печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0003342 ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
16.08.2018 Слідчий СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, лейтенант поліції ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0003342 ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, знаходяться матеріали кримінального провадження № 0003342 від 28.07.2018 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

28.07.2018 у нічний час ОСОБА_3 разом з невстановленою слідством особою, перебуваючи на за адресою: м. Київ, вул. Кіото, 8, обравши для себе джерелом прибутку вчинення кримінальних правопорушень проти власності, домовились про спільне вчинення кримінального правопорушення, розподіливши між собою ролі, щодо безпосередньої участі кожного у злочинній діяльності. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи групою осіб, ОСОБА_3 разом з невстановленою особою сіли у таксі, а саме в автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «Forza AF6854», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинні наміри пасажирів ОСОБА_3 та невстановленої особи та замовили поїздку до центральної частини міста Києва. Так, 28.07.2018 приблизно о 00:45 год. ОСОБА_3 разом з невстановленою слідством особою, приїхали до Національного палацу мистецтв «Україна», що по вул. Великій Васильківській, 103.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа підійшли до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебували на майданчику поруч із Національним палацем мистецтв «Україна» що по вул. Великій Васильківській, 103. Після чого ОСОБА_3 разом з невстановленою слідством особою, представившись працівниками поліції, продемонстрував посвідчення, яке потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не розгледіли та наказали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викласти на землю поряд із собою усі наявні у кишенях та рюкзаку речі. Коли їх завідомо незаконна вказівка була виконана і ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виклали усі речі перед собою на землю, ОСОБА_3 та невстановлена особа, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розподілених ролей одночасно вихопили із кишень балончики зі сльозогінним газом та розпилили газ в обличчя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В подальшому, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, ОСОБА_3 та невставлена особа відкрито заволоділи речами потерпілих, а саме: мобільним телефоном «Iphone 6s», орієнтовною вартістю 13 000 грн., шкіряним гаманцем коричневого кольору, який окремої вартості для потерпілого не становить з грошовими коштами у сумі 1 700 грн., які належать ОСОБА_8 та мобільним телефоном «Xiaomi redmi 4pro», вартістю близько 5 500 грн., ключами від квартири, гаманцем з грошовими коштами у сумі 1200 грн., пристроєм для паління «IQOS», вартістю близько 1900 грн., ноутбуком «HP CB030UR», вартістю близько 32 000 грн., які належать ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_3 разом з невстановленою слідством особою, сіли до вищевказаного таксі, яке очікувало на них неподалік та поїхали за адресою: м. Київ, вул. Кіото, 8, та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 15.08.2018р.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, враховуючи при цьому наявність ризиків, які передбачені у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання та просив відмовити у повному обсязі.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

15.08.2018 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Чаплинка, Херсонської обл., громадянину України, українцю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.07.2018 за № 0003342.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: протоколами про прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 28.07.2018, протоколами допиту у якості потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 28.07.2018, протоколом ОМП від 28.07.2018, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 30.07.2018, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, які проводились з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 30.07.2018, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, яке проводилось із свідком ОСОБА_6 , постановою про визнання речовим доказом автомобіля ЗАЗ Форза д.н.з. НОМЕР_1 ; іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

При дослідженні особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_3 не одружений, не працює, раніше судимий: 28.08.2014 Чаплинським РС Херсонської області за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 70, 72, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки. Згідно ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 02.03.2016 Чаплинським РС Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України, згідно ст. 71 КК України 4 роки позбавлення волі, звільнений 20.10.2017 згідно ст. 3 Закону України Про амністію у 2016 році.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Разом з тим, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що йому було повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час досудове розслідування триває, встановлюється місцезнаходження його спільника, а перебування підозрюваного на волі буде сприяти його переховуванню та перешкоджатиме викриттю; незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки з додатками до клопотання отримав копії процесуальних документів із їх анкетними даними; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у нього відсутнє законне джерело доходів, не працює, відсутні міцні соціальні зв`язки та раніше уже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував реальне покарання, має непогашені у встановленому законом порядку судимості.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_3 , дані, які характеризують останнього, як особу, вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність соціальних зв`язків, сімейний стан та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Крім того, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, вважаю необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинено із застосуванням насильства
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Чаплинка Херсонської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 жовтня 2018 року включно у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003342 від 28 липня 2018 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1