У Х В А Л А
іменем України

28 серпня 2018 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000639 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, фактично проживає в АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України,
у злочині, передбаченому частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України,
у с т а н о в и в :
Згідно обвинувального акта №0000639 від 29.08.2017 ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна за наступних обставин: 13 липня 2017 року близько 15:00 години в смт Слобожанське Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 перебував у салоні краси "VID", розташованому по вул. Сергія Закори, 10, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
З метою реалізації зазначеного умислу, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаному вище салоні краси, підійшов до столу на якому знаходився телефон, та шляхом вільного доступу викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон "iPhone GOLD 32 GB", вартістю 14010 грн 00 к., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
Кримінальне провадження надійшло до суду 30.08.2017.
Ухвалою судді Зміївського районного суду від 01.09.2017 призначено підготовче засідання на 05.09.2017.
05.09.2017 підготовче засідання відкладено до 06.10.2017 через неявку обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_6 .
06.10.2017 закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта на 23.10.2017.
23.10.2017 в судове засідання не з`явився належним чином викликаний обвинувачений ОСОБА_4 , та до останнього застосовано привід.
22.12.2017 постановлено ухвалу про повторний привід обвинуваченого ОСОБА_4 .
12.03.2018 прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, про оголошення розшуку обвинуваченого і надання дозволу на його затримання з метою приводу в судове засідання для забезпечення розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Ухвалою Зміївського районного суду від 12 березня 2018 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк дії ухвали встановлений до 12.09.2018.
28.08.2018 до Зміївського районного суду надійшов від Зміївського ВП протокол затримання ОСОБА_4 від 28.08.2018 на підставі ухвали Зміївського районного суду від 12.08.2018, а також до суду був доставлений обвинувачений ОСОБА_4 , у зв`язку з чим судове провадження відновлено.
Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання про застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 , якому судом неодноразово надсилались повістки про виклик в судове засідання, не з`являвся до Зміївського районного суду без повідомлення причин. В ході забезпечення явки обвинуваченого у судові засідання працівниками Зміївського ВП ГУНП в Харківській області встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 місце свого проживання покинув, про що не повідомив суд та прокуратуру. Таким чином, ОСОБА_4 ухилився від суду, що викликало необхідність його розшуку.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може продовжити переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, є підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу.
З урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: вагомих доказів про вчинення обвинуваченим злочину, репутацію підозрюваного, який ніде не працює, не одружений, фактичне місце проживання покинув без повідомлення суду та прокуратури, з рідними відносин не підтримує, на судове засідання не з`являвся, прокурор вважав не можливим застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час розгляду клопотання повідомив, що вперше не з`явився за повісткою в судове засідання через поганий стан здоров`я, однак підтвердити факт хвороби не має можливості.
В подальшому він не отримував рекомендованих листів від суду. Також, про надходження будь-яких викликів йому не повідомляв і батько, який деякий час з ним проживав у квартирі.
Він постійно проживав у цій квартирі, нікуди не виїздив, не мав наміру ухилитися від суду. Просив засосувати запобіжний захід - домашній арешт, умови якого буде виконувати належним чином.
Захисник ОСОБА_5 проти клопотання заперечувала, мотивуючи тим, що в матеріалах кримінального провадження наявний доказ належного виклику обвинуваченого лише на одне засідання. В подальшому, доказів вручення рекомендованих листів обвинуваченому немає. Також, вважає, що під час виконання приводів, працвниками поліції не у повному обсязі перевірявся факт проживання обвинуваченого за адресою, вказаною в обвинувальному акті, внаслідок чого помилково зроблено висновок, що він покинув своє місце проживання.
З урахуванням середньої тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відсутності у нього непогашених судимостей, а також тієї обставини, що раніше у відношенні нього будь-який запобіжний захід не обирався, вважала, що достатнім є запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного:
Відповідно до частин 1, 2 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, відповідно з яким йому загрожує, у разі визнання винуватим в даному кримінальному правопорушенні, покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.
Повідомлені обвинуваченим обставини щодо причин неявки до суду та неотримання ним повісток не дають суду підстав для безсумнівного висновку щодо наявності у нього намірів ухилитися від суду.
Водночас, наявність обставин, що обумовили необхідність оголошення розшуку обвинуваченого, який на виклики до суду не з`являвся, його привід був неможливий через відсутність вдома, свідчать про існування ризику переховування від суду, що є підставою для застосування запобіжного заходу.
Однак прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Оцінивши обставини, визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті194 Кримінального процесуального кодексу України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тому належить застосувати щодо обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.
Стороною захисту висловлена правова позиція щодо можливості застосування у відношенні обвинуваченого цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Обвинувачений повідомив, що на даний час він постійно знаходиться за місцем свого фактичного проживання, не підтверджено будь-якими доказами необхідність перебування обвинуваченого поза межами свого житла у зв`язку з роботою чи іншими обставинами.
За таких обставин, для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків необхідним і достатнім є запобіжний захід - домашній арешт із забороною покидати місце проживання цілодобово.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України на обвинуваченого ОСОБА_4 належить покласти обов`язок прибувати до Зміївського районного суду Харківської області за першою вимогою.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд
п о с т а н о в и в :
1. Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити частково.
2. Застосувати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.
3. В іншій частині клопотання залишити без задоволення.
4. Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .
5. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок прибувати до Зміївського районного суду Харківської області за першою вимогою.
6. Ухвалу для виконання передати Зміївському ВП ГУНП в Харківській області.
7. Строк дії ухвали - до 26 жовтня 2018 року.
8. Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1