Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/328/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 липня 2018 року, якою стосовно, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрії, Кіровоградської області, громадянина України, працюючого охоронцем фірми «Сібріс», одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктами 1,12 частиною 2 статті 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме: з 12 години 20 хвилин 25.07.2018 року. Строк дії ухвали - до 22.09.2018 року включно
ВСТАНОВИЛА:
Т.в.о. старшого слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженого прокурором Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме умисному вбивстві 2 осіб, за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, а тому він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
За результатом розгляду клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, разом з цим, слідчий та прокурор довели необхідність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою це наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а також наявність ризиків, котрі дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали слідчий суддя, обґрунтовуючи мотиви та підстави її винесення, дослівно відтворює текст клопотання та зазначає, що можлива причетність ОСОБА_11 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а також встановлює наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, наявність яких, на думку слідчого судді, було доведено прокурором під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Проте, захисник звертає увагу на ряд обставин, які ставлять під сумнів обґрунтованість підозри, оскільки поза увагою слідчого судді залишився зміст долучених до клопотання документів.

Так, слідчий суддя не встановлюючи наявність мотиву, умислу, наявного у ОСОБА_8 , не обґрунтовує його наявність жодним доказом. Суддя безпідставно в ухвалі вирішує про попередній зговір та умисел на позбавлення життя ОСОБА_12 та ОСОБА_13 між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на вбивство та саме мету вбивства.

Суд в ухвалі бере до уваги пояснення свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 не аналізує їх в повному обсязі, беручи до уваги односторонньо те, що б свідчило про винуватість ОСОБА_8 .

Так судом взагалі не взято до уваги покази свідка ОСОБА_21 , яка в ході допиту пояснила, що чула, як людина кричала ( хтось з підозрюваних ) «Веди нас, ти знаєш куди. Ти проведеш, ми тебе відпустимо», про що свідчить, що у ОСОБА_18 мета була розібратись та найти крадіїв металу з території його домоволодіння, а не мета вбивства.

Посилаючись на покази свідка ОСОБА_19 , суд не взяв до уваги пояснення свідка в тій частині, що умислу на позбавлення життя у ОСОБА_8 не було. Так свідок пояснив, що на його зауваження про те, щоб нікого не убивали, отримав відповідь « Все буде добре, ми вже будемо уходити». Крім того він бачив як двоє чоловіків виводили з подвір`я та вели з собою чоловіка. Бачив, що чоловік був живий.

Свідки по справі, на яких посилається суд, пояснюють, що після відбувшихся подій, потерпілий ОСОБА_13 був живим та пересувався. Також, суд не взяв до уваги той факт, що смерть потерпілого ОСОБА_13 наступила через декілька годин. Також слідчий суддя не бере до уваги той час, коли ОСОБА_8 з ОСОБА_22 перебували на території домоволодіння ОСОБА_23 . Є великі розбіжності у часі, коли наступила смерть та коли відбувався конфлікт. Ніхто зі свідків не веде мову про вбивство, свідки цих подій відсутні.

Посилаючись на покази свідка ОСОБА_16 , суд не бере до уваги, що він після 11 години побачив ще живого потерпілого ОСОБА_24 , запропонував йому викликати швидку допомогу та ще розмовляв з ним.

Досудовим слідством не взято до уваги той факт, що потерпілі особи місцевими жителями неодноразово були помічені у крадіжках та не вияснене питання, чи в цей день не відбулось ще яких небудь сварок у потерпілих з мешканцями селища. Поряд з будинком ОСОБА_23 відбувалися гуляння молоді, також було шумно. На цей факт взагалі ніхто не звернув уваги. Не взято слідством до уваги перебування ОСОБА_23 у ліжку на той час коли його відвідав ОСОБА_8 в будинку. В цей час у селищі був відключений електрострум і він не міг роздивитись всього в будинку. Виникає питання, чи не був на цей час він вже побитим іншими особами.

Крім того, посилання, як на доказ можливої причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого злочину, на рапорт старшого інспектора - чергового Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області, протокол огляду місця події - прийомної ОЦМЛ № 1, рапорт старшого інспектора- чергового Голоти, протокол огляду місця події - ділянки місцевості розташованої на перехресті вулиць, протокол огляду місця події від 25.07.2018 року домоволодіння АДРЕСА_2 , протокол огляду місця події від 25.07.2018 року в приміщенні Олександрійського міжрайонного відділення КОБ СМЕ, також не можуть слугувати підставою для наявності обґрунтованої підозри, оскільки жодним чином не проаналізовані судом в ухвалі.

Таким чином, всупереч вимогам п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя не оцінив вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1,12 ч.2 ст. 115 КК України.

При винесенні оскаржуваної ухвали слідчий суддя обмежився формальним викладом обставин щодо наявності обґрунтованої підозри, яка начебто підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, проте без зазначення змісту доказів, які дали підстави суду прийти саме до такого висновку.

Не переконавшись безпосередньо в наявності обґрунтованої підозри, дослідивши та оцінивши виключно письмові докази сторони обвинувачення, суд прийняв незаконне рішення.

Судом проігноровано практику Європейського суду, тому що оцінка обґрунтованості підозри мотивована лише доказами, наданими стороною обвинувачення. Мотиви сторони захисту, наведені на спростування обґрунтованості підозри, а також надані стороною захисту докази, які підтверджували наявність стійких соціальних зв`язків підозрюваного, постійного місця проживання, проте оцінка їм в судовому рішенні жодним чином не надана, а саме посилання носять формальні признаки.

Слідчий суддя також не обґрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Наведені в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею «обґрунтування» наявності ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, вказують на небажання слідчого судді враховувати фактичні обставини справи.

Для застосування певного виду запобіжного заходу слідчим суддею повинно було бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ.

Як на достатні дані, що вказують на наявність ризиків, суд в оскаржуваній ухвалі зазначає, що ОСОБА_8 може також вчинити інше кримінальне правопорушення, а також переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання у випадку доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких. Проте, суд в ухвалі жодним чином не посилається на докази, які начебто надані стороною обвинувачення з даного приводу, та не надає їм оцінки, оскільки вони стороною не подавались.

Всі твердження про наявність та підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є голослівними, і вираженими у формі припущення, та не підтверджені достовірними документальними відомостями.

На доведення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України ні прокурором, ні слідчим не надано доказів, які би засвідчували ухилення від явки за викликом слідчого чи прокурора; оголошення у розшук, спроби вплинути на свідків з метою спонукання їх до зміни показів, не зазначено, яким саме іншим чином мій підзахисний може перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_8 не судимий, ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при винесенні ухвали про застосування запобіжного заходу, всупереч вимогам ст.ст. 177, 178, 190, 194 КПК України слідчий суддя безпідставно встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, безпідставно встановив наявність ризиків, а також безпідставно не оцінив в сукупності всі інші обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема характеризуючи дані, міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, наявність виняткових обставин, які зменшують такі ризики - зокрема, наявність дружини, доньки, онука, місця постійного проживання та роботи.

Також суд в ухвалі вказує на те, що ОСОБА_25 був затриманий 25.07.2018 року о 12г.20 хв. в порядку ст. 208 КПК України, при цьому був присутній адвокат ОСОБА_7 та жодних зауважень щодо часу затримання ні вона ні її підзахисний не висловлювали, що даний факт підтверджується записами у копіях журналу обліку відвідувачів та запрошених, який було досліджено в судовому засіданні.

З показів ОСОБА_11 , йому запропонували відвідати в 9 годин поліцію без пояснень причини відвідування. Його на автомобілі привезли до відділку працівники поліції яких було два чоловіка. З цього часу він перебував під постійним наглядом двох співробітників поліції, перебував в приміщенні поліції. Більше йому не дозволили покидати приміщення поліції, воду надавали працівники поліції в самому приміщенні, до туалету ходив також під супроводом працівників поліції.

Таким чином, фактично з цього часу, з 9 години ранку ОСОБА_8 був обмежений у волі у пересуваннях, фактично мало місце примусове утримування та порушення всіх Конституційних прав та свобод. Також, суд допитав за клопотанням захисту свідка ОСОБА_26 ( дружину підозрюваного ) та надав невірні висновки згідно наданих нею пояснень. Суд вказує, що ОСОБА_27 бажала зустрітись з чоловіком біля приміщення поліції. Свідок з 10 годин перебування в приміщенні поліції до 15 годин . Вона також була позбавлена вільного пересування. Крім того, ОСОБА_27 пояснила, що на протязі всього часу перебування у поліції вона вимагала надати змогу їй поспілкуватися з чоловіком, пояснити в зв`язку з чим він затриманий, зверталась до трьох працівників поліції, але їй було в цьому відмовлено у зустрічі та наданні яких би не було пояснень.

Таким чином, захисник вважає, що затримання ОСОБА_11 відбулось з 9 годин 25.07.2018 року.

Відповідно ст. 278 КПК України, затриманій особі вручення повідомлення про підозру може відбутись не пізніше 24 годинам з моменту затримання. З викладеного вище затримання відбулось о 9 годині 25.07.2018 року.

При затриманні особи та складанні протоколу вона, як захисник, була присутня, але ОСОБА_8 був на той час в неадекватному стані та їй не було на той час відомо про те, з якого часу фактично відбулось затримання та ні захисник, ні ОСОБА_8 ніяких з цього приводу не зробили зауважень. Посилаючись на той факт, що він нікого не вбивав, нічого не зміг більше пояснити. Тільки після надання пакету документів слідчим та бесіді з ОСОБА_18 27.07.2018 року їй стало відомо про час фактичного його затримання.

На підтвердження своїх доводів, захисник звертає увагу на протокол пред`явлення особи для впізнання від 25.07.2018 року ОСОБА_28 в 11 годин 00 хв. по 11г. 25 хв. Тобто, слідчі дії проводились без участі адвоката ще до офіційного затримання, про що також їй стало відомо 27.07.2018 року при вивченні наданих слідчим документів. При складанні Протоколу про затримання захиснику про це нічого відомо не було. Таким чином Повідомлення про підозру захисник вважає складено з порушенням норм ст. 278 КПК України.

Крім того, в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного взагалі відсутнє обґрунтування мотивів щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні слідчого.

Враховуючи наведене вище, ухвала слідчого судді від 27.07.2018 року є незаконною та необґрунтованою, винесеною з грубим порушенням норм процесуального права, а саме без виконання вимог ст. 194 КПК України, оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, не довела перед судом ні обґрунтованість підозри, ні наявність хоча б одного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання слідчого, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Як вбачається з клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , вказане клопотання містить достатні дані про наявність обґрунтованої підозри.

Так з матеріалів наданих до апеляційного суду вбачається, що слідчим відділення Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, проводиться досудове розслідування кримінальному провадженні № 0002144 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого пунктами 1,12 частиною 2 статті 115 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти життя та здоров`я особи, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті двом особам, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктами 1, 12 частиною 2 статті 115 Кримінального кодексу України.

Органом досудового розслідування, 26.07.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Оголошена підозра ОСОБА_8 підтверджується доданими до клопотання слідчого письмовими доказами, а саме:

-Рапортом старшого інспектора-чергового Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградської області ОСОБА_29 зареєстрованого в ЖЄО № 11027 від 25.07.2018 року;
-Рапортом старшого інспектора -чергового Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградської області ОСОБА_29 зареєстрованого в ЖЄО № 11032 від 25.07.2018 року;
-Протоколом огляду місця події - прийомної ОЦМЛ №1 розташованої за адресою вулиця Семашка № 15 місто Олександрія від 25.07.2018 в ході якого оглянутий труп ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-Протоколом огляду місця події - ділянки місцевості розташованої на перехресті вулиць Олега Кошового та Лізи Чайкіної місто Олександрія від 25.07.2018 року, де виявлено сліди речовини бурого кольору;
-Протоколом огляду місця події від 25.07.2018 року - домоволодіння АДРЕСА_2 , де виявлено труп ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , сліди речовини бурого кольору, сліди рук;
-Протоколом огляду місця події від 25.07.2018 року - в приміщенні Олександрійського міжрайонного відділення КОБ СМЕ, яке розташоване за адресою м. Олександрія вул. Сімашко, 15, де оглянуто труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3
-Протоколом огляду місця події від 25.07.2018 року - в приміщенні Олександрійського міжрайонного відділення КОБ СМЕ, яке розташоване за адресою м. Олександрія вул. Сімашко, 15, де оглянуто труп ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_2
-Протоколом допиту свідка ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.07.2018 року;
-Протоколом допиту свідка ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 25.07.2018 року;
-Протоколом допиту свідка ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 25.07.2018 року;
-Протоколом допиту свідка ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від 25.07.2018 року;
-Протоколом допиту свідка ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від 25.07.2018 року;
-Протоколом допиту свідка ОСОБА_35 ІНФОРМАЦІЯ_9 від 25.07.2018 року
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання зі свідком ОСОБА_28 від 25.07.2018 року;
-Протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_36 ІНФОРМАЦІЯ_10 від 25.07.2018 року
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання з малолітнім свідком ОСОБА_37 від 25.07.2018;
-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 25.07.2018 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ;
-Повідомленням про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ;
-Лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_38 №1761 від 26.07.2018 року;
-Лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_12 №1762 від 26.07.2018 року
Отже, матеріали надані слідчим до клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину проти життя та здоров`я особи, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті двом особам, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Колегія суддів також враховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Доводи захисника з приводу необґрунтованої підозри оголошеної ОСОБА_8 , що слідчий суддя не встановив наявність мотиву, умислу у ОСОБА_8 , та не обґрунтував його наявність жодним доказом, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки додані до клопотання слідчого письмові докази у своїй сукупності підтверджують обґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а умисел та мотив у підозрюваного на даній стадії кримінального провадження не потребує встановлення, оскільки має бути встановлений під час розгляду кримінального провадження по суті.

Таким чином, слідчим суддею вірно встановлено наявність обґрунтованої підозри повідомленої ОСОБА_8 , та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчим суддею вірно враховані ризики передбачені п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, та неможливість їх запобігання в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Стороною захисту під час розгляду в суді першої інстанції не спростовані доводи клопотання слідчого. Не надані докази в обґрунтування апеляційної скарги захисником і до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також враховує практику ЄСПЛ, так у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, вказано, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Також, слідчим суддею належно враховані обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 є закінченим, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, умисним, посягає на життя 2 потерпілих, внаслідок чого настала смерть останніх. Також враховані дані, що характеризують особу підозрюваного, а саме, те що він працює, одружений, неповнолітніх дітей не має, підозрюється у застосуванні насильства, що спричинило непоправні наслідки (смерть 2 людей). Враховано і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні злочину від до 10 років до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та застосував до підозрюваного найбільш суворий запобіжний захід тримання під вартою.
З таким рішенням погоджується і колегія суддів, оскільки у даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_8 , а застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження та серйозності висунутої йому підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апеляційні доводи захисника, що підозрюваний має місце постійного проживання, працює, одружений, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, має позитивні характеристики у зв`язку з чим до нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, колегія судді не приймає до уваги, оскільки вказані обставини у повному обсязі враховані слідчим суддею та не зменшують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу незаконного затримання підозрюваного працівниками поліції, колегія суддів вважає також безпідставними, оскільки слідчим суддею перевірені доводи сторони захисту, а обґрунтування висновків слідчого судді наведені у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Інших вагомих доводів підтверджених відповідними доказами, захисником з приводу незаконного утримання ОСОБА_8 з 09.00 години 25.07.2018 року, до апеляційного суду не надано.

Колегія суддів переконана, що у конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, відповідає вимогам кримінально-процесуального закону та обумовлено процесуальною необхідністю, є необхідним у межах даного кримінального провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 , а тому ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.07.2018 року, про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, залишає без змін.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 липня 2018 року, якою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною оскарженню не підлягає.

Судді: Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2