1Справа № 335/4411/17 1-кп/335/87/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 серпня 2018року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На початку липня 2013 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючи на «Критому ринку», який розташований по вул. Незалежної України у м. Запоріжжі, взяв з метою здійснення ремонту у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон фірми «LG» моделі З-698, вартістю 1700 гривень та мобільний телефон «Айфон», вартістю 400 гривень, після чого на початку серпня 2013 року ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, заволодів вищевказаними мобільними телефонами потерпілого.
Продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, у невстановлений день та час, на початку серпня 2013 року ОСОБА_4 попрямував до ринку «Анголенко» у м. Запоріжжі, де біля одного з кіосків продав мобільний телефон фірми «LG» моделі З-698 за 250 гривень гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та мобільний телефон «Айфон» за 250 гривень невстановленій слідством особі. Таким чином, ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 2100 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. В скоєному щиро кається, просить застосувати до нього Закон України «Про амністію в 2016 році», оскільки він має неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно якого батьківських прав не позбавлявся.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.
Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), у вчиненні якого суд визнає його винуватим.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює не офіційно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.
В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
На підставі викладеного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень суд вважає покарання у вигляді штрафу, яке слід обрати в межах санкції ч.1 ст.190 КК України.
Крім того, за клопотанням обвинуваченого та його захисника, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості до набрання чинності Законом України «Про амністію в 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання у вигляді штрафу на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році», оскільки він має неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно якого батьківських прав не позбавлений.
Обмежень щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного цим вироком покарання у вигляді штрафу.
Речові докази мобільний телефон фірми «LG» моделі З-698, вартістю 1700 гривень та мобільний телефон «Айфон», вартістю 400 гривень, передані на відповідальне зберігання представнику потерпілому ОСОБА_6 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1