Справа № 635/2955/16-к
Провадження по справі № 1-в/635/521/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ? ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ? ОСОБА_2 ,

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ? ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_2 про направлення звільненого від покарання з випробовуванням для відбування покарання, призначеного вироком, засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Таранівка Зміївського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27 грудня 2016 року Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, яким просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 в місця позбавлення волі. В обґрунтування подання зазначав, що ОСОБА_5 27 грудня 2016 року засуджений вироком Харківського районного суду Харківської області за ч.1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладені обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Зазначений вирок був прийнятий до виконання Харківського РВ з питань пробації, ОСОБА_5 були направлені виклики про необхідність з`явитися до Харківського РВ з питань пробації для постановки на облік, але останній у зазначені строки за викликами не з`явився, причини неявок не повідомив.

03 березня 2017 року та 15 березня 2017 року було здійснено перевірку за можливим місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході перевірки було встановлено, що за даною адресою засуджений тривалий час не проживає, встановити місце знаходження засудженого не вдалося. 15 березня 2017 року були розпочаті першочергові розшукові заходи відносно засудженого ОСОБА_5 . При перевірці медичних закладів та відділу Реєстрації актів цивільного стану Харківського РУЮ на предмет знаходження на лікуванні або можливої смерті засудженого було встановлено, що він до медичних закладів за допомогою не звертався, по облікам Харківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області як померлий не проходив. За інформацією «Харківського міського центру реінтеграції бездомних осіб» засуджений у закладі не перебував, реєстрацію не отримував, теперішнє місцезнаходження останнього невідоме. Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на військову службу за мобілізацією не призивався. За даними АІС «АРМОР» ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності не притягувався. Згідно відповіді Харківської установи виконання покарань (№27) ОСОБА_5 в установі не утримувався, даних про його місцезнаходження не мається. Згідно акту депутата селищної ради, засуджений ОСОБА_5 зареєстрований за вищевказаною адресою, але фактично не проживає з липня 2016 року по теперішній час, вів антисоціальний спосіб життя. Отже, за результатами проведених першочергових розшукових заходів встановити місцезнаходження ОСОБА_5 не вдалося. Крім того, 11 січня 2018 року відносно засудженого були проведені розшукові заходи щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , за результатами яких встановити місцезнаходження останнього також не вдалося. Дії засудженого ОСОБА_5 щодо ухилення від відбування покарання та переховування від працівників Харківського ВП ГУНП в Харківській області та Харківського РВ з питань пробації свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених в клопотанні.

Представник органу пробації ОСОБА_3 у судовому засіданні просила задовольнити клопотання прокурора.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, засуджений знаходиться у державному розшуку, місце його знаходження не встановлено.

Суд, дослідивши матеріали, додані до клопотання та особову справу на засудженого ОСОБА_5 №45/17, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 вироком Харківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2016 року засуджений за ч.1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Згідно ст. 76 КК України на засудженого були покладені обов`язки в період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Вирок набрав законної сили 27 січня 2017 року.
Розпорядженням Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2017 року про виконання вироку, що набрав законної сили, на адресу Харківського РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України був направлений вирок для виконання.

Засуджений ОСОБА_5 був взятий на облік Харківського РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України 06 лютого 2017 року.

Матеріали особової справи на засудженого свідчать про те, що Харківським РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України вживалися заходи щодо виклику засудженого, однак, як вбачається з довідок фахівця з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації ОСОБА_6 від 03 березня 2017 року та 15 березня 2017 року - ОСОБА_5 за місцем мешкання та реєстрації: АДРЕСА_1 не проживає, встановити його місце проживання не вдається можливим.

Харківським РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України вживалися деякі заходи щодо встановлення місцезнаходження засудженого ОСОБА_5 , зокрема вони зверталися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)», Харківського районного відділення державної реєстрації актів цивільного стану Головного ТУЮ у Харківській області, КЗ «Харківський міський центр реінтеграції бездомних осіб», однак встановити місце знаходження засудженого не вдалося можливим.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 липня 2017 року в задоволенні подання начальника Харківського РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_7 про направлення звільненого від покарання з випробовуванням для відбування покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2016 року ОСОБА_5 відмовлено з тих підстав, що в ході підготовки матеріалів щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, не було з`ясовано причину, чи засуджений умисно зник з метою ухилення від контролю за його поведінкою з постійного місця проживання, в зв`язку з чим неможливо з`ясувати, чи мав він реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Після постановлення вищевказаної ухвали суду Харківським РВ з питань пробації були проведені деякі розшукові заходи щодо встановлення місця знаходження засудженого ОСОБА_5 , зокрема були направлені запити до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)», Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та м. Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, КЗ «Харківський міський центр реінтеграції бездомних осіб», КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1», КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», КЗОЗ «Мереф`янська ЦРЛ», Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання у Харківській області, Харківського ВП ГУНП в Харківській області, Харківського районного суду Харківської області, однак встановити місце знаходження засудженого не вдалося можливим.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Підставами звернення до суду з поданням про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду, є: а) невиконання засудженим протягом іспитового строку покладених на нього судом обов`язків; б) систематичне вчинення правопорушень (трьох і більше), що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення (ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 166 КВК України).

Невиконанням обов`язків вважається, якщо засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які було покладено на нього судом (ч. 3 ст. 166 КВК України).

За змістом ст.539 КПК України, під час розгляду питання щодо направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор, з відповідним повідомленням про час та місце розгляду клопотання (подання) органу або установи виконання покарань.

Завданнями кримінального провадження, у відповідності до ст.2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У ст.20 КПК України закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Аналізуючи обставини розгляду кримінального провадження за відсутності засудженого щодо якого вирішується питання про направлення для відбування покарання у вигляді позбавлення волі, тобто питання, яким погіршується становище засудженого, суд приходить до висновку, що його процесуальні права, в тому числі право засудженого на обізнаність про суть клопотання та його право на захист, будуть істотно порушені, не буде забезпечено реальне здійснення процесуальних прав засудженим в кримінальному провадженні та з`ясування його позиції щодо поданого відносного нього клопотання. Крім того, будуть порушені такі загальні засади кримінального провадження (судочинства) як рівність перед законом і судом, доступ до правосуддя, повага до людської гідності, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, передбачені п.п.3, 4, 10, 13, 14, 15 ч.1 ст.7 КПК України.

Разом з тим, забезпечення обвинуваченому права на захист, доступ до правосуддя та принцип рівності сторін згідно Конституції України є основними засадами судочинства, яким повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження.

Конституційно закріплено, що «ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередньо участь у судовому процесі, або позбавлений такого права», зазначений принцип знайшов своє відображення у рішенні Конституційного Суду України від 12.04.2012 № 9-рп/2012 (справа про рівність сторін судового процесу), у якому формулюючи незаперечне право особи на судову присутність, Суд керувався правовими постулатами «доброї совісті» (bonae fidei), оскільки для громадян не може бути жодних перешкод об`єктивного характеру, якщо відбувається розгляд в суді індивідуально-конкретної справи.

З огляду на викладене, присутність особи, яка має право брати безпосередньо участь і виступати в суді, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, є невід`ємним правом та елементом законного і справедливого правосуддя.

Аналогічною є і судова практика ЄСПЛ (рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України»), згідно якої «принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом». За наслідками розгляду цієї справи Суд дійшов висновку, «що у провадженні, яке розглядається, важливі процесуальні гарантії були відсутні та що ці процесуальні недоліки, у світлі обставин справи, були достатньо серйозними, щоб піддати сумніву справедливість провадження. Відповідно було порушення п.1 ст.6 Конвенції». Порушення права на справедливий судовий розгляд, виходячи із суті Конвенції при розгляді справи у відсутність обвинуваченого було встановлено і у рішенні ЄСПЛ у справі «Зана проти Турції».

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що суд має право розглянути подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання за відсутності засудженого у виняткових випадках, коли у судовому засіданні буде поза розумним сумнівом доведено, що засуджений умисно ухилився від виконання покладених на нього судом обов`язків.

Однак, як свідчать матеріали особової справи на засудженого, розшукові заходи були проведені Харківським РВ з питань пробації лише в межах Харківської області, відомості щодо проведення таких заходів поза межами Харківської області відсутні.

Крім того, як вбачається з листа Харківського ВП ГУНП в Харківський області №4280/119-90/04/14-2018 від 10 травня 2018 року, станом на 10 травня 2018 року місцезнаходження ОСОБА_8 не встановлено, на даний час проводяться розшукові заходи по встановленню місця знаходження останнього, однак матеріали справи не містять жодних відомостей про те, які саме розшукові заходи були вжиті працівниками Харківського ВП ГУКНП в Харківській області та чи були вони вжиті в достатній мірі, аби стверджувати, що засуджений умисно ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків.

Отже, з наданих суду матеріалів вбачається, що в ході підготовки матеріалів щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, прокурором належним чином не з`ясовано причину, чи засуджений умисно зник з метою ухилення від контролю за його поведінкою з постійного місця проживання, в зв`язку з чим неможливо з`ясувати, чи мав він реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у клопотанні, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Таким чином, суд вважає за необхідне в задоволенні подання відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 537,539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_2 про направлення звільненого від покарання з випробовуванням для відбування покарання, призначеного вироком, засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя