Справа № 675/1949/18
Провадження № 1-в/675/287/2018
У Х В А Л А
"06" серпня 2018 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника установи ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у приміщенні суду в м. Ізяславі у режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Грозинці Хотинського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , такого, що відбуває покарання у Державній установі «Ізяславська виправна колонія (№ 31)», про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою заяву підтримав.
Представник установи при вирішенні заяви засудженого покладається на розсуд суду.
Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував.
Заслухавши пояснення засудженого, представника установи, перевіривши матеріали особової справи ОСОБА_4 , з`ясувавши думку прокурора, суд знаходить, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, тому суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституціїі в усіх необхідних випадках застосовувати її як акт прямої дії.
Конституційний Суд України в своєму рішенні № 17-рп/2010 від 29 червня 2010 року зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3).
Згідно з ч. 1 ст. 3 КПК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.
У силу ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838 - VIII, який вступив в дію 24 грудня 2015 року, в ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення були внесені зміни.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається, у тому числі, строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст.72 КК викладено у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».
ОСОБА_4 засуджений 20 жовтня 2017 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ст. 185 ч. 1 КК України до 01 року позбавлення волі. Вказаним вироком ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою. 20 жовтня 2017 року ОСОБА_4 був затриманий відповідно до протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину. Вирок щодо ОСОБА_4 набрав законної сили 21 листопада 2017 року.
Таким чином, у даному випадку засуджений ОСОБА_4 був затриманий та став перебувати у попередньому ув`язненні після внесення змін до ч. 5 ст. 72 КК України Законом України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, а тому суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для застосування до ОСОБА_4 положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 72 ч. 5 КК України, ст. ст. 3, 537, 539 КПК України,
п о с т а н о в и в :
В задоволенні заяви ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1