Справа № 159/1636/18
Провадження № 1-кп/159/208/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл.
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. кримінальну справу - кримінальне провадження № 120 180 301 100 004 90 про обвинувачення
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ковелі Волинської області, громадянина України, без визначеного місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, утриманців не має, з освітою середньою, не працюючого, раніше притягався до кримінальної відповідальності, а саме:

1. за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 28.10.15 р. за ч. 1 ст. 185 КК України до 850 грн. штрафу,

2. за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 07.02.18 р., що набрав законної сили 13.03.18 р., за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 3 р. 06 міс. позбавлення волі з 2 - х річним іспитовим строком, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи засудженим 07.02.18 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за вчинення корисливих злочинів до покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, що законної сили не набрав, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності. Обвинувачений ОСОБА_5 об 11 год. 35 хв. 05.03.18 р., перебуваючи у приміщенні супермаркету «Слайга» у м. Ковелі Волинської області, по вул. П. Могили, 2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи значення та протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, з полиць таємно повторно викрав пасту зубну «Парадонтакс дбайливе відбілювання» ємністю 75 мл в кількості 2 шт. вартістю 51 грн. 60 коп. за 1 шт.; пасту зубну «Парадонтакс екстра свіжість» ємністю 75 мл в кількості 2 шт. вартістю 51 грн. 60 коп. за 1 шт.; пасту зубну «Аквафреш» ємністю 125 мл в кількості 1 шт. вартістю 40 грн. 80 коп., чим завдав потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 248 грн. 20 коп..

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, зазначив, що щиро розкаюється у скоєному, однак, від давання показань відмовився з огляду на положення ст. 63 Конституції України.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), також повністю підтверджується показаннями потерпілої, письмовими доказами, речовим доказом, що зібрані у справі.

Зокрема, потерпіла суду показала, що вона є підприємцем, працює у магазині «Слайга». Пройшовши 5 чи 06 березня 2018 р. по торгівельній залі, вона побачила відсутність зубних паст на полиці. Передивившись дані відезозапису, вона виявила, що було вчинено крадіжку обвинуваченим. Вона звернулась до поліції. Відеозапис вона передала поліції добровільно. Обвинуваченим було відшкодовано їй збитки у повному обсязі. Вона не має до обвинуваченого будь яких претензій та не настоює на його суворому покаранні.

Крім того, винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину повністю доводиться матеріалами кримінального провадження письмовими та іншими доказами у справі.

-протоколом огляду речових доказів від 26.03.18 р. з фототаблицями, згідно з яким було

оглянуто зміст оптичного диска для лазерних систем зчитування інформації CD R, що наданий потерпілою.

-відтвореним у судовому засіданні вказаним вище відеозаписом від 05.03.18 р..

Вказаними вище протоколом та відтвореним відеозаписом повністю стверджуються показання потерпілої.

Суд повно, всесторонньо, об`єктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органами досудового розслідування.

Підстав для визнання доказів, зібраних органом досудового розслідування, такими, що є неналежними чи недопустимими, суд не вбачає.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, те, що обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості; особу винуватого у їх сукупності: те, що обвинувачений раніше неодноразово притягався до

кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, однак, належних висновків не зробив та знову став на злочинний шлях, тобто, є схильним до деліктів; він не працює та не має доходу, утриманців, хоча є працездатного віку; за місцем проживання характеризується посередньо; стан його здоров`я.

Суд також враховує думку потерпілої, яка будь - яких претензій до обвинуваченого не має, не настоює на суворому покаранні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить добровільне відшкодування збитку, завданого злочинними діями потерпілій.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Суд враховує, що обвинувачений за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 07.02.18 р. засуджений за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 3 р. 06 міс. позбавлення волі з 2 - х річним іспитовим строком, що на даний час не закінчився; вчинив інкримінований йому злочин під час терміну дії іспитового строку. Тому суд вбачає підстави для застосування при визначенні покарання положень ст. 71 КК України.

Суд вважає, що немає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальних витрат у справі немає.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.

У справі не заявлено цивільний позов.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Обвинуваченого ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підстав ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.02.18 р. і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 07 (сім) місяців.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання у даному кримінальному провадженні.

Речовий доказ у справі - оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації CD R, що міститься у матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий:ОСОБА_1