Справа № 523/5542/18
Провадження №1-кп/523/713/18
УХВАЛА
про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про передачу підготовчого провадження іншому складу суду
для вирішення питання про об`єднання
(повний текст)

12 червня 2018 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання вказаного прокурора про обрання у кримінальному провадженні №0000992, внесеному до ЄРДР від 23.02.2018 року, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ленінакан, Руспубліки Вірменія, вірменина за національністю, громадянина України, з вищою освітою, одруженого та маючого малолітню дитину 2018 року народження, зі слів працюючого за наймом операціоністом з виготовлення взуття в компанії «Alex Bell», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, а також про передачу обвинувального акту від 19.04.2018 року у цьому кримінальному провадженні іншому складу суду для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляд Суворовського районного суду м.Одеси з Одеської місцевої прокуратури №4 надійшли обвинувальний акт від 19.04.2018 року й додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченому ч.3 ст.296 КК України, які ухвалою суду від 25.04.2018 року призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні подав письмове клопотання від 31.05.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи це тим, що судовий розгляд ще не розпочатий, а ризики, які існували в ході досудового розслідування й передбачені ст.177 КПК України (зокрема, незаконного впливу на потерпілих, свідків, можливість вчинення іншого злочину), не відпали, а також заявив усне клопотання про передачу вказаного обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні іншому складу суду для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень.

Заслухавши захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які не погоджуючись з доводами прокурора, просили взагалі не застосовувати запобіжний захід відносно обвинуваченого та не заперечували проти передачі матеріалів підготовчого провадження іншому складу суду для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень, дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали підготовчого провадження, суд доходить наступного.
За обвинувальним актом, обвинуваченому ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, за кваліфікуючими ознаками грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, за яке визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від двох до п`яти років.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 від 04.04.2018 року, обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого сплив 03.06.2018 року.

Разом з цим, як слідує з обвинувального акту та інформації канцелярії з кримінальних справ Суворовського районного суду м.Одеси, в провадженні судді ОСОБА_8 з 27.02.2017 року вже знаходяться матеріали підготовчого провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.345 КК України, судовий розгляд по якому ще не розпочатий.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

За ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого; його майновий стан та наявність судимостей; дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Втім, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч.2 ст.183 цього ж Кодексу та розширеному тлумаченню не підлягає.
Разом з цим, ст.8 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року встановлюють, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерел права.
У практиці ЄСПЛ щодо дотримання положень ст.5 Конвенції встановлено вимогу, щоб позбавлення свободи було "законним", зокрема з дотриманням "процедури, встановленої законом". У цьому аспекті Конвенція відсилає до норм національного законодавства та встановлює зобов`язання забезпечувати дотримання матеріально-правових і процесуальних норм законодавства, але вона також вимагає, щоб при будь-якому позбавленні свободи забезпечувалася мета ст.5 Конвенції, зокрема захист осіб від свавілля. Відповідно до практики ЄСПЛ національні органи, передусім суди, повинні тлумачити і застосовувати національний закон відповідно до ст.5 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 року у справі "Ічин та інші проти України"п.п.34-35).
Крім того, за п.196 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», Суд наголосив на тому, що для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним у розумінні п.1 ст.5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам недостатньо. Застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин.
Опріч викладене, за п.62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у практиці ЄСПЛ існує презумпція на користь звільнення особи з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.
Отже, виходячи з наведених вимог кримінального процесуального кодексу України, Конвенції та практики ЄСПЛ, судом при вирішенні питання щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , приймається до уваги наявність у останнього місця реєстрації й постійного проживання в м.Одесі, відсутність відомостей про порушення ним умов раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, його сімейний стан - одружений та має новонароджену дитину 2018 року народження, недоведеність розглядуваним клопотанням можливості негативного впливу на годування новонародженої дитини у випадку обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою та недоведеність прокурором під час розгляду наведеного клопотання актуальності існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, щодо незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків в цьому кримінальному провадженні, недостатність застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.
За ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
На підставі оцінки наведеного, у контексті сукупності викладені законодавчих вимог та практики ЄСПЛ, приймаючи до уваги встановлені під час підготовчого провадження фактичні обставини інкримінованому обвинуваченого ОСОБА_5 злочину та мінімізацію станом на теперішній час ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що прокурором ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні недостатність застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не доведено й судовий розгляд ще не розпочатий, суд згідно з ч.4 ст.194 зазначеного Кодексу, доходить висновку про те, що для забезпечення належного виконання вказаним обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, достатнім й обґрунтованим уявляється застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, із залишенням означеного клопотання прокурора без задоволення.

Наряду з означеним, відповідно до ст.334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст.217 цього Кодексу.

Згідно ж ч.ч.1, 4 ст.217 вказаного Кодексу, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами), а матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Приймаючи до уваги наведені вимоги закону та викладені обставини, для забезпечення повноти та справедливості судового розгляду, з метою повного й всебічного розгляду кримінальних проваджень, за обвинуваченням однієї і тієї ж особи, обвинувальний акт від 19.04.2018 року й додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, підлягають передачі до канцелярії суду для повторного перерозподілу іншому складу суду під головуванням судді ОСОБА_8 , в провадженні якого вже перебувають, з 27.02.2018 року матеріали підготовчого провадження відносно вказаної особи, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.345 КК України, для вирішення питання про їх об`єднання, із задоволенням цього усного клопотання прокурора ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.177-178, 183-184, 194, 217, 314-315, 334, 369-372, ч.2 ст.376, Главою 18 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченому у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, залишити без задоволення.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 10.08.2018 року, поклавши на вказану особу наступні обов`язки:
1) невідкладно прибути до місця проживання за вказаною адресою;

2) заборонити залишати в період часу з 22:00 до 06:00 години житло, яке розташоване за вищеозначеною адресою;
3) без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатися за межі м.Одеси;
4) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
5) заборонити підозрюваному спілкуватися із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити працівникам Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області. Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про передачу матеріалів підготовчого провадження іншому складу суду для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень, - задовольнити.

Обвинувальний акт від 19.04.2018 року й додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, - передати до канцелярії суду для повторного перерозподілу іншому складу суду під головуванням судді ОСОБА_8 .

Копію ухвали направити для виконання до Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, для контролю виконання прокурору Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , для відома та виконання вручити під розписку обвинуваченому ОСОБА_5 .
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д я: ОСОБА_1