Справа № 545/883/18
Провадження № 1-в/545/222/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2018 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта професійно-технічна ,

Засудженого 06.07.2012 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 286 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 25.09.2012 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.07.2012 року залишено без змін.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21.01.2016 року, на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 06.07.2012 року по 25.09.2012 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

Початок строку 06.07.2012 р., кінець строку 17.10.2019 р.,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , вказавши, що засуджений перебуває в місцях позбавлення волі та відбув 1/2 строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому клопоче про умовно-дострокове звільнення засудженого за ст. 81 КК України.

Від засудженого та представника адміністрації до суду надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі. Представник ВК заперечував проти застосування умовно-дострокового звільнення до ОСОБА_6 ,оскільки останній не довів свого виправлення.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та прохав його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував , вважає що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_5 вчинив необережний тяжкий злочин , внаслідок якого загинуло 2 особи та ще 6 осіб отримали тілесні ушкодження різних ступенів тяжкості, за який засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч. 3 ст. 286 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, покарання відбуває з 06.07.2012 року .

За час відбування покарання засуджений мав 9 заохочень та 11 стягнень , з яких 3 рази застосовувалося ДІЗО.

Як вбачається із характеристик на засудженого від 27.01.2015 року , 29.01.2016 року , 12.02.2016 року , 14.02.2017 року , 29.11.2017 року , 21.02.2018 року та 28.02.2018 року ( а.о с. 100, 116,126,176,207,212,217 ), затверджених начальником Крюковської ВК № 29 , ОСОБА_5 характеризується посередньо, має 9 заохочень, 11 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, два з яких правами начальника відділення, а інші дев`ять правами начальника установи,тричі поміщався до ДІЗО.

Згідно останніх характеристик на засудженого від 28.02.2018 року та 17.04.2018 року, вбачається, що ОСОБА_5 стає на шлях виправлення, але враховуючи неодноразове порушення режиму відбування покарання, не довід свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення ( а.с. 14 ).

Даний факт також підтверджується витягами із протоколів засідань комісії Крюковської виправної колонії від 27.01.2015 року № 2, від 29.01.2016 року № 2 , від 12.02.2016 року № 3 року, від 14.02.2017 року № 3, від 29.11.2017 року № 28 , згідно яких вбачається, що засуджений не став на шлях виправлення в зв`язку із чим йому було відмовлено у застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, застосуванні умовно-дострокового звільнення. (а. о/с 102,118,129,178,209).

Крім того, відповідно до рішення дисциплінарної комісії установи про накладення стягнення від 01.03.2018 року, вбачається, що за невиконання покладених обов`язків , визначених п. 3 ч. 4 ст. 107, 133 КВК України із ОСОБА_5 проведено виховну бесіду ( а.о.с. 225,226 ).

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу засудженого, дані про поведінку засудженого та його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення за весь період відбування покарання, в тому числі, і за останній час, який безпосередньо передує розгляду подання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці у процесі відбування покарання.

Таким чином, суд вважає, що застосування заохочень до засудженого свідчить про позитивні тенденції в поведінці ОСОБА_5 , але встановлені судом обставини , дані про особу засудженого, не дають підстави вважати , та що сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_5 довів своє виправлення на протязі всього періоду відбуття призначеного покарання і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1