Справа № 308/347/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001298 від 20.09.2017 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 01.09.2017 близько 17-00 години, таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечний наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу до дачного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 викрав належний ОСОБА_4 холодильник марки «Indesit», вартість якого відповідно до висновку експерта №11/554 від 30.11.2017 становить 3 400 грн., який у той же день продав ОСОБА_6 за 1800 грн.

Крім того, ОСОБА_4 03.09.2017 близько 10-00 години, таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечний наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу до дачного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 викрав належні ОСОБА_4 дзеркало з металічною рамкою, вартість якого відповідно до висновку експерта №11/554 від 30.11.2017 становить 668 грн. та металевий вішак, вартість якого відповідно до висновку експерта №11/554 від 30.11.2017 становить 1 456 грн., які у той же день продав ОСОБА_7 за 500 грн.

Крім того, ОСОБА_4 03.09.2017 близько 11-00 години, таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечний наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу до дачного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 викрав належні ОСОБА_4 підставку для взуття, вартість якої відповідно до висновку експерта №11/554 від 30.11.2017 становить 440 грн. та металеву вазу жовтого кольору, вартість якої відповідно до висновку експерта №11/554 від 30.11.2017 становить 120 грн., які у той же день продав ОСОБА_8 за 400 грн.

Крім того, ОСОБА_4 06.09.2017 близько 18-00 години, таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечний наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу до дачного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 викрав належні ОСОБА_4 кондиціонер марки «NeoClima», відповідно до висновку експерта №11/554 від 30.11.2017 вартість внутрішнього та зовнішнього блоку кондиціонеру марки «NeoClima» становить 29 396 грн., який у той же день продав ОСОБА_9 за 2 500 грн.

Крім того, ОСОБА_4 10.09.2017 близько 18-00 години, таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечний наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу до дачного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 викрав належний ОСОБА_4 холодильник марки «Samsung», відповідно до висновку експерта №11/554 від 30.11.2017 вартість якого становить 9 124 грн., який у той же день продав ОСОБА_6 за 3 800 грн.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 44 604,00 грн.

До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості укладеною 05 січня 2018 року між ОСОБА_10 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч.5 ст.474 КПК України.

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України. ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався співпрацювати у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою. При цьому ОСОБА_4 погоджується на призначення покарання за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на два роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України.

Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_4 згодний. Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, згідно ст.ст. 473, 394, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.

Потерпілий ОСОБА_4 , в порядку абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором, про що надав відповідну заяву.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 05.01.2018 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити. Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст.185 КК України визнав повністю.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 05.01.2018 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 склад кримінального правопорушення, вказують на кваліфікацію діянь за ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Кримінальні правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, є злочином середньої тяжкості.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України- угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 05.01.2018 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, потерпілим надано згоду на укладення. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на три роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку два роки на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 05 січня 2018 року між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, потерпілий ОСОБА_4 надав згоду на укладення угоди, обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню за проведення товарознавчої експертизи та проведення дактилоскопічної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 05 січня 2018 року, укладену між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України - два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі холодильник марки «Samsung», дзеркало з металічною рамкою, металевий вішак, підставку для взуття, металеву вазу жовтого кольору, внутрішній та зовнішній блок кондиціонеру марки «NeoClima», які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , повернути за належністю власнику ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0001298 в розмірі 1483,05 грн. та за проведення дактилоскопічної експертизи у кримінальному провадженні № 0001298 в розмірі 742,20 грн.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України_ в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1