17.10.2018 Провадження №1-кп/337/253/2018
ЄУН №337/1720/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження №0000623 від 04.04.2018 року та № 00001161 від 21.06.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в місті Запоріжжя, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України,

та кримінальне провадження №0000623 від 04.04.2018 року за обвинуваченням неповнолітньої

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась в місті Запоріжжя, громадянки України, освіта неповна середня, навчається в ЗПЛЗТ, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2018 в період часу із 20 години 40 хвилин до 20 години 56 хвилин ОСОБА_10 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із неповнолітньою ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні магазину «Єва №105», розташованого за адресою: м. Запоріжжя вул. Новгородська 9-б, будучи впевненими, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяли із торгового стелажу майно ТОВ «Руш», а саме:

- «Nivea», крем універсальний 75 мл., - 1 шт., вартістю 31,93 гривень без урахування ПДВ;

- «Loreal», туш для вій - 1 шт., вартістю 187,11 гривень без урахування ПДВ;

- «Eveline», туш для вій чорна 10 м.-l шт., вартістю 34,72 гривень без урахування ПДВ.

Після чого, ОСОБА_10 та неповнолітня ОСОБА_9 , не розрахувавшись за вказаний товар, пройшовши касову зону, вийшли із торгівельного залу та покинули будівлю магазину із зазначеним товаром, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили ТОВ «Руш» матеріальний збиток на загальну суму 253 гривень 76 копійок (без ПДВ).

Крім того, 01.04.2018 в період часу із 20 години 42 хвилин до 20 години 55 хвилин, ОСОБА_10 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із неповнолітньою ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні магазину «Єва №105», розташованого за адресою: м. Запоріжжя вул. Новгородська 9-б, будучи впевненими, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяли із торгового стелажу майно ТОВ «Руш», а саме:

-«Nivea» крем універсальний 150 мл. - 2 шт., вартістю 39,60 гривень без урахування ПДВ, на загальну суму 79,20 гривень без урахування ПДВ;

-«Nivea soft» крем для обличчя/тіла м`який 100 мл. - 1 шт., вартістю 39,54 гривень без урахування ПДВ;

-«Kotex»тампони міні 8 шт-2 шт., вартістю 22,48 гривень за 1 -шт., та 44,96 за 2 шт., без урахування ПДВ;

-«Loreal» туш для чорна - 1 шт., вартістю 187,11 гривень без урахування ПДВ;

-«Loreal» помада для губ - 1 шт., вартістю 142,91 гривень без урахування ПДВ;

-Шкарпетки дитячі 15С-73СП, р. 12 жовтий - шт., вартістю 22,38 гривень без урахування ПДВ;

-фарбуючий бальзам для волосся 80 мл.-l шт., вартістю 116,90 гривень без урахування ПДВ;

-Шкарпетки дитячі ТІР-ТОР 5С-11СП, р.14, сірий-1 шт., вартістю 21,24 гривень без урахування ПДВ;

-«Maybelline», туш для вій чорна - 1 шт., вартістю 139,79 гривень без урахування ПДВ.

Після чого, ОСОБА_10 та неповнолітня ОСОБА_9 , не розрахувавшись за вказаний товар, пройшовши касову зону, вийшли із торгівельного залу та покинули будівлю магазину із зазначеним товаром, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили ТОВ «Руш» матеріальний збиток на загальну суму 794 гривень 03 копійок (без ПДВ).

Крім того, ОСОБА_10 , діючи повторно, 20 червня 2018 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, знаходячись в якості гостя в приміщені квартири АДРЕСА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, зі столу однієї з кімнат зазначеної квартири відкрито викрала системний комп`ютерний блок марки «Delux», в корпусі чорного кольору, вартістю 200 гривень, що належить ОСОБА_7 , після чого, усвідомлюючи що її дії бачать свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , проте ігноруючи це, залишила місце вчинення злочину, та у подальшому розпорядилася викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_10 повторно, відкрито заволоділа системним комп`ютерним блоком марки «Delux», який належить потерпілій ОСОБА_7 спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 200 грн.

Допитана неповнолітня ОСОБА_9 свою провину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнала у повному обсязі, суду пояснила, що вона є подругою ОСОБА_10 , наприкінці березня 2018 року вони зустрілися на території Хортицького району та вирішили зайти до магазину «Єва», вона повідомила про відсутність у неї грошей, тоді ОСОБА_13 запропонувала вчинити крадіжку косметики, пояснив, що камери відео спостереження не працюють, а з продукції потрібно лише зірвати стікер. Вона погодилася, з магазину вони викрали туш та крем. Вона брала туш для вій, зривала стікер та передавала товар ОСОБА_14 , остання приховувала товар у кишенях. З магазину вийшли не приміченими, після чого вони поділились майном. Вона особисто узяла собі туш, яку потім видала працівникам поліції. Через тиждень вони знову зустрілися з ОСОБА_13 та знову вчинили крадіжку з того самого магазину при аналогічних обставинах, викрали крем для обличчя та тіла, томпони гігієнічні, помаду, туш для вій, дитячі шкарпетки. Сигналізація у магазині знову не спрацювала. Все викрадене майно вони залишили дома у ОСОБА_10 у скоєному кається, просить звільнити від покарання, передати її під нагляд батьків.

Обвинувачена ОСОБА_10 дала суду аналогічні пояснення, уточнив, що дійсно ініціатором крадіжок з магазину «Єва» була вона, викрадене майно вона витратила на власні потреби, ОСОБА_9 взяла собі лише туш для вій. Про те, що ОСОБА_15 було лише 15 років, їй відомо не було. Крім того пояснила, що у червні 2018 року вони з ОСОБА_9 вирішили зайти до її двоюрідного брата ОСОБА_16 . Під час спілкування у кімнаті, між нею та співмешканкою брата виник конфлікт, який переріс у бійку. Під бійки ОСОБА_17 ( прізвище якої вона не пам`ятає) зламала їй манікюр, тому вона почала висовувати їй вимоги щодо відшкодування його вартості грошима. Так як грошей ні у ОСОБА_17 , ні у ОСОБА_16 не було, вона вирішила забрати системний комп`ютерний блок, при цьому вважала, що він належить ОСОБА_17 . Вона підійшла до комп`ютера, роз`єднала проводи, забрала системний блок та винесла його з квартири. При цьому ОСОБА_9 та інші присутні їй казали, щоб вона цього не робила. Незважаючи на заперечення з боку брата та його співмешканки, їй вдалося винести системний блок, який вона на «таксі» відвезла на ринок «Анголенко», де продала за 150 грн., гроші витратила на власні потреби. У скоєному кається, заподіяну шкоду не відшкодувала.

У судовому засіданні законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_9 ОСОБА_5 зазначила, що її донька давала свої пояснення вільно, без тиску, суду пояснила, що про обставини скоєного донькою кримінального правопорушення вона дізналася від правоохоронних органів, куди її запросили, так як донька з подругою вчинила крадіжку з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». У скоєному донька кається, зробила для себе належні висновки, просить доньку не карати, передати на виховання під її нагляд,зазначивши що вона має відповідний вплив на доньку, якого буде достатньо для її перевиховання. Заподіяну донькою шкоду вона у повному обсязі повністю відшкодувала, сплативши вартість викрадених речей через касу магазину.

Крім повного визнання своєї провини обвинуваченою ОСОБА_10 за обвинувальним актом № 00001161 від 21.06.2018 року, її провина в інкримінованому правопорушенні підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що вона мешкає разом зі своїм сином ОСОБА_16 та його співмешканкою ОСОБА_17 у кімнаті в квартирі АДРЕСА_5 . 20 червня 2018 року вона увечері прийшла додому, де від сина та його співмешканки дізналася, що під час конфлікту, ОСОБА_10 , незважаючи на заперечення з боку сина та ОСОБА_17 винесла з кімнати системний блок з клавіатурою, який вона купувала особисто. До теперішнього часу шкода їй не відшкодована. Цивільний позов нею заявлено не було. Просить призначити обвинуваченій покарання на розсуд суду.

Інші докази за обвинувальним актом № 00001161 від 21.06.2018 року на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу не досліджувалися, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_10 та потерпіла ОСОБА_7 правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

За обвинувальним актом № 0000623 від 04.04.2018 року крім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 своєї провини, їх провина підтверджена письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

-заявою ОСОБА_10 про видачу працівникам поліції викраденого крему «Nivea» в якості речового доказу

-заявою законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_9 про добровільну видачу в якості речового доказу туши для вій «Eveline»

-постановою від 05.04.2018 року крем «Nivea» та туш для вій «Eveline» визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «Руш»»

-протоколом огляду фотозаписів від 5 квітня 2018 року з камер відео спостереження, з яких вбачається як в приміщенні магазину «Єва» знаходяться ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_10 кладе в кишеню банку з кремом; ОСОБА_9 ховає до рукаву куртки туш для вій, біля стенду з косметикою «Loreal » ОСОБА_10 кладе туш до карману куртки.

-протоколами впізнання від 13 квітня 2018 року свідком ОСОБА_18 , який на фото під №№ 3 та 1 впізнав ОСОБА_10 та ОСОБА_9 як осіб, які 23.03.2018 року вчинили крадіжку з приміщення магазину «Єва» .

Інших доказів стороною обвинувачення не надано.

Клопотань про витребування та дослідження інших доказів від учасників провадження не надходило.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинувачених у кримінального правлпорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винуватими.

Представник потерпілого ТОВ «Руш» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою щодо розгляду справи у його відсутність, в якій зазначив, що заподіяна шкода відшкодована у повному обсязі, просить заявлені позови залишити без розгляду, на суровому покаранні обвинуваченим не наполягає.

Дії обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 суд кваліфікує за епізодом від 23.03.2018 року за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб; за епізодом від 01.04.2018 року за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб; дії ОСОБА_10 за епізодом від 20.06.2018 року як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), вчинений повторно.

Відповідно до частини 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно зі ст. 103 КК України, при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у ст. 65-67 КК України, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Призначаючи покарання неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_9 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу винуватої , яка раніше не судима, зазначене кримінальне правопорушення середньої тяжкості скоїла у неповнолітньому віці, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, на обліку та ЗОНД та у лікаря-психіатра не перебуває, заподіяна шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі.

З наданої досудової доповіді щодо неповнолітньої ОСОБА_9 , складеної сектором ювенальної пробації м. Запоріжжя південно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції вбачається, що виправлення неповнолітньої обвинуваченої, з урахуванням її характеризуючих даних, способу життя та стосунків у родині, зацікавленість у навчанні, низької можливості вчинення повторного правопорушення, можливе без ізоляції від суспільства за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 суд визнає щире розкаяння винуватої. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої в порядку ст.67 КК України суд не виявив.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_9 від покарання з передачею під нагляд матері ОСОБА_5 , відповідно до ст. 105 КК України, оскільки ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, у скоєному розкаялася, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, вчинила злочин середньої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_9 , його законний представник ОСОБА_5 підтримали клопотання адвоката.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 пояснила, що вона зможе забезпечити належну поведінку доньки та контроль за нею.

Прокурор не заперечує проти заявленого клопотання.

Представник Служби у справах дітей проти задоволення клопотання не заперечує.

Відповідно до ст. 105 КК України, суд може застосувати до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру.

Відповідно до п 16 Листа ВССУ від 16.01.2017 №223-66/0/4-17 «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», перед ухваленням вироку суду необхідно обов`язково розглянути питання щодо наявності підстав для застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру. У разі обвинувачення неповнолітнього у скоєнні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості правильним вбачається застосовувати за наявності визначених законом умов, незважаючи на відсутність відповідного клопотання прокурора, діючи в порядку, передбаченому ч.1 ст.97 КК та ч.3 ст.497 КПК, примусові заходи виховного характеру, звільнивши неповнолітнього від кримінальної відповідальності. Положення ч.1 