Єдиний унікальний номер 722/1379/18
Номер провадження 1-в/722/146/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника

виправної колонії: ОСОБА_4

та засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Кучурів Заставнівського району Чернівецької області, громадянина України, не одруженого, про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним вище клопотанням, в якому просив замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив його задовольнити та зазначив, що відбуваючи покарання порушень режиму утримання не допускав, працював днювальним відділення, має одне заохочення.

На запитання прокурора засуджений відповів, що в травні 2018 року він звертався до Сокирянського районного суду з аналогічним клопотанням, у зв`язку з чим перестав працювати. На даний час, виконувати будь-які суспільно-корисні роботи чи приймати участь в програмах диференційованого виховного впливу саме в цій установі він не має бажання.

Окрім цього, на запитання прокурора засуджений також відповів, що працював днювальним відділення лише з метою одержання позитивної характеристики для застосування до нього заохочувальних норм закону.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечував, вказуючи що відношення до праці та поведінка засудженого ОСОБА_5 не є сумлінною, обставини, які б свідчили про те, що він став на шлях виправлення в ході розгляду клопотання не встановлені, а тому вважає, що застосування до нього ст.82 КК України є передчасною.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечував та зазначив, що поведінка та відношення до праці засудженого ОСОБА_5 з травня 2018 року значно погіршилась, він байдуже відноситься до виконання покладених на нього обов`язків, безвідповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи, на виховні заходи, які проводяться у відділенні не реагує, не має бажання працювати.

Заслухавши думку всіх учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та частково особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 01.06.2016 року за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховано з 23.02.2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_5 в строк покарання, призначеного за даним вироком, зараховано період його попереднього ув`язнення з 23.02.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлений щодо ОСОБА_5 вирок набрав законної сили 20.07.2016 року.

Відповідно, кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_5 24.09.2020 року.

Згідно ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, є правом, а не обов`язком суду.

Згідно п.2 ч.4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 , із врахуванням зарахованого судом строку попереднього ув`язнення, відбув 3 роки 17 днів позбавлення волі, тобто більше половини строку покарання, призначеного судом. Невідбутий засудженим строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час розгляду судом клопотання становить 01 рік 11 місяців 13 днів.

Із досліджених судом матеріалів клопотання та особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 23.02.2016 року.
За час перебування в Чернівецькій УВП (№ 33) до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.
До державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» прибув 05.08.2016 року. По прибуттю до установи працевлаштований в якості днювального відділення. Покладені на нього обов`язки спочатку виконував. З метою стимулювання поведінки, засудженого ОСОБА_5 було заохочено у виді оголошення подяки. В подальшому, відношення у засудженого до виконання своїх обов`язків погіршилось. На заходи виховного характеру, щодо належного виконання своїх обов`язків не реагував, до їх виконання ставився безвідповідально, виконував не якісно, потребував постійного контролю, внаслідок чого в червні 2018 року був знятий із займаної посади. З червня 2018 року та по даний час до суспільно-корисної оплачуваної праці не залучається та з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався.
За період відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. У відношенні до персоналу установи тактовний. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Товаришує із засудженими різної спрямованості. Своє спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. До виконання робіт із благоустрою установи, відноситься посередньо, потребує контролю за якістю їх виконання. Виховні заходи, які проводяться у відділенні відвідує, однак не завжди робить для себе належні висновки. Реалізував програму диференційованого виховного впливу та здобув професію «Електрогазозварювальник», закінчивши навчальний центр, який функціонує при установі. Проте на даний час приймати участі в інших програмах диференційованого виховного впливу не бажає. Соціально-корисні зв`язки на волі із рідними підтримує шляхом листування, отримує від них посилки та передачі. Взаємовідносини добрі.
Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими документами, а саме: характеристиками засудженого ОСОБА_5 , довідкою про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_6 , довідкою відділу організації та нормування праці СВК №283 від 04.10.2018 року.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», до обов`язків посадових і службових осіб установ виконання покарань входить реалізація законних прав та інтересів засуджених.
Згідно з п.11 розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить періодична оцінка ступеня виправлення засуджених.

Відповідно до атестаційних листів засудженого, які містяться в матеріалах особової справи, атестаційною комісією визначено оцінку ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 як:
-станом на 12.01.2017 року «дотримується вимог режиму»;
-станом на 11.01.2018 року «дотримується вимог режиму».
Згідно протоколів засідання комісії Сокирянської виправної колонії №67 від 15.06.2017 року та від 29.03.2018 року засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації та в клопотанні перед судом про застосування ст.82 КК України як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення та не стала на шлях виправлення відповідно.
Суд погоджується з таким висновком комісії СВК з огляду на таке.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.17 вказаної Постанови, під час судового розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як вбачається, законодавець в якості критеріїв оцінки виправлення засудженого вказує на беззаперечне дотримання засудженим режиму відбування покарання, сумлінне ставлення до праці, яке полягає у систематичному виконанні норм виробітку та прагненні здобуття чи підвищення професійного та освітнього рівня.

Бездоганна поведінка засудженого під час відбування покарання повинна проявлятися у виконанні засудженим всіх засобів виправлення, що у своїй сукупності створило б йому позитивну характеристику, за наслідками чого, до нього було би застосовано відповідні заходи заохочення з боку адміністрації установи.

Така поведінка засудженого має бути зразковою для інших осіб, які відбувають порання та повинна стимулювати їх до позитивних змін.

З досліджених судом матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , зокрема його характеристик та рапорту начальника ВСПС №5 ОСОБА_7 , поданого на ім`я начальника установи вбачається, що засуджений тривалий період часу, до звернення із даним рапортом, не виконував належним чином свої обов`язки і до виконання поставлених йому завдань відносився безвідповідально, потребував постійного контролю. Із засудженим неодноразово проводились заходи виховного та профілактичного характеру з метою покращення його відношення до праці в цілому, а також належного виконання обов`язків днювального відділення, проте останній на вказані заходи виховного характеру не реагував.

01.06.2018 року наказом начальника ДУ «СВК67» засудженого ОСОБА_5 знято з посади днювального відділення №5.

Вказані обставини підтверджують байдуже ставлення засудженого до праці та режиму відбування покарання та узгоджуються з наданими ним поясненнями щодо формального відношення до виконуваних робіт.

Враховуючи наведені норми закону, характеризуючі дані про особу засудженого, його несумлінне відношення до праці, небажання виконувати будь-які роботи та небажання брати участь в програмах диференційованого виховного впливу станом на час розгляду судом клопотання взагалі, байдуже відношення до виховних заходів, які проводяться у відділенні, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 лише стає на шлях виправлення, а тому застосування відносно нього ст.82 КК України є передчасним.

Керуючись ст.ст. 6, 65 ч.2, 126 ч.4 КВК України, ст.ст. 61, 82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини порання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: