Дата документу Справа № 336/2642/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/580/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/2642/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярська, Росія, громадянина України, який офіційно не працевлаштований, не одружений, має повну середню освіту, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше 7 разів судимий, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 15 липня 2018 року включно, з визначенням застави в сумі 44 050 гривень, що становить 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Апелянт вважає, що наявність вказаних у клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтверджується матеріалами кримінального провадження, оскільки ОСОБА_7 має постійне місце проживання, по якому проживає з матір`ю, яка є пенсіонеркою за віком та потребує допомоги, оскільки вона проживає в селі і має господарство, тобто підозрюваний має сталі родинні зв`язки; після вчинення злочину свою провину визнав повністю, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину; майно потерпілому було повернуто; наміру ухилятися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність ОСОБА_7 не має.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно з матеріалами провадження, слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У клопотанні слідчого зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

15 травня 2018 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16 травня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України та тяжкість цього злочину, враховуючи дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий просив задовольнити клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали провадження, встановивши, що висунута ОСОБА_7 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є обґрунтованою, що наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, в якому він підозрюється та дані про особу підозрюваного, дійшов висновку, що жоден з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави в сумі 44 050 гривень, що становить 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на підозрюваного, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник в інтересах підозрюваного звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, за наслідками розгляду якої колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні були заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , вислухані доводи слідчого, прокурора та захисника, а також були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, раніше 7 разів судимий, у тому числі, за вчинення тяжких корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, отже, існують ризики того, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існують ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що зазначені слідчим у клопотанні та доведені слідчим суддею під час розгляду клопотання.

Що стосується доводів захисника про те, що ОСОБА_7 проживає з матір`ю, яка є пенсіонеркою за віком та потребує допомоги, оскільки вона проживає в селі і має господарство, тобто підозрюваний має сталі родинні зв`язки, є неспроможними, оскільки у матеріалах, доданих до клопотання, такі відомості відсутні, не додані вони захисником і до апеляційної скарги, та, крім того, ці обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Посилання апелянта, як на підставу для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на те, що після вчинення злочину він повністю визнав свою провину, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, майно потерпілому було повернуто, наміру ухилятися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність, підозрюваний не має, не впливають на правильність висновків слідчого судді.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, слідчий суддя дотримався й вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, так як визначив при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, у разі внесення застави.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що інші запобіжні заходи, не пов`язані з обмеженням волі, про застосування яких захисником була заявлена вимога в апеляційній скарзі, можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та не запобігти ризикам, передбаченим п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2018 року, якою до ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 15 липня 2018 року включно, з визначенням застави в сумі 44 050 гривень, що становить 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: