гСправа № 371/1166/18 Провадження № 1-кп/358/161/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2018 року

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Богуславі кримінальне провадження № 0000369, внесене 07.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоске Носівського району Чернігівської області, громадянина України, з початковою загальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 23.06.2010 року Білопольським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк шість років, звільненого 15.08.2014 року на підставі ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.08.2014 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 5 місяців 4 дні,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Черкаси Черкаської області, громадянина України, з базовою загальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2018 року близько 12 години, невстановлена досудовим слідством особа на ім`я ОСОБА_9 , матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, запропонував ОСОБА_4 та неповнолітньому ОСОБА_5 спільно вчинити крадіжку будь-якого майна, на що останні погодилися, чим самим вступивши в злочину змову. З цією метою вони на автомобілі марки «ВАЗ» модель «2104» червоного кольору приїхали до с. Владиславка Миронівського району Київської області. Перебуваючи в с. Владиславка, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_9 висадив із свого автомобіля ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_5 на АДРЕСА_3 , а сам поїхав у невстановленому в ході досудового розслідування напрямку. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, через хвіртку зайшли до подвір`я АДРЕСА_3 , де помітили на стіні будинку камеру відео спостереження, яка була направлена у напрямок будинку АДРЕСА_4 , бажаючи бути непоміченими з боку власника будинку та сторонніх осіб, пошкодили камеру відео спостереження, вивівши її з робочого стану. Після цього ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 спільно проникли через паркан до подвір`я АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_11 . Підійшовши до будинку АДРЕСА_4 постукали по вікнах та вхідних дверях, щоб перевірити наявність власника в будинку. Після цього ОСОБА_4 зняв з вікна будинку москітну сітку та за допомогою викрутки почав віджимати вікно з метою проникнення у середину приміщення. Однак в цей час до подвір`я під`їхав невідомий автомобіль і тому ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що їх дії можуть бути викриті побігли з території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_4 , залишивши місце вчинення злочину. Таким чином з причин, що не залежали від їх волі, не виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що 07.08.2018 року він та ОСОБА_12 їхали до м. Миронівка на автомобілі, який належить ОСОБА_9 . Оскільки у них не було грошей, ОСОБА_9 запропонував вчинити крадіжку, щоб заправити автомобіль. Він та ОСОБА_12 погодилися, і з цією метою ОСОБА_9 привіз їх в с. Владиславка, залишивши їх біля не відомого будинку. Коли він та ОСОБА_12 зайшли на подвір`я будинку, ОСОБА_9 поїхав у невідомому напрямку. Перебуваючи на території подвір`я вони побачили камеру відеоспостереження. Після того, як ОСОБА_13 обірвав провід приєднаний до відеокамери вони зайшли на територію сусіднього подвір`я. Він постукав у двері та вікно, щоб переконатися чи є господар в будинку, чи ні. Оскільки ніхто не відкрив двері він викруткою почав віджимати вікно, щоб потрапити в середину будинку. Однак в цей час до двору під`їхав чорний «Джип» і тому він разом з ОСОБА_12 побігли з подвір`я до городу. Там їх затримали невідомі особи та передали працівникам поліції. У вчиненому кається. Запевнював суд, що в подальшому не буде вчиняти злочини та просив суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_14 визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, не оспорював фактичні обставини справи про які зазначено в обвинувальному акті та надав аналогічні покази, що і обвинувачений ОСОБА_4 . У вчиненому кається.

Потерпіла ОСОБА_15 в судове засідання не з`явилася, але звернулася до суду із заявою, в якій повідомила, що вона не має до обвинувачених будь-яких претензій та просила не позбавляти їх волі.

Законний представник ОСОБА_8 , просив суворо не карати неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_14 , враховуючи його неповнолітній вік, та дані про його особу.

Беручи до уваги те, що учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчинення злочину, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, суд розглянув справу у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Оцінюючи в сукупності докази, що досліджені в судовому засіданні та заслухавши покази обвинувачених, які повністю узгоджуються з обставинами, що викладені у обвинувальному акті, суд дійшов до висновку, що вони всі узгоджені, логічні, послідовні та свідчать про доведеність винуватості:

ОСОБА_4 , який своїми умисними протиправними діями 07 серпня 2018 року вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб, повторно;

ОСОБА_5 , який своїми умисними протиправними діями 07 серпня 2018 року вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та неповнолітньому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.ст. 65 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу кожного із винних, та обставини, що пом`якшують і обтяжують їх покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним інших злочинів, суд враховує наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, дані про нього, а саме: те, що він має постійне місце проживання, за яким характеризуються позитивно, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, думку потерпілої, яка не має будь-яких претензій та просила не позбавляти волі, суд приходить до переконання, що одна лише тяжкість вчиненого злочину в даному випадку не може бути єдиною та безумовною підставою для висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачені п. 1, п. 2, ч.1 ст. 76 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім та те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним інших злочинів, суд враховує наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про нього, а саме: те, що він виховується без батька, мати померла, проживає разом з рідними сестрами, за постійним місцем проживання характеризуються позитивно, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не навчається, не працює, раніше не судимий), молодий вік, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, думку потерпілої, яка не має будь-яких претензій та просила не позбавляти волі, суд приходить до переконання, що одна лише тяжкість вчиненого злочину в даному випадку не може бути єдиною та безумовною підставою для висновку про неможливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без ізоляції від суспільства, тому суд знаходить можливим в даному випадку застосувати ст. 69 КК України призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3 ст. 185 КК України.

Також, суд вважає за необхідне прийняти рішення про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням із застосуванням ст. ст. 75, 104 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачені п. 1, п. 2, ч.1 ст. 76 КК України.

Крім того, при визначенні виду та міри покарання для обвинувачених, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, де зазначено, що покарання, як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою в захисті основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов не заявлено.

Обраний ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 04.10.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін, до вступу вироку в законну силу.

Обраний ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 10.10.2018 року відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, припинив свою дію і вважається скасованим.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого суді Миронівського районного суду Київської області від 10.08.2018 року, скасувати після вступу вироку в законну силу.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 13.08.2018 року, скасувати після вступу вироку в законну силу.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 484, 485 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід раніше обраний ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироку в законну силу.

Неповнолітнього ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки .

На підставі ст.75, ст.104 КК України неповнолітнього ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід раніше обраний неповнолітньому ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, вважити скасованим.

Арешт накладений ухвалою слідчого суді Миронівського районного суду Київської області від 10.08.2018 року, на взуття у виді кросівок сірого кольору фірми «Rееbоk» та мобільний телефон марки «Nоkіа», моделі «ТА-1030», темно синього коліру, скасувати після вступу вироку в законну силу.

Арешт накладений ухвалою слідчого суді Миронівського районного суду Київської області від 13.08.2018 року, на пару господарських рукавичок помаранчевого кольору та викрутку з плоскою робочою частиною, яка обладнана ручкою червоного кольору, скасувати після вступу вироку в законну силу.

Речові докази:

- взуття (кросівки) сірого кольору фірми «Rееbоk», які поміщенні в спеціальний пакет №0004287 та мобільний телефон марки «Nоkіа», модель «ТА-1030», темно синього коліру, який поміщено до спеціального пакету №0506354, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Миронівського ВП, повернути ОСОБА_4 , після вступу вироку в законну силу;

- пару господарських рукавичок помаранчевого кольору, які поміщені до спеціального пакету №4226075 та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Миронівського ВП, повернути ОСОБА_5 , після вступу вироку в законну силу;

- викрутку з плоскою робочою частиною, яка обладнана ручкою червоного кольору та поміщена до спеціального пакету №4226042, що передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Миронівського ВП, знищити, після вступу вироку в законну силу.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано або змінено, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1