як їй належні;

- оптичний диск формату CD-R, з відео файлами з камер зовнішнього відео спостереження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- оптичний диск формату CD-R, з відео записом домиту свідка ОСОБА_22 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 703,68 гривні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_23