У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.09.2018 Справа №607/18296/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Російської Федерації зареєстрованому в АДРЕСА_1 , проживаючому в АДРЕСА_2 , громадянину України, неодруженому, не депутату, не адвокату, раніше судимому:

-24.04.2001р. Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст. 42, ст. 44 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 45 КК України, вважається засудженим умовно з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Вирок вступив в законну силу 04.05.2001;

-04.01.2006р. Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

-28.08.2006р. Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 296, п.2, 3, 4 ст. 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Вирок вступив в законну силу 13.09.2006.

-18.10.2007р. Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 296 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати 2 місяці до вироку Тернопільського міськрайонного суду від 28.08.2006. Вирок вступив в законну силу 01.11.2007.

-11.10.2013 р. Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 800 гривень.

-12.01.2017р. Тернопільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України,

- за участю: прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 , звернулася до Тернопільського міськрайонного суду із клопотанням, яке погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказала, що 31 березня 2018 року, близько 02 год, ОСОБА_5 прийшов у приміщенні більярдного клубу «Бавлад», що за адресою бульвар Данила Галицького, 10, де зустрів свого знайомого ОСОБА_7 та розпочав з ним розмову, яка не мала конфліктного характеру та в подальшому покликав його вийти на вулицю для продовження розмови.

Через деякий, невстановлений слідством час, у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Після того, ОСОБА_5 діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, витягнув з кишені куртки невстановлений слідством предмет схожий на вогнепальну зброю, яким в подальшому спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді масивної травми ділянки лівого ока із гематомою, обширною скальпованою наскрізною раною та розривом реберного краю верхньої повіки у її зовнішній частині, деформації очного яблука, раною лімби рогівки у верхніх сегментах із переходом на склеру, випадінням внутрішньоочних оболонок і ціліарного тіла, переломи медіальної та нижньої стунок лівої орбіти із зміщенням кісткових фрагментів, що супроводжувалось повною втратою зору на це око, що належить до тяжких тілесних ушкоджень, а також закритої черепно-мозкової травми із клінічними проявами забиття головного мозку легкого ступеня, забійно-рваної рани підборіддя справа, травми лицевого черепа, що ускладнилась гнійним післятравматичним менінгітом та зниженням слуху двобічно, що належать до легких тілесних ушкоджень та був госпіталізований до Тернопільської університетської лікарні.

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що наприкінці лютого 2018 року, точної дати слідством не встановлено, у ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , зателефонував до ОСОБА_9 , з яким вони перебували в дружніх відносинах та попросив останнього під`їхати на квартиру за адресою АДРЕСА_3 , для того щоб поговорити. Близько 10 год. наприкінці лютого 2018 року, точної дати слідством не встановлено, коли ОСОБА_9 приїхав за вищевказаною адресою, в квартирі знаходилось п`ятеро осіб, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та дівчина на ім`я ОСОБА_12 , анкетних даних якої не встановлено.

Через деякий час після того, як ОСОБА_9 зайшов на кухню квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , закривши вхідні двері в квартирі на ключ, розпочали з ним розмову про те, що ОСОБА_9 ніби-то обманув осіб, які знаходяться в місцях позбавлення волі. В подальшому на основі цього розпочалась сварка, яка переросла в шарпанину. В ході конфлікту, який розпочався на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, почали наносити ОСОБА_9 удари кулаками по голові та інших частинах тіла, приставляючи при цьому невстановлений слідством предмет, схожий на вогнепальну зброю, до голови ОСОБА_9 .

Після того, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , відвели ОСОБА_9 у ванну кімнату, посадили його у ванну та продовжили наносити останньому тілесні ушкодження, а саме удари кулаками в обличчя, тулуб та кінцівки. Оскільки у ванній кімнаті було дуже багато крові, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 постелили на підлогу клейонку, кажучи при цьому, що ОСОБА_9 живим з квартири не вийде.

Крім того, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , нанесли ОСОБА_9 невстановленим слідством ножем один удар в область лівої ноги та один удар в передпліччя лівої руки, чим спричинили ОСОБА_9 тілесні ушкодження.

Після того, як ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , припинили наносити тілесні ушкодження ОСОБА_9 та пішли в іншу кімнату, останній, переконавшись, що його ніхто не бачить, вийшов з ванної кімнати, відчинив вхідні двері з квартири, ключ від яких перебував в замку, та вибіг на вулицю, де в подальшому сів в невстановлений слідством автомобіль таксі та поїхав за місцем свого проживання.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою із ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_9 завдано фізичного болю, а також спричинено тілесні ушкодження у вигляді ран тім`яної та тім`яно-скроневої ділянок голови зліва, спинки носа зліва, лівих передпліччя і кисті, правої гомілки, саден обох половин передньої поверхні грудей, злами 2-го правого та лівого верхніх зубів та травматична екстракція першого верхнього лівого зуба, які належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

16 травня 2018 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Водночас наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення є зібранні під час досудового розслідування докази, а саме:

-Протокол допиту свідка ОСОБА_13 ;

-Протокол опиту потерпілого ОСОБА_7 ;

-Протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

-Висновок судово-медичних експертиз;

-Протокол допиту свідка ОСОБА_14 ;

-Протокол допиту ОСОБА_15 ;

-протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками;

Метою продовження запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_5 згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

п. 3 незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні;

п. 4 перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення;

Підставами для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід, підтверджують наявністю зазначених ризиків, та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Так з врахуванням характеру тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у випадку визнання підозрюваного винним у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється, характеру правопорушення, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, що свідчить про наявність вищезазначених ризиків.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з наведених у ньому підстав та просить його задовольнити, а також клопотання захисника, яке підтримане ОСОБА_5 , які просять відмовити у задоволенні клопотання слідчого та замінити запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, приходжу до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою необхідно задовольнити, при цьому відмовивши у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Так, відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

За ст. 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявністю зазначених ризиків.

Зібраними в провадженні матеріалами, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_16 встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 186, 2 ст. 296, ч.3 ст. 296, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, не має постійного місця роботи, має нестійкі соціальні зв`язки, що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а застосування менш суворих запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заявлені ризики не зменшились, а тому виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування кримінального провадження.

На даний час відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_5 під вартою.

Також, в ч.4 ст.183 КПК України зазначається, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

14 липня 2018 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000251 від 02 квітня 2018 року до чотирьох місяців тобто до 16 вересня 2018 року.

10 вересня 2018 року ОСОБА_5 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 00:00 год. 16 вересня 2018 року.

12 вересня 2018 року стороні захисту повідомлено, що досудове розслідування завершено, а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту.

Також роз`яснено, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 290 КПК України, сторона захисту, зобов`язана надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем сторони захисту, якщо сторона захисту має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Також, 12 вересня 2018 року стороні захисту повідомлено, що відповідно до вимог ст. 290 КПК України вони мають право ознайомитись з матеріалами досудового розслідування

В зв`язку із вищевикладеним, а саме те, що 12 вересня 2018 року, в порядку ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, тому у відповідності до вимог ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження має вагоме значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування, оскільки якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень ст. 290 КПК України, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи значний об`єм матеріалів досудового розслідування, який надався для ознайомлення стороні захисту, тому провести вказану процесуальну дію у строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою не можливо у зв`язку із значним об`ємом самих таких матеріалів, кількістю підозрюваних та їх захисників, а тому є необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_16 .

Приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню вчинення іншого злочину, що свідчить про те, що заявлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, тому клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу є підставне і обґрунтоване.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197, 199, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , підтриманого підозрюваним ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі відмовити.

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 23 год. 59 хв. 11 листопада 2018 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддяОСОБА_1