Справа № 173/1228/18
Номер провадження1-кп/173/175/2018
В И Р О К
іменем України

05 листопада 2018 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
представника потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000441 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину, неофіційно працюючого, із повною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2003 та виконавчого листа № 2-160/2003, виданого на його підставі, зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання їх сумісної неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини всіх видів доходів, але не менше частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи стягнення з 03.01.2003 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про факт стягнення з нього аліментних зобов`язань, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх подальшого настання, за період з 01 вересня 2008 року по 30 листопада 2013 року та з 01 грудня 2014 року по 30 квітня 2018 року призначені йому аліменти, згідно вищевказаного рішення суду за відсутності об`єктивних причин, які б перешкоджали його виконанню, не виплачував, на попередження державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про необхідність погашення заборгованості, відповідальності за ухилення від сплати аліментів не реагував, разом з тим, протягом вищевказаного періоду часу працював без оформлення трудових відносин, за що отримував заробітну плату, тим самим злісно ухилявся від виплати призначених йому судом аліментів.

У результаті вищевказаного тривалого ухилення від виконання покладених судом обов`язків з боку ОСОБА_4 , станом на 30 квітня 2018 року по сплаті аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання їх спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утворилася заборгованість на загальну суму 53 501,18 гривень, що сукупно складає суму таких виплат більше ніж як за три місяці відповідних платежів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України визнав повністю, та суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах він не виплачував аліменти, присуджені до сплати судом, на утримання своєї дитини. У скоєному щиро кається.

Представник потерпілої ОСОБА_5 у судовому засіданні суду показала, що дійсно при вказаних обставинах ОСОБА_4 не виплачував аліменти на утримання його доньки ОСОБА_8 .

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочини відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у виді громадських робіт, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання та відповідатиме принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, передбаченого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання про відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, судом не обговорювалось, оскільки згідно рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2003 року обвинувачений вже зобов`язаний до сплати аліментів та виконавчий лист по примусовому стягненню аліментів на утримання дитини вже знаходиться на виконанні у виконавчій службі.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1