Справа № 309/2500/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18.10.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11-сс/4806/52/18 за клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу в виді тримання під вартою, в якому захисник адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 31.08.2018.

Цією ухвалою за клопотанням старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_8 , погодженим прокурором Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001048 щодо ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, не судимого, підозрюваного в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 12 ч.2 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк 60 днів до 29.10.2018.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що приблизно о 21:00 28.08.2018, знаходячись на передньому пасажирському сидінні в автомобілі «Renault Logan» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який під керуванням водія ОСОБА_11 рухався ґрунтовою дорогою біля ріки Тиса «в районі колишньої ферми за межами с. Велятино», за попередньою змовою з ОСОБА_12 , який сидів позаду водія, і почергово з ним, умисно, з метою заподіяння смерті, наніс водію ОСОБА_11 множинні колото-різані рани за таких обставин.

Спочатку ОСОБА_12 , намагаючись поранити ОСОБА_11 , наніс ножем п`ять ударів у спинку сидіння водія, однак не досяг своєї мети через конструктивні особливості сидіння, а потім три колото-різані рани: на передній частині шиї, боковій поверхні грудної клітки справа та правій надплічній ділянці, від яких потерпілий втратив контроль над автомобілем, що з`їхав з дороги та зупинився. ОСОБА_7 , у свою чергу, вийшовши з автомобіля, наніс ОСОБА_11 два удари ножем в область лівого грудного м`язу та у тім`яну поверхню лівого променево-зап`ястного суглобу.

Від масивної зовнішньої кровотечі внаслідок отриманих множинних проникаючих ран на шиї та грудній клітці потерпілий ОСОБА_11 загинув.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_7 підозрюється в учиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке йому загрожує покарання аж до довічного позбавлення волі; що його підозра ґрунтується на даних, які містяться у рапорті оперативного чергового, заяві ОСОБА_13 , протоколах огляду місця події, трупа, місць проживання ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 , а обрання запобіжного заходу - потребою забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, запобігти його спробам переховатися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий вважав, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти вказаним ризикам.

Оскаржена ухвала мотивована тими ж доводами. Обґрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_7 31.08.2018, слідчий суддя визнав пославшись на докази, наведені у клопотанні, а підставами взяття його під варту - ризики його переховування від органів досудового розслідування через суворість покарання, яке йому загрожує, і перешкоджання досудовому розслідуванню шляхом незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді і застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Стверджує, що доказів причетності ОСОБА_7 до вбивства в матеріалах кримінального провадження немає, що оголошена йому підозра ґрунтується на «видуманих фактах», а версія самого ОСОБА_7 про те, що під час вчинення злочину він знаходився вдома, не перевірена. Захисник вважає, що слідчий і прокурор не довели існування жодного ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України, ОСОБА_7 не дав жодного приводу припустити їх існування, а слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_7 не судимий, скоїв злочин уперше та «чудово розуміє відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання».

Відповідно до вимог ч.4 ст. 401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

З часу надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції розгляд провадження з незалежних від суду причин переносився тричі: 12.09.2018, 20.12.2018, 01.10.2018 (а.с.79-91). ОСОБА_7 , який утримується під вартою, щоразу в установленому порядку повідомлявся про час і місце апеляційного розгляду, однак жодного разу клопотання про участь у ньому не подав.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали і доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника на підтримання апеляційних вимог, промову прокурора, який заперечив проти них і вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення; провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи сторін і приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з приписами ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії.

Відповідно до ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, виключно у разі, якщо прокурор доведе, що, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 цієї статті слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування або такого, який спричинив загибель людини.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 апеляційний суд надає перевагу об`єктивним доказам, якими в даному випадку є протокол огляду місця події, протокол огляду трупа, протоколи огляду місць проживання ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , а також показанням очевидця події свідка ОСОБА_13 , в тому числі даних ним під час слідчого експерименту.

Як вбачається з матеріалів цього провадження, пояснення ОСОБА_7 у судовому засіданні, він обґрунтованості підозри не оспорив і сам не заперечив проти застосування щодо нього запобіжного заходу, однак у виді домашнього арешту.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя додержав вимоги ст.ст. 132, 176 - 178, 183, 194 КПК України, дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування тримання під вартою, дав їм належну оцінку. Встановлені слідчим обставини кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_7 , ступінь його тяжкості, покарання, яке загрожує за його вчинення, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі він може вдатися до переховування від органу досудового розслідування і суду, ухилитися від виконання процесуальних обов`язків, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних.

Відомості про особу ОСОБА_7 не дають підстави вважати, що виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання заявленим ризикам зможе забезпечити і менш суворий запобіжний захід.

З огляду на тяжкість кримінального правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 мотив, час, місце, спосіб його вчинення: з користі, вдень, удвох, під час перебування потерпілого в уразливому стані через зайнятість керуванням транспортним засобом, шляхом нанесення численних ударів ножами, а також враховуючи особливий суспільний резонанс цієї події, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що тримання ОСОБА_7 під вартою є виправданим запобіжним заходом.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Хустського районного суду від 31.08.2018 про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: