Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/30/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000075 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя зареестрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, інваліда ІІ-ї групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

30 квітня 2012 року, ОСОБА_3 , разом з ОСОБА_7 та невстановленою особою перебуваючи в м. Олевськ, купуючи металеву арматуру на території ПП «Кльоц» побачили у потерпілого ОСОБА_5 в кармані шортів грошові кошти, і в цей час у ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та невстановленої особи раптово виник злочинний умисел на напад та заволодіння коштами, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Діючи спільно з корисливих мотивів, маючи намір на вчинення нападу за попередньою змовою групою осіб із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_5 , ОСОБА_7 30 квітня 2012 року близько 16 години під приводом розрахунку за металеву арматуру запросив потерпілого ОСОБА_5 до автомобіля марки «Мерседес», моделі «Віто» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився неподалік території ПП «Кльоц» на вул. Київській. Підійшовши до автомобіля невідома особа заштовхнула ОСОБА_5 до салону даного транспортного засобу, в якому вже знаходився ОСОБА_7 , після чого до їх підсів ОСОБА_3 та вони поїхали. Під час поїздки водій автомобіля (невстановлена особа) передала ніж ОСОБА_7 , який приставляв до горла потерпілого, чим подавляв волю останнього. Під`їхавши до сільського кладовища, що розташоване поблизу с. Болярка Олевського району Житомирської області, ОСОБА_7 подавивши волю потерпілого ОСОБА_5 яке виразилося у демонстрації ножа потерпілому та присталені до горла і яку останній сприймав як реальну загрозу для його життя та здоров`я, незаконно заволодів двома акумуляторними батареями вартістю 30 грн., а ОСОБА_3 грошовими коштами в сумі 9000 грн., внаслідок чого спричинили матеріальну шкоду потерпілому на зазначену суму.

Продовжуючи свої дії ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та невстановлена особа двічі з невеликим проміжком часу за допомогою липкої стрічки типу "Скотч" зв`язали руки та ноги потерпілого ОСОБА_5 і прив`язали до дерева поблизу сільського кладовища, що розташоване неподалік с. Болярка, Олевського району, Житомирської області.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе не визнав і відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань ( том-4, а.с.189).

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 , своєї вини у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, його винність у даному кримінальному правопорушенні за викладених вище обставин підтверджується усією сукупністю досліджених під час судового розгляду доказами, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , надав суду показання про те, що 30.04.2012 року, на автомобілі, марки «Мерседес», моделі «Віто» д.н.з. НОМЕР_1 до м. Олевська Житомирської області прибули ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , та ще один невідомий йому громадянин, де перебуваючи на території ПП «Кльоц» в м. Олевську по вул. Київській займалися вантаженням належної йому металевої арматури. Під час вантаження арматури він запропонував ОСОБА_7 , розрахуватись з ним за арматуру, на що ОСОБА_7 , погодився та запросив його до автомобіля марки «Мерседес», моделі «Віто» д.н.з. НОМЕР_1 , де в салоні останнього мав провести із ним розрахунок.

Підійшовши до вказаного авто, його в середину салону автомобіля відразу заштовхнула невідома йому особа, після чого до автомобіля сів ОСОБА_3 , та закрив за собою бокову дверцяту зазначеного вище автомобіля. В автомобілі ОСОБА_7 , наказав невідомому йому громадянину - водієві «рушай». Після чого ОСОБА_7 , за допомогою фізичних зусиль забрав у нього із руки два мобільні телефони марки «Нокіа» та повідомив його, що «от ти і попав». В цей час вказаний вище автомобіль, в якому він перебував виїхав з міста Олевська на автодорогу, сполученням Київ-Ковель, в напрямку м. Київ, під час руху невідома особа, яка керувала автомобілем передала ОСОБА_7 ніж, в цей час на один із його мобільних телефонів зателефонували, і ОСОБА_7 , підставивши йому ножа під шию наказав відповісти абоненту, що «буцімто він скоро буде», що він і зробив. Проїхавши певну відстань, водій автомобіля марки «Мерседес», моделі «Віто» д.н.з. НОМЕР_1 , повернув до сільського кладовища, що розташоване поблизу с. Болярка, Олевського району, Житомирської області, яке знаходиться з правої сторони автодороги, сполученням Київ-Ковель, в напрямку м. Київ, де 30.04.2012 року близько 16 годин, ОСОБА_3 , забрав у нього із лівої кишені грошові кошти в сумі 9000.00 гривень, купюрами номіналом по 100 гривень, після чого його за допомогою фізичних зусиль ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_3 , тримаючи за руки відвели до лісу, де мається занижена місцевість, яка знаходиться з лівого краю центрального входу до кладовища, приблизно на відстані 20 метрів. Підвівши до дерева ОСОБА_3 , витягнувши його руки вперед, а ОСОБА_7 , в цей час за допомогою липкої стрічки типу «Скотч» зв`язав його руки і ноги та прив`язали його до дерева. Після чого ОСОБА_7 , повернув йому два його мобільних телефони марки «Нокіа» без акумуляторних батарей, щоб він не зміг зателефонувати, і положили до його задньої правої кишені штанів гроші в сумі 1000 гривень, щоб він розрахувався з людьми за навантаження арматури. Далі ОСОБА_3 , з ОСОБА_7 , сіли до автомобіля, марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , сріблястого кольору, і поїхали до автодороги, сполученням Київ-Ковель, повернувши в напрямку м. Київ. ОСОБА_5 через п`ять хвилин виплутався із "Скотчу" та вибігши на вказану автодорогу, повернув в напрямку м. Ковель щоб дістатися додому, однак в цей час до нього під`їхав автомобіль, марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , сріблястого кольору, де ОСОБА_7 , із ОСОБА_3 , та невстановлена особа схопили його за руки та знову затягнули в середину салону зазначеного автомобіля, і відвезли до того ж самого місця, де відійшовши від кладовища, на відстань 50 м., в лісі, знову за допомогою «Скотчу» прив`язали його до дерева таким же способом як і в перший раз. Прив`язавши його вдруге ОСОБА_7 , із ОСОБА_3 , та невстановленою особою поїхали. Він, зачекавши, приблизно 20 хвилин знову розв`язався, вийшов на автодорогу, сполученням Київ-Ковель, де зупинивши авто і попросив телефон з якого зателефонував до ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , яким повідомив про обставини які з ним сталися. Діставшись до перехрестя автодоріг, сполученням Київ-Ковель-Олевськ-Ємільчино, зателефонував до Олевського РВ УМВС та повідомив про дану подію.

Свідок ОСОБА_10 , у судовому засіданні надав суду показання, при цьому засвідчивши те, що він 30.04.2012 року проводив вантаження металевої арматури, яка належала ОСОБА_5 . Навантаження металевої арматури здійснювали на території ПП «Кльоц» в м. Олевську Житомирської області. На вказаній території були незнайомі йому особи, серед яких був і ОСОБА_3 , але він на них не звертав уваги. Під час вантаження арматури ОСОБА_5 , з території ПП «Кльоц» десь зник. Він телефонував ОСОБА_5 , на його мобільний телефон, однак той був «поза зоною». Через деякий час до території ПП «Кльоц» приїхав ОСОБА_8 , який повідомив їх, що ОСОБА_5 , вивезено до сільського кладовища с. Болярка Олевського району, де зв`язали та прив`язали до дерева.

Свідок ОСОБА_11 , у судовому засіданні надав суду показання з яких слідує, що він 30.04.2012 року проводив навантаження металевої арматури, яка належала ОСОБА_5 . Металеву арматуру грузили на території ПП «Кльоц» в м. Олевську Житомирської області. На вказаній території були ОСОБА_5 , та інші незнайомі йому особи, серед яких був і ОСОБА_3 . Під час навантаження арматури ОСОБА_5 , з території ПП «Кльоц» десь зник. І після того, як ОСОБА_5 , зник чи залишався біля них ОСОБА_3 , він не пам`ятає. Приблизно через дві години, після того, як зник ОСОБА_5 , приїхав ОСОБА_8 , який повідомив їх, що ОСОБА_5 , вивезено до сільського кладовища с. Болярка Олевського району, де зв`язали, прив`язали до дерева та викрали гроші.

Свідок ОСОБА_9 , у судовому засіданні надав суду свідчення про те, що 30.04.2012 року, об 18 годині 00 хвилин, із невідомого номеру мобільного телефону, йому зателефонував ОСОБА_5 , в голосі якого він відчув наляканість і розгубленість останнього, де ОСОБА_5 , повідомив йому про те, що його вивезено ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , та іншою невідомою особою до сільського кладовища с. Болярка Олевського району Житомирської області, де останні зв`язали його та прив`язавши до дерева, відібрали 9000.00 грн., і акумуляторні батареї до його мобільних телефонів. Однак ОСОБА_5 , вдалося розв`язатись, і на автодорозі, сполученням Київ-Ковель зупинити автомобіль та зателефонувати до нього.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , надав суду свідчення про те, що він 30.04.2012 року прибув на вантажному автомобілі, марки «Даф», державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_3 до м. Олевська Житомирської області, де в кабіні його авто приїхав і ОСОБА_3 , з яким він не спілкувався по дорозі до м. Олевська. В м. Олевську Житомирської області вантажили металеву арматуру. Коли з території на якій вантажили металеву арматуру вийшов потерпілий ОСОБА_5 , то за ним відразу пішли і ОСОБА_7 , та ОСОБА_3 . Після чого останніх він більше цього дня не бачив.

Свідок ОСОБА_8 , у судовому засіданні надав суду свідчення про те, що 30.04.2012 року, об 18 годині 00 хвилин, із невідомого номеру мобільного телефону, йому зателефонував ОСОБА_5 , в голосі якого він відчув наляканість і розгубленість останнього, де ОСОБА_5 , повідомив йому про те, що його вивезено трьома особами до сільського кладовища с. Болярка Олевського району Житомирської області, де останні зв`язали його та прив`язали до дерева. Однак ОСОБА_5 , вдалося розв`язатись, і на автодорозі, сполученням Київ-Ковель зупинити автомобіль та зателефонувати до нього. Він відразу приїхав до перехрестя автодоріг, сполученням Київ-Ковель-Олевськ-Ємільчино, де ОСОБА_5 , з його мобільного телефону зателефонував до Олевського РВ УМВС і повідомив про дану подію та став чекати працівників міліції. А він повернувся до м. Олевська, де на території ПП «Кльоц» повідомив ОСОБА_10 , і ОСОБА_11 , про те, що сталося із ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він та інші особи 30.04.2012 року проводили навантаження металевої арматури, яка належала ОСОБА_5 . Металеву арматуру грузили на території ПП «Кльоц» в м. Олевську Житомирської області. На вказаній території були ОСОБА_5 , який знаходився на ваговій і коли останній покинув територію він не знає. На території також знаходились інші незнайомі йому особи. Про те, що ОСОБА_5 пограбували він дізнався від кума потерпілого. Наступного дня при зустрічі ОСОБА_5 пояснив, що в нього забрали гроші та телефони.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що він працівниками міліції був залучений у якості понятого і приймав участь при огляді місця події поблизу кладовища с. Болярка. З потерпілим у дружніх та родинних відносинах не перебуває.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показав, що в протоколі огляду місця події від 01.05.2012 року та фототаблицях до нього є його підпис і він був присутній при огляді транспортного засобу , бачив невеликий ніж і клейку стрічку "Скотч", яка була вилучена працівниками міліції.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що в протоколі огляду місця події від 01.05.2012 року за яким проводився огляд автомобіля марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , мається не його підпис, але на фототаблицях доданих до протоколу мається його підпис і дійсно він як спеціаліст приймав участь в огляді автомобіля і також приймали участь і понятті. Під час огляду вилучався з автомобіля ніж та моток "Скотча".

Протоколом огляду місця події від 30.04.2012 року, з якого слідує, що місцем події є територія приватного підприємства «Кльоц», що розташована по вул.Київська, 27 в м. Олевську Житомирської області, де виявлено сліди від протекторів шин вантажного автомобіля (т.1 а.с.165-166).

Протоколом огляду місця події від 01.05.2012 року та фототаблицю до нього , яким підтверджено, що місцем події є ділянка місцевості біля сільського кладовища, що розташоване поблизу с. Болярка Олевського району Житомирської області, де біля дерев породи сосна, на відповідній відстані одне від одного було виявлено і вилучено до Олевського РВ УМВС України в Житомирській області липкі стрічки типу «скотч» де та з допомогою яких прив`язували потерпілого ОСОБА_5 та при виїзді із зазначеного кладовища до автодороги, сполученням Київ-Ковель виявлено і вилучено фрагмент протектору від шин автомобіля (т.1 а.с.167-173).

Протоколом огляду місця події від 01.05.2012 року та фототаблици до нього з якого та з якої слідує, що об`єктом огляду є автомобіль, марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , сріблястого кольору, де на передньому пасажирському сидінні виявлено кухонний ніж, який ОСОБА_7 приставляв до горла потерпілого на задньому пасажирському сидінні зазначеного автомобіля виявлено липку стрічку типу «Скотч» за допомогою якої ОСОБА_17 , ОСОБА_7 та невстановлена особа в`язали потерпілому руки та ноги та прив`язували до дерев (т.1 а.с.174-180).

Протоколом огляду місця події від 01.05.2012 року, оглянуто автомобіль, марки «Даф», державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_3 , де в причепі знаходиться металева арматура (т.1 а.с.181-184).

Протоколом огляду предметів від 02.05.2012 року, з якого слідує, що слідчим Олевського РВ УМВС у присутності понятих проведено огляд речей вилучених у ході ОМП від 01.05.2012 року, поблизу сільського кладовища с.Болярка Олевського району, та речей вилучених 01.05.2012 року із автомобіля, марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 (т.1 а.с.185,186).

Постановою про приєднання до справи речових доказів від 02.05.2012 року, з якої слідує, що слідчим визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження, як речові докази; моток липкої стрічки типу «Скотч»; дві частини липкої стрічки типу «Скотч»; предмет схожий на ніж; біла салфетка та гіпсовий зліпок із слідами транспортного засобу. Зазначені речові докази передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олевського РВ УМВС України в Житомирській області (т.1 а.с.187).

Протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 03.05.2012 року, з якого слідує, що слідчим Олевського РВ у присутності понятих було пред`явлено потерпілому ОСОБА_5 , мотки липкої стрічки типу «Скотч», де ОСОБА_5 , впізнав моток липкої стрічки "Скотч" під № 3 з допомогою якої ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та невстановлена особа в`язали йому руки та ноги і двічі прив`язували до дерева ( т.1 188-189).

Протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 03.05.2012 року, відповідно до якого слідчим Олевського РВ у присутності понятих було пред`явлено потерпілому ОСОБА_5 , чотири ножи, де ОСОБА_5 , впізнав ніж під № 4, який ОСОБА_7 під час руху в автомобілі приставляв йому до горла та демонструючи пригнічував волю потерпілого (т.5 а.с.50).

Висновком експерта № 1/453 від 17.05.2012 року, згідно до якого наданий на дослідження ніж, який був вилучений 01.05.2012 року під час ОМП з автомобіля, марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , є різновидом господарсько-побутових інструментів ножем кухонним, що виготовлений заводським способом і не відноситься до категорії холодної зброї (т.1 а.с.190-195).

Висновком експерта № 188 від 24.05.2012 року судово-медичної експертизи, відповідно до якої тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , не виявлено (т. 1 а.с.196,197).

Постановою про визнання речовим доказом і приєднання його до справи від 24.05.2012 року, яким визнано автомобіль, марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 речовим доказом та передано на зберігання на штраф майданчик Олевського РВ (т.1 а.с.198).

Висновоком експерта № 1/454 від 26.05.2012 року, відповідно до якого стрічка після останнього користування мотком прозорої липкої технічної стрічки "Скотч", який вилучений 01.05.2012 року з автомобіля "Мерседес-Віто" під керуванням ОСОБА_7 , була відділена від цілого шляхом розривання. Механізм розривання стрічки після останнього користування мотком прозорої липкої технічної стрічки "Скотч" наступний в одному місці стрічки була прикладена значна мускульна сила людини в напрямку протилежному від початку стрічки, який в свою чергу зафіксований достатньо міцно, у наслідок чого стрічка розірвалась (т.1 а.с.199-205).

Висновком експерта № 39 від 09.06.2012 року, із якого слідує, що слід транспортного засобу, зафіксований на гіпсовий зліпок, який було вилучено в ході ОМП 01.05.2012 року залишений такого ж типу шин, які на автомобільних шинах, що надані на дослідження з автомобіля, марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 .(т.1 а.с.206-212).

Довідкою, що видана приватним підприємцем ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , стосовно середньої ринкової вартості батареї «Нокіа», бувшої у використанні, на квітень місяць 2012 року становить: 30.00 грн. (т.1 а.с.215).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.12.2013 року, відповідно до якого, у кабінеті № 4 СВ Олевського РВ УМВС, слідчим у присутності понятих, потерпілому ОСОБА_5 , було пред`явлено для впізнання громадян, де потерпілий ОСОБА_5 , впізнав громадянина під номером № 2, як ОСОБА_3 (т.1 а.с.217-221).

Показання свідка ОСОБА_7 , суд до уваги не бере відповідно до п.1 ч.3 ст. 87 КПК України, тому що дані показання є недопустимими, оскільки з його слів він має процесуальний статус обвинуваченого за аналогічним обвинувачення що і ОСОБА_3 .

Суд не бере до уваги доводи захисників обвинуваченого ОСОБА_20 та ОСОБА_6 в частині того, що протоколи слідчих дій та висновки експертів є недопустимими доказами, оскільки не відкривались сторонам кримінального провадження, складені в порушення норм КПК України (1960 року), не зазначені в реєстрі до обвинувального акту, а саме :

- протокол огляду місця події від 01.05.2012 року та фототаблицю до про огляд ділянки місцевості біля сільського кладовища, що розташоване поблизу с. Болярка Олевського району Житомирської області, де біля дерев породи сосна, на відповідній відстані одне від одного було виявлено і вилучено до Олевського РВ УМВС України в Житомирській області липкі стрічки типу «Скотч» та при виїзді із зазначеного кладовища до автодороги, сполученням Київ-Ковель виявлено і вилучено фрагмент протектору від шин автомобіля (т.1 а.с.167-173);

- протокол огляду місця події від 30.04.2012 року, із якого слідує, що місцем події є територія приватного підприємства «Кльоц», що розташована по вул.Київська, 27 в м. Олевську Житомирської області, де виявлено сліди від протекторів шин вантажного автомобіля (т.1 а.с.165-166);

- протокол огляду місця події від 01.05.2012 року, із якого слідує, що об`єктом огляду є автомобіль, марки «Даф», державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_3 , де в причепі знаходиться металева арматура (т.1 а.с.181-184);

- протокол пред`явлення предметів для впізнання від 03.05.2012 року, відповідно до якого слідчим Олевського РВ у присутності понятих було пред`явлено потерпілому ОСОБА_5 , мотки липкої стрічки типу «Скотч», де ОСОБА_5 , впізнав моток липкої стрічки під № 3 з допомогою якої його прив`язували до дерева (т.1 а.с.188-189);

- протокол пред`явлення предметів для впізнання від 03.05.2012 року, відповідно до якого слідчим Олевського РВ у присутності понятих було пред`явлено потерпілому ОСОБА_5 , чотири ножи, де ОСОБА_5 , впізнав ніж під № 4, який ОСОБА_7 під час руху в автомобілі приставляв йому до горла та демонструючи пригнічував волю потерпілого (т.5 а.с.50);

- протокол огляду предметів від 02.05.2012 року, відповідно до якого слідчим Олевського РВ УМВС у присутності понятих проведено огляд речей вилучених у ході ОМП від 01.05.2012 року, поблизу сільського кладовища с.Болярка Олевського району, та речей вилучених 01.05.2012 року із автомобіля, марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 .(т.1 а.с.185,186);

- висновок експерта № 1/454 від 26.05.2012 року, відповідно до якого слідчим Олевського РВ передавалось на дослідження моток прозорої липкої технічної стрічки «Скотч» щодо встановлення механізму її розривання (т.1 а.с.199-205);

- висновок експерта № 1/453 від 17.05.2012 року, згідно до якого наданий на дослідження ніж, який був вилучений 01.05.2012 року під час ОМП з автомобіля, марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , є різновидом господарсько-побутових інструментів ножем кухонним, що виготовлений заводським способом і не відноситься до категорії холодної зброї (т.1 а.с.190-195);

- висновок експерта № 188 від 24.05.2012 року судово-медичної експертизи, відповідно до якої тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , не виявлено (т.1 а.с.196,197);

- висновок експерта № 39 від 09.06.2012 року, із якого слідує, що слід транспортного засобу, зафіксований на гіпсовий зліпок, який було вилучено в ході ОМП 01.05.2012 року залишений такого ж типу шин, які на автомобільних шинах, що надані на дослідження з автомобіля, марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 (т. 1 а.с.206-212), виходячи з наступного.

