Справа № 346/612/18
Провадження № 1-кп/346/218/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 1-кп/346/218/2018 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець с. Волока Вижницького району Чернівецької області, із зареєстрованим та фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, проходить військову службу за контрактом на посаді механіка-водія розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти управління військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , солдата, учасника АТО, депутатом не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 ч.4 КК України, а саме нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за таких обставин.

Так, 30.08.2016р. між обвинуваченим ОСОБА_4 з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 було укладено контракт про проходження військової служби на строк 3 (три) роки.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 08.10.2016р. № 203-РС солдат обвинувачений ОСОБА_4 призначений на посаду оператора розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти даної військової частини. Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 08.10.2016 №288 солдат обвинувачений ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 15.12.2016 № 259-РС солдат обвинувачений ОСОБА_4 призначений на посаду механіка- водія розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти управління даної військової служби. Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат- обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Також, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014р. на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату- обвинуваченому ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 20.12.2016 солдат- обвинувачений ОСОБА_4 вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ).

30.01.2017року о 09 год. 00 хв. солдат- обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин, не з`явився вчасно на службу з відрядження до розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та перебував за місцем постійного проживання в с. Волока Вижницького району Чернівецької області, де проводив час на власний розсуд.

15.02.2017року о 09 год. 00 хв. солдат- обвинувачений ОСОБА_4 самостійно з`явився до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та приступив до виконання службових обов`язків.

Свою вину в судовому засіданні обвинувачений визнав в повному обсязі і пояснив, що він дійсно вибув з військової частини 30 січня 2017 року до себе додому по сімейним обставинам,щоб допомогти своїй матері, однак належним чином не узгодив рапорт з своїм командиром, відповідно знаходився поза межами військової частини більше 10 днів. До військової частини з`явився добровільно 15 лютого 2017 року.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений щиро кається і просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.407 ч.4 КК України, як нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття та визнання вини в повному обсязі, вперше судиться, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, позитивну характеристику з місця служби та проживання,є учасником АТО.

Враховуючи наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину , з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання , не зазначеного в санкції статті 407 ч.4 КК України.

В судове засідання від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшла письмова заява про застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році», в якій зазначено, що він в період з 17 липня 2017 року по 23 квітня 2018 року приймав участь в Антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що підтверджується довідкою військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 8.05.2018 року №1097. На даний час продовжує службу в лавах Збройних сил і бере участь в АТО, тому просить застосувати до нього ст.2 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Прокурор в судовому засіданні подану заяву підтримав.

Суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: гр. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.4 КК України, згідно ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав законної сили 7.09.2017 року, він підпадає під категорію осіб, які звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону). Обставини, передбачені ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», які б виключали можливість застосування амністії до обвинуваченого відсутні. Обвинувачений з 17 липня 2017 року по 23 квітня 2018 року перебував в зоні АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідкою виданою військовою частиною НОМЕР_4 від 8.05.2018 року, на даний час продовжує службу в зоні АТО і не заперечує щодо застосування до нього Закону України «Про амністію», про що надав власноруч написану письмову заяву.

На підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., ст.ст.85,86 КК України, та керуючись ст.ст.373,374,375 КПК України,-

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України і, застосувавши ст.69 КК України, призначити покарання штраф в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець с. Волока Вижницького району Чернівецької області, із зареєстрованим та фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, проходить військову службу за контрактом на посаді механіка-водія розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти управління військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , солдата, учасника АТО - від відбування призначеного покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України, внаслідок акту амністії згідно ст.2 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1