Справа № 460/1118/18
Провадження №1кп/460/434/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.05.2018м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Яворові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 20.03.2018, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , командира взводу, лейтенанта, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в :

15.07.2017 обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) за контрактом, порушуючи військову дисципліну через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків без поважних причин не з`явився вчасно на військову службу після відпустки до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), що дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 та по 20.03.2018 проводив службовий час на власний розсуд за місцем свого проживання. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.
В ході досудового розслідування між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_7 20.03.2018 було укладено угоду про визнання винуватості, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження, згідно якої сторони домовилися про те, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст.75 КК України із звільненням його від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання .
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив укладену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого покарання. Захисник ОСОБА_4 просила угоду про визнання винуватості затвердити.
Враховуючи викладене, суд, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості .
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 407 КК України, оскільки він будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 не з`явився вчасно на військову службу без поважних причин в умовах особливого періоду.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, має статус учасника бойових дій, щире каяття у вчиненому як обставину, що пом`якшує покарання, обставин, які обтяжують покарання не встановлено. Таким чином суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20.03.2018, укладену між прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000063 та ОСОБА_5 , який є обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, з участю захисника ОСОБА_7 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
У відповідності з ст.ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Нагляд за засудженим ОСОБА_5 здійснювати командиру військової частини НОМЕР_1 , а у разі його звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1