Відповідно до п. 8 розділу XI Перехідних положень до Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, допустимість доказів, отриманих до набрання чинності Кодексом 2012 року, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.

Статтею 82 КПК України (1960 року), передбачено, що протоколи слідчих і судових дій, складені і оформлені в порядку, передбаченому цим Кодексом, носії інформації, на яких з допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії, є джерелом доказів, оскільки в них підтверджуються обставини і факти, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до системного аналізу норм КПК України (1960 року) протоколи слідчих дій органами досудового розслідування отриманні відповідно до норм зазначеного КПК України та в рамках даного кримінального провадження.

Після закінчення досудового розслідування 21.04.2014 року обвинуваченому ОСОБА_3 було надано доступ до матеріалів кримінального провадження, про що свідчить протокол слідчої дії (том. 4 а.с. 214-215), в якому мається підпис обвинуваченого, що він з матеріалами кримінального провадження ознайомився, а тому вимоги ч. 9 ст. 290 КПК України органами досудового розслідування не були порушенні, будь які зауваження обвинуваченим до протоколу не занесенні.

На час закінчення досудового розслідування у обвинуваченого був відсутній захисник, тому матеріали кримінального провадження захиснику не відкривались, оскільки захисник ОСОБА_20 вступила у справу в суді 19.02.2015 року (т.1 а.с.239), доказів того, що вона після вступу в кримінальне провадження зверталась до прокурора з вимогою відкриття доказів у кримінальному провадженні і їй було відмовлено суду не надано.

Під час розгляду кримінального провадження від сторін кримінального провадження будь яких клопотань, щодо допиту експерта в судовому засіданні, дослідженні речових доказів, проведення експертиз не надходило, висновки експертиз узгоджуються з показаннями потерпілого, протоколами слідчих дій тому суд вважає дані експертизи допустимими доказами.

Статтею 82 КПК України (1960 року), передбачено, що протоколи слідчих і судових дій, складені і оформлені в порядку, передбаченому цим Кодексом, носії інформації, на яких з допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії, є джерелом доказів, оскільки в них підтверджуються обставини і факти, що мають значення для вирішення справи.

Згідно з п. 10 розділу XI "Перехідні положення" КПК кримінальні справи, які на день набрання чинності КПК не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються згідно з положеннями КПК 2012 року.

Відповідно до вимог частини першої статті 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина перша статті 84 КПК).

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (частина друга статті 84 КПК).

Недопустимими відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України визнаються докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частиною 2 цієї статті передбачено перелік діянь, які суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, а частиною 3 - інші безумовні підстави для визнання доказів недопустимими.

Окремі формальні невідповідності документування результатів процесуальних дій, захистом не доведено, що ці недоліки призвели до істотного порушення прав та свобод обвинуваченого.

Докази, що містяться у протоколах слідчих дій та висновках експерта належним чином проаналізовані в сукупності з іншими доказами й оцінені відповідно до вимог статей 85 - 87, 94 КПК України.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані та долучені до кримінального провадження докази в їх сукупності, суд вважає, що докази є належними і допустимими, а винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.2 ст.187 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є інвалідом ІІ-ї групи пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії , має державну нагороду: медаль «За бойові заслуги», нагороджений медаллю «Воїну-інтернаціоналісту від вдячного Афганського народу», та інші нагороди , є громадським діячем, має на утриманні матір похилого віку, однак вчинив відповідно до ст.12 КК України тяжке кримінальне правопорушення, по місцю проживання характеризується посередньо, переховувався від органів досудового розслідування, відсутністю пом`якшуючих обставин, думку потерпілого щодо призначення обвинуваченому виду та міри покарання, разом із конкретними обставинами кримінального провадження, та з урахуванням зазначеного і вищенаведеного, суд приходить до висновку про обрання ОСОБА_3 , кримінального покарання пов`язаного з позбавленням волі в мінімальних межах санкції частини статі обвинувачення.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.100, 118, 122, 124, 314-318, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, і призначити йому покарання за ч.2 ст.187 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 , за даним вироком суду рахувати з 16.01.2018 року.

Матеріали кримінального провадження № 0000075 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/30/14-к.

Запобіжний захід до набранням вироком законної сили засудженому ОСОБА_3 обрати у виді тримання під вартою та взяти під варту із залу суду.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку суду, негайно, після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Суддя: ОСОБА_1