Справа №481/1097/17 17.09.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

17 вересня 2018 року суддя Апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши в м. Миколаєві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 10.10.2017р.

в с т а н о в и в:

13.09.2018р. до Апеляційного суду Миколаївської області надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 10.10.2017р., якою приведено у відповідність із законодавством України вирок Октябрського районного суду м. Липецька (Російська Федерація) від 22 вересня 2016 року відносно ОСОБА_3 .

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 17.09.2018р. захиснику ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 10.10.2017р.

Перевіривши зазначену апеляційну скаргу на її відповідність вимогам закону, вважаю, що вона не може бути розглянута судом апеляційної інстанції, оскільки не відповідає вимогам, зазначеним у статті 396 КПК України.

Так, відповідно до п.4 ч.2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі окрім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, яке є предметом перегляду.

__________________________________________________________

Провадження 11-кп/784/849/18 Головуюча у першій інстанції

ОСОБА_4

Категорія: ст. 186 ч.2 КК Укра Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів провадження захисник оскаржує ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 10.10.2017р., яка ухвалена в порядку ст. 603 КПК України та якою задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду РФ у відповідність із законодавством України. Приведено у відповідність до законодавства України вирок Октябрського районного суду м. Липецька (РФ) в частині строку призначеного покарання.

Захисник в апеляційній скарзі посилається на неправильне застосування норм матеріального права, а саме кваліфікацію дій особи, як замах на злочин.

При цьому, апелянт фактично оскаржує правильність кваліфікації, яка визначена вироком суду іноземної держави в частині замаху на злочин.

В цій частині судом першої інстанції вирок РФ тільки приведений у відповідність до КК України.

Захисник, ревізуючи вирок іноземної держави, не вказує в чому полягає неправильність застосування норм матеріального права саме судом України, рішення якого оскаржується.

Окрім того, захисник не вказує на підставі якої норми Закону це рішення підлягає скасуванню і яке рішення відповідно до вимог КПК України повинен прийняти Апеляційний суд щодо клопотання Міністерства юстиції, після скасування цього рішення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Христов проти України» зазначив, що жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і саме лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.

Отже, апеляційна скарга захисника, окрім твердження про незаконність та необґрунтованість рішення та прохання про його скасування, обов`язково повинна містити обґрунтування незаконності цього рішення.

Окрім того, відповідно до п.1 ч.2 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокату забороняється використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта.

Однак, як вбачається зі змісту апеляційної скарги захисника в ній фактично порушується питання про погіршення становище засудженого.

Отже, вимоги апеляційної скарги апелянта не кореспондуються з вищевказаними вимогами Закону України.

З огляду на наведене, зазначені недоліки апеляційної скарги перешкоджають апеляційному розгляду та прийняттю законного рішення судом апеляційної інстанції з урахуванням того, що відповідно до ст. 404 КПК України, Апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки апеляційної скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 396, 399 КПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 10.10.2017р. залишити без руху.

Надати захиснику ОСОБА_2 можливість усунути недоліки апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений строк апеляційна скарга відповідно до п.1 ч.3 ст. 399 КПК України буде повернута.

Ухвала є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду
Миколаївської області ОСОБА_1