Справа № 357/414/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/604/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 21.05.2018
УХВАЛА
іменем України

21 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 286, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 18.06.2014 року по 09.04.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2018 року клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволено та звільнено умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року, з невідбутою частиною покарання 1 рік 4 місяці 30 днів та встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік 6 місяців із встановленням обмежень: заборони залишати місце постійного проживання з 22:00 год. до 06:00 год. наступного ранку кожного місяця; заборони виїжджати за межі місця проживання без дозволу територіального ВП; заборони відвідувати заклади, де дозволено продаж, де дозволено продаж спиртних напоїв на розлив; зобов`язано чотири рази на місяць кожного місяця прибувати на реєстрацію до територіального органу внутрішніх справ за місцем проживання (час прибуття на реєстрацію визначається органом внутрішніх справ).

Не погоджуючись з даною ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду в частині застосування щодо нього адміністративного нагляду, у вигляді заборони залишати місце постійного проживання з 22:00 год. до 06:00 год. наступного ранку кожного дня місяця.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 слід задовольнити, а вирок суду змінити з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо ним не погіршується становище обвинуваченої особи або особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року за ч. 2 ст. 286, ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2016 року було зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.06.204 року по 09.04.2015 року включно. Початок строку 18.06.2014 року, кінець строку 27.08.2019 року.

Із характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_7 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 23.06.2014 року. Утримуючись в Київському СІЗО характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. В Білоцерківській виправній колонії № 35 відбував покарання з 06.06.2015 року, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. В Київському СІЗО відбував покарання з 01.08.2015 року, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. В Білоцерківській виправній колонії № 35 відбував покарання з 05.12.2015 року, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. В Бучанській виправній колонії № 85 знаходився на лікуванні з 05.02.2016 року, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. В Білоцерківській виправній колонії відбував покарання з 20.02.2016 року, характеризувався негативно, мав 1 стягнення, заохочень не мав. В Бучанській виправній колонії № 85 знаходився на лікуванні з 03.06.2016 року, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. В ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» відбуває покарання з 07.07.2016 року, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що має 3 заохочення. За порушення вимог режиму мав 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Працевлаштований слюсарем, відношення до праці добре, до майна установи і предметів, якими користується ставиться дбайливо, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику, до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та задовольнив клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, звільнивши його умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року, з невідбутою частиною покарання 1 рік 4 місяці 30 днів.
Разом з цим, суд першої інстанції встановив адміністративний нагляд відносно засудженого ОСОБА_7 із застосуванням наступних обмежень: заборони залишати місце постійного проживання з 22:00 год. до 06:00 год. наступного ранку кожного місяця; заборони виїжджати за межі місця проживання без дозволу територіального ВП; заборони відвідувати заклади, де дозволено продаж, де дозволено продаж спиртних напоїв на розлив; зобов`язано чотири рази на місяць кожного місяця прибувати на реєстрацію до територіального органу внутрішніх справ за місцем проживання (час прибуття на реєстрацію визначається органом внутрішніх справ), мотивуючи тим, що ОСОБА_7 є особою, засудженою вироком суду за вчинення також злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів.
Але колегія суддів не може погодитися з даним рішенням суду першої інстанції в частині встановлення щодо ОСОБА_7 адміністративного нагляду із застосуванням обмежень, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 року № 264/94-ВР адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у пунктах "б" і "г" статті 3 цього

Закону, - в судовому засіданні одноособово суддею районного, районного у місті, міського та міськрайонного суду за місцезнаходженням установи виконання покарань за поданням начальника установи виконання покарань. У поданні мають бути визначені обмеження, які пропонує встановити на підставі статті 10 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, начальник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» не звертався до суду із поданням про встановленням адміністративного нагляду засудженому ОСОБА_7 , а тому суд першої інстанції не повинен був вирішувати встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_7 .

Тому рішення суду першої інстанції в частині встановлення засудженому ОСОБА_7 адміністративного нагляду строком на 1 рік 6 місяців із застосуванням відповідних обмежень не можна вважати законним.

Згідно ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 підлягає зміні в частині встановлення ОСОБА_7 адміністративного нагляду строком на 1 рік 6 місяців із застосуванням відповідних обмежень, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити.
На підставі ч. 2 ст. 404 КПК України виключити з мотивувальної та резолютивної частини ухвали суду встановлення ОСОБА_7 адміністративного нагляду із застосуванням обмежень.
В решті ухвалу залишити без змін.

Головуючий

Судді: