Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1495/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.09.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченої, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 18.02.2017р. до ЄРДР за №0000156 по обвинуваченню-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Букове та мешканки АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, офіційно не працевлаштована, освіта середня, неодружена, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 14.02.2017р., близько 08:00 години, з метою скоєння крадіжки чужого майна, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли викрити її протиправні дії, перелізла через металевий паркан, який розмежовує присадибні ділянки дворогосподарств, що розташовані за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, проникла на присадибну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 , звідки таємно викрала два металеві кутника розміром 1,5м. X 2м., 50 X 50 мм., вартість яких, згідно висновку експерта №11/173 від 26.04.2017р. становить 141,44 гривня за 1 кутник розміром 50X50X4 мм., одну металеву арматуру діаметром 25 мм. довжиною 4 м., яка згідно висновку експерта № 11/173 від 26.04.2017р. становить 191,73 гривню, металевий прут діаметром 25 мм. довжиною 3,5 м., який згідно висновку експерта № 11/173 від 26.04.2017 становить 173,25 гривні, три металеві труби діаметром 50X3,5 мм. довжиною 2 м. вартість кожної згідно висновку експерта № 11/173 від 26.04.2017 становить 52,76 гривні, одну металеву трубу діаметром 40X3,5 мм. довжиною 2 м. вартість якої згідно висновку експерта № 11/173 від 26.04.2017 становить 112,63 гривні, і з викраденим зникла, чим самим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 928,76 гривень (дев`ятсот двадцять вісім гривень сімдесят шість копійок).

За таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Обвинувачена в суді показала, що дійсно вона 14.02.2017р., близько 08:00 години, перелізла через металевий паркан на присадибну ділянку по АДРЕСА_2 , звідки викрала два металеві кутника, одну металеву арматуру, металевий прут, чотири металеві труби, які потім здала в металобрухт, в чому щиро розкаюється.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення слухання справи та причин своєї неявки до суду не надав, а відтак, заслухавши думку учасників судового провадження, з огляду на те, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, було вирішено провести судовий розгляд без потерпілого, оскільки учасники судового розгляду на участі потерпілого не наполягали, тому розгляд справи проведено у його відсутності.

Отже, оцінивши зізнання обвинуваченої в сукупності з іншими зібраними органом досудового слідства по справі доказами, які характеризують її особу, безпосередньо перевіреними, дослідженим та оголошеними в судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку та прийняв наступне рішення.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення. Обвинувачена винна у вчиненні цього кримінального правопорушення, а відтак підлягає покаранню за вчинене нею кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного нею злочину та приймає до уваги те, що вона повністю визнала свою вину, у скоєному щиро розкаялася, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку лікарів нарколога, фтізіатра та психіатра не перебуває, раніше не судимий, потерпілий до неї не має ні матеріальних ні моральних притензій /а.п.43-52/.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій суд визнає її щире каяття; обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченій- на досудовому слідстві та у суді не встановлено.

За сукупністю таких обставин, враховуючи необхідність відповідності характера і ступені суспільної небезпечності злочинів обставинам їх скоєння та особистості винного, керуючись принципом, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення підсудного, а також запобігання вчиненню нових злочинів як самим підсудним, так і іншими особами, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення підсудного (ст.ст.50 п.2, 65 п.2 КК України), суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без відбування покарання, призначивши їй мінімальне покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України із звільненням її від відбування призначеного покарання в порядку, передбаченому ст.ст.76,79 КК України.

Так, відповідно до ст.79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до статті 76 цього Кодексу.

В судовому засіданні обвинувачена 07.09.2018р. подала письмове клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», так як вона має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей: сини ОСОБА_7 - 2003 р.н., ОСОБА_8 - 2006 р.н., ОСОБА_9 - 2009 р.н., ОСОБА_10 - 2013 р.н. та дочка ОСОБА_11 - 2011 р.н.

Вирішуючи зазначене клопотання суд виходить з того, що відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996р., установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Згідно п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: в) не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Злочин, у вчинені якого визнається винною ОСОБА_4 , не є особливо тяжким, тобто згідно з ст.1Закону України «Про амністію у 2016 році» на неї поширюється дія вказаного закону.

Обвинувачена, як вбачається з довідки про склад сім`ї /а.с.24/ дійсно має на утриманні та вихованні п`ятеро неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_7 - 2003 р.н., ОСОБА_8 - 2006 р.н., ОСОБА_9 - 2009 р.н., ОСОБА_10 - 2013 р.н. та дочку ОСОБА_11 - 2011 р.н., відносно яких не позбавлена батьківських прав.

Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 необхідно звільнити від відбування покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, судові витрати відсутні.

Враховуючи, що запобіжний захід до обвинуваченої у кримінальному провадженні не застосовувався, за час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачена за викликом слідчого та суду з`являвся, а тому запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо неї не застосовується.

Керуючись ст.ст. 94, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року , суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити їй покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням строком на один рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та на підставі ст.76 КК України зобов`язати її періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного та додаткового покарання за цим вироком на підставі п. "в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р.

Визнанні постановою слідчого від 19.03.2018р. речові докази по справі- цифровий диск на якому міститься відеозапис під назвою «запчастини» з камери відеоспостереження /а.п.36/- залишити в матеріалах справи.

Судові витрати по справі складають 711,84 грн.- вартість судово-товарознавчої експертизи №11/173 від 26.04.2017р., слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

На вирок сторонами кримінального провадження відповідно до ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1