Справа № 600/686/18
Справа № 1-кп/600/57/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Козівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000020 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, тимчасово не працюючого, з загальною середньою освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого, ч.1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
01 лютого 2018 року близько 12 години ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав із кухонного стола розміщений там мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А1000», чорного кольору, належний потерпілому ОСОБА_5 , вартістю 815 (вісімсот п`ятнадцять) гривень.

У подальшому ОСОБА_4 покинув місце злочину, розпорядившись викраденим ним мобільним телефоном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 815 (вісімсот п`ятнадцять) гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

20.08.2018 року в смт. Козова між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 ст. 185 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні показав, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинено злочин середньої тяжкості, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вислухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди про примирення, думку потерпілого, пояснення обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він за місцем проживання характеризується посередньо, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.

Виходячи із викладеного, суд вважає за необхідне ухвалити вирок, яким затвердити угоду про примирення від 20.08.2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 473-476 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 20.08.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони, у кримінальному провадженні № 0000020 за ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ, а саме: мобільний телефон чорного кольору марки «Lenovo» моделі «А1000», який знаходиться в камері зберігання речових доказів Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області - повернути власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-дактилоскопічної та судово-товарознавчої експертиз у розмірі 1430 грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Козівський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1