Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/916/18
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

08.08.2018 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0006489 від 28 вересня 2016 року із звинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

Близько 07 години 25 хвилин 27 вересня 2016 року ОСОБА_4 , впорушення п.12.3., п.12.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Aveo», н/з НОМЕР_1 , по вул. Вапняна в м. Одесі з боку Шкодової гори в напрямку вул. Балківської, із швидкістю близько 80 км/год, що перевищує встановлену у населених пунктах швидкість, діючи самовпевнено, був неуважним, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою частиною мопеду «Honda» під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В результаті даної ДТП ОСОБА_5 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому тіла правої малогомілкової кістки, закритого перелому внутрішньої кісточки, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 день.

Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав в повному обсязі, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та додатково показав, що в ранковий час одного із днів близько двох років назад він, керуючи автомобілем по вул. Вапняна, перевищив дозволену швидкість руху, здійснював маневр обгону, через що завчасно не виявив присутність на проїзній частині мопеду, внаслідок чого застосоване екстренне гальмування не дозволило йому уникнути зіткнення. Про вчинену необережність ОСОБА_4 жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином суд визнає доведеним, що ОСОБА_4 , близько 07 години 25 хвилин 27 вересня 2016 року, впорушення п.12.3., п.12.4. ПДР, керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Aveo», н/з НОМЕР_1 , по вул. Вапняна в м. Одесі з боку Шкодової гори в напрямку вул. Балківської, із швидкістю близько 80 км/год, що перевищує встановлену у населених пунктах швидкість, діючи самовпевнено, був неуважним, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою частиною мопеду «Honda» під керуванням ОСОБА_5 . В результаті даної ДТП ОСОБА_5 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому тіла правої малогомілкової кістки, закритого перелому внутрішньої кісточки, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 день.
Зазначені дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Заявлені органом досудового розслідування до відшкодування з обвинуваченого судові витрати на загальну суму 4703 грн, пов`язані з проведенням у справі судових експертиз, підлягають задоволенню в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття, факт першого притягнення до кримінальної відповідальності, відшкодування заподіяної шкоди, а також позицію потерпілого, який не вимагає призначення суворого покарання, в якості обставин, які пом`якшують покарання.

Суд констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_4 , як про працевлаштовану особу, що має постійне місце проживання, власну родину, з обов`язком утримання малолітньої дитини.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 запропонований прокурором вид покарання - штраф.

Крім того, враховуючи багаторічний водійський стаж ОСОБА_4 , його офіційне працевлаштування в якості керівника транспортної компанії, а також потребу в подальшому утриманні власної родини та у відшкодуванні судових витрат, суд вважає можливим не позбавляти ОСОБА_4 права керувати транспортними засобами.

Водночас, у відповідності з пунктом «в» ст.1 та ст.11 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, особи, засуджені за необережний злочин, який не є особливо тяжким, якщо на день набрання чинності цього Закону вони не позбавлені батьківських прав і мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Цей закон набрав чинності 07 вересня 2017 року, в зв`язку із чим, вчинене ОСОБА_4 діяння за часом підпадає під його дію.

Оскільки санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає можливість призначення покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років, то зазначений склад злочину ст.12 цього ж Кодексу віднесено до злочинів невеликої тяжкості з необережною формою вини.

Виходячи із дослідженого в судовому засіданні свідоцтва серії НОМЕР_2 про народження у ОСОБА_4 01 листопада 2015 року доньки ОСОБА_6 вбачається, що обвинувачений є особою, яка станом на 07 вересня 2017 року мала власну неповнолітню дитину.

На момент розгляду справи в суді будь-яких даних про позбавлення обвинуваченого батьківських прав, або наявність інших обставин, передбачених ст.9 цього ж Закону, що перешкоджали б застосуванню амністії, не встановлено.

Крім того, про згоду на застосування акту амністії ОСОБА_4 заявив в суді усно.

При таких обставинах, відповідно до положень ст.44 КК України, пункту 2 ч. 4 ст.374 КПК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», встановивши в стадії судового розгляду кримінального провадження наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Долю долучених до кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі триста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 5100 (п`яти тисяч ста) грн, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

ОСОБА_4 , на підставі ст.44 КК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», пункту «в» ст.1 та ст.11 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити від відбування зазначеного покарання внаслідок амністії.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на суму 4703 (чотири тисячі сімсот три) грн.
Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів автомобіль «Chevrolet Aveo», н/з НОМЕР_1 , мопед «Honda» - вважати повернутими, відповідно, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1