Справа № 336/5336/18
№ провадження 1-кс/336/1625/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002891, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 29.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 28.08.2018 р. до Шевченківського ВП надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться громадянин, у якого виявлено зіп-пакет з кристалічним камінцем.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.309 КК України.

По приїзду СОГ було проведено огляд місця події, в ході якого 28.08.2018 р. було оглянуто ділянку місцевості навпроти будинку № 29 по вул..8 Березня в м.Запоріжжя. В ході огляду місця події співробітники поліції, відповідно до положень ст.ст.29, 34 ЗУ «Про Національну поліцію», провели поверхневий огляд ОСОБА_5 , у якого було виявлено зіп-пакет з кристалічним камінцем.

Опитаний ОСОБА_5 відмовився давати пояснення, згідно ст.63 Конституції України.

Посилаючись на те, що вказаний зіп-пакет з кристалічним камінцем є предметом вчинення злочину, що зберіг на собі сліди злочину та використовуватиметься як доказ вчинення кримінального правопорушення, слідчий просить винести ухвалу про їх арешт.

В судове засідання слідчий не з`явився, до суду подана заява про розгляд клопотання без його участі.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України, клопотання було розглянуто без повідомлення осіб, зазначених у ч.1 згаданої норми.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснювалось.
При розгляді клопотання суддя виходив з наступного.

Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

За ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, суддею встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучено 28.08.2018 р. Клопотання про арешт майна було подано до суду 10.09.2018 р. В порушення вимог ст.117 КПК України, питання про поновлення строку слідчий не заявляє.

Ст. 8 КПК України передбачено, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобовязані має неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Ст.7 КПК України серед іншого передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, як то доступ до правосуддя; забезпечення права на оскарження судових рішень.

Оскільки нормами КПК України не визначені наслідки пропуску процесуальних строків, суддя, керуючись ст.7 КПК України, дійшов висновку, що клопотання підлягає розгляду по суті.

При розгляді клопотання по суті, слідчий суддя дійшов висновку про його задоволення.

Так, з представлених матеріалів вбачається, що в провадженні Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене 28.08.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002891 за ч.1 ст.309 КК України.

У період часу з 17.30 год. до 18.20 год. 28.08.2018 р., проведено огляд місця події - ділянки місцевості біля будинку № 29 по вул.8 Березня в м.Запоріжжя. В ході огляду місця події було проведено поверхневий особи, яка представилась ОСОБА_5 . В ході огляду у останнього було виявлено та вилучено зіп-пакет з кристалічним камінцем.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.167 КПК тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Ч.2 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку, огляду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. А згідно з ч.3 зазначеної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів провадження встановлено, що майно, яке було вилучене під час огляду місця події 28.08.2018 р. біля будинку № 29 по вул.8 Березня в м.Запоріжжя відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту.

Керуючись ст.ст.170, 173, 174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на зіп-пакет з кристалічним камінцем, вилучений 28.08.2018 р. біля будинку № 29 по вул.8 Березня в м.Запоріжжі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1