11-сс/775/210/2018(м)
263/8277/18

Категорія: ст. 194 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2018 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 червня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполя Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.06.2018 року приблизно о 22.25год. ОСОБА_10 , знаходячись на літній площадці кафе «Red cups» у ТРЦ «Порт Сіті», яке розташоване по вулиці Запорізьке Шосе, 2 у Центральному районі м.Маріуполя і є громадським місцем, умисно, групою осіб з ОСОБА_8 , з хуліганських мотивів, в той час, як на території кафе знаходились сторонні відвідувачі, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, навмисно завдав удар головою потерпілому ОСОБА_11 по голові останнього в область лоба, після чого ОСОБА_8 руками схопив потерпілого за шию і повалив останнього на асфальт, де продовжував утримувати деякий час. В результаті хуліганських дій потерпілому ОСОБА_11 був спричинений фізичний біль та тілесні ушкодження.
19.06.2018 року о 22.00год. ОСОБА_8 затриманий у порядку ст.208 КПК України, а 20.06.2018 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, а саме у тому, що він грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
За цим кримінальним провадженням на розгляд слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 22.06.2018 року задоволено вищевказане клопотання слідчого і застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Маріупольський слідчий ізолятор» терміном на 57 днів по 17.08.2018 року включно з визначенням розміру застави.
Не погодившись з судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення і відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вказує, що суд необґрунтовано врахував наявність ризиків, передбачених ч.2 ст.177 КПК України. Слідчим та прокурором не надано жодного підтвердження заявленим ризикам; суд не у повній мірі врахував дані про особу підозрюваного, а саме те, що на його утриманні знаходяться бабуся похилого віку і мати пенсійного віку; він працював у вільний від навчання час стажистом охоронцем; характеризується позитивно за місцем навчання, саме 23.06.2018 року повинен був захищати дипломну роботу, а застосований щодо нього запобіжний захід позбавив останнього отримати атестат про освіту; має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання у м.Маріуполі.
Суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи захисту про те, що кримінальне провадження порушено за ознаками ч.2 ст.296 КК України, але у фабулі вказано, що тілесні ушкодження ОСОБА_11 були спричинені не з хуліганських мотивів, а на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин. Звертає увагу суду, що ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не завдав ні ОСОБА_11 , ні іншим відвідувачам кафе, майно не пошкоджував, вважає підозру необґрунтованою.
Зазначає, що його підзахисний не вчиняв дій, які б свідчили про його намір переховуватися від органів розслідування і суду, і не має наміру робити це у подальшому.
Окрім того зазначає, що суд не вмотивував, чому інший запобіжний захід неможливо застосувати стосовно ОСОБА_8 .
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який апеляційну скаргу захисника просив залишити без задоволення, ознайомившись з витребуваними матеріалами і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Органом досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке відноситься згідно зі ст.12 КК України до злочину середньої тяжкості, за який санкцією статті КК передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років.
Мотивуючи прийняте рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років, ОСОБА_8 офіційно не працює, раніше судимий за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки, на шлях виправлення не став та обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.296КК України, під час дії випробувального терміну, тому усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, він може переховуватись від органів досудового розслідування, у тому числі, і на тимчасово непідконтрольній державній владі України території Донецької області. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_8 може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та не знайшов підстав для застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді.
Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.
Перевіривши судові матеріали, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а саме: дані протоколів допиту потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_13 , протоколів впізнання підозрюваного потерпілими, колегія суддів вважає, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_8 є обґрунтованою.
При цьому колегія суддів враховує також практику Європейського суду з прав людини з питання визначення поняття «обґрунтованої підозри» (рішення Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Гусинський проти Росії», «Нечипорук і Йонкало проти України» та інші), згідно якої для підозри достатньо існування інформації про те, що особа могла вчинити правопорушення. Така інформація щодо ОСОБА_8 в матеріалах справи існує та доведена прокурором, тому обґрунтованість підозри у колегії суддів не викликає сумнівів.
Стосовно апеляційних доводів захисника про відсутність доказів на підтвердження вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, що його підзахисний намагався припинити конфлікт та з цією метою утримував потерпілого, то колегія суддів не може з ними погодитися.
Враховуючи також практику Європейського суду з прав людини з цього питання, колегія суддів вважає, що в ході досудового розслідування, при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідна наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити правопорушення, мета затримання - продовжити розслідування й підтвердити або спростувати підозри, які стали підставою для затримання. Водночас ця стадія розслідування не передбачає сукупності доказів, достатньої для прийняття процесуального рішення за суттю кримінального провадження.
З викладених вище підстав, колегія суддів вважає апеляційні доводи захисника щодо відсутності розумної підозри необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.
Стосовно існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, колегія суддів вважає їх доведеними як в суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду.
Так, в матеріалах справи наявна довідка про судимості ОСОБА_8 , згідно якої останній має не зняту та не погашену судимість, вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 20.09.2017 року його засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки, тобто під час дії випробувального терміну він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, що може свідчити про можливість, як вчинення ним іншого кримінального правопорушення, так і переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з можливістю отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, так і існування зазначених ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчого.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_8 характеризується позитивно за місцем навчання, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, на його утриманні знаходяться бабуся похилого віку і мати пенсійного віку, не зменшують заявлені ризики щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а при відсутності даних про працевлаштованість ОСОБА_8 та отримання легальних доходів ставить під сумнів утримання ним інших членів сім`ї. Крім того, в матеріалах справи наявне посвідчення, що мати підозрюваного ОСОБА_14 , 1977 року народження працює соціальним робітником.
З урахуванням наданих матеріалів справи та встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає рішення слідчого судді за клопотанням про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 законним, обґрунтованим та вмотивованим, а висновок про неможливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, правильним.
З викладених вище підстав, колегія суддів вважає апеляційні вимоги захисника необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7
залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4