КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/800/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО № 13, де перебуває підозрюваний ОСОБА_6 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 11.09.2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 (шістдесят) днів, строком до 07.11.2018 року, 04 год. 20 хв., з визначенням застави у розмірі 400 розмірів прожиткових мінімумів для осіб працездатного віку, що становить 704 800 гривень з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Руставі, республіки Грузії, грузина, громадянина Грузії, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в республіці Грузії, м. Руставі, без певного місця проживання на території України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, просить відкрити апеляційне провадження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, із негайним звільненням підозрюваного з під варти.
Копію оскаржуваної ухвали належним чином завірену, як зазначає захисник ОСОБА_7 , отримав 26.09.2018 року.
Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що тримання особи під вартою може бути застосовано лише як тимчасовий запобіжний захід у разі нагальної необхідності запобігти злочину чи припинити його. В матеріалах справи відсутні докази про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , зокрема в протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, на яку посилається орган досудового розслідування у своєму клопотанні про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутній штам реєстрації документа, отримання відеозапису з камер відеоспостереження оперативним працівником до моменту внесення відомостей до ЄРСР про кримінальне правопорушення вчинене з порушенням порядку збирання доказів, що є недопустимим. А відтак, захисник вважає, що відсутні ознаки складу у діях ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не навів доказів реальної можливості незаконного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, в тому числі і впливу на свідків та потерпілих.
Захисник також зазначає, що ОСОБА_11 є рідним братом ОСОБА_6 та фізичною особою підприємцем, має посвідку на постійне місце проживання в Україні, винаймає квартиру в Києві та в якого підозрюваний проживав. Згодом, ОСОБА_6 з цивільною дружиною ОСОБА_12 переїхали до іншої квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , яка на даний момент є вагітною жінкою та чекає на дитину.
Слідчий суддя при визначенні розміру застави ОСОБА_6 помилково навів в оскаржуваній ухвалі висновки про відсутність постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків в підозрюваного, а тому сторона захисту вважає надмірним і не обґрунтованим розмір застави.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було розглянуто слідчим суддею без участі захисника ОСОБА_7 в судовому засіданні. Копію оскаржуваної ухвали, як зазначає захисник, отримав 26.09.2018 року, а апеляційну скаргу подав 01.10.2018 року, у зв`язку з чим вона є поданою в межах визначеного законом п`ятиденного строку, таким чином строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим він поновленню не підлягає.
Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, що СВ Національної поліції в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007920 від 09.09.2018 року, за ознаками діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому місці ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 розробили спільний план по проникненню в чуже житло та вчиненню крадіжки чужого майна із житла. З метою вчинення зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 заздалегідь підготували інструмент для пошкодження та відчинення замків квартирних дверей, за допомогою якого повинні були зламувати або відкривати замки квартир.
09.09.2018 року о 01 год. 45 хв. ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 приїхали на автомобілі марки «ВАЗ - 2109», темного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 до буд. АДРЕСА_2 з метою підшукування зручної квартири для вчинення крадіжки чужого майна.
Того ж дня, приблизно о 01 год. 51 хв. ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вийшли з вказаного автомобіля та попрямували до під`їзду буд. АДРЕСА_3 , з метою вчинити крадіжку з квартири. В подальшому ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 піднялись на 21 поверх вказаного будинку та з метою власного збагачення вирішили проникнути в квартиру АДРЕСА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, приблизно о 02 год. 30 хв., за допомогою наявних у них спеціальних інструментів, зламали циліндричний механізм замка вхідних дверей до квартири АДРЕСА_4 , після чого ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 проникли до приміщення даної квартири, звідки викрали наступні речі: грошові кошти в сумі 3042 доларів США, які згідно курсу долара США до гривні України станом на 09.09.2018 становлять 85982 грн. 06 коп.; грошові кошти в сумі 25200 гривень; 10 латвійських карбованців, які матеріальної цінності не становить; модем TL- Link модель WR 84 IW вартістю 300 гривень; акумулятор від електро-велосипеда марки Keyu sKY модель KYLC109V55 вартістю 10000 гривень; ланцюжок з недрогоцінного металу, мобільний телефон марки «Samsung», відкоркована пляшка лікеру «Baileys» ємкістю 0,5 л., пляшка «Hennessy» ємкістю 0,7 л., які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, а всього вищезазначені особи таємно викрали майно на загальну суму 121 482 грн. 06 коп.
Після чого ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з місця скоєння злочину з викраденим зникли, однак невдовзі були затримані працівниками поліції.
09.09.2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
09.09.2018 року слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 11.09.2018 року задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 (шістдесят) днів, строком до 07.11.2018 року, 04 год. 20 хв., з визначенням застави у розмірі 400 розмірів прожиткових мінімумів для осіб працездатного віку, що становить 704 800 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, всупереч ствердженням захисника, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, дійшов правильного висновку про їх наявність та обґрунтованість з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, характеризуючи дані про особу підозрюваного, його майновий стан, відсутність постійного або тимчасового місця проживання або перебування на території України та з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені у клопотанні ризики існують на теперішній час. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.
В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя, всупереч викладеним у апеляційній скарзі захисника доводам, врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.
Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному ОСОБА_6 , альтернативного запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів виходить з наступного.
Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину має встановлюватися в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Враховуючи викладене, а також тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 та дані, які характеризують особу підозрюваного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення останньому, застави в межах 400 розмірів прожиткових мінімумів для осіб працездатного віку, що становить 704 800 грн. у національній грошовій одиниці, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення, як альтернативи застосованому щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України. Саме такий розмір застави, як переконана колегія суддів, здатен буде забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, всупереч викладеним у апеляційній скарзі твердженням захисника.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника, без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 (шістдесят) днів, строком до 07.11.2018 року, 04 год. 20 хв., з визначенням застави у розмірі 400 розмірів прожиткових мінімумів для осіб працездатного віку, що становить 704 800 гривень з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4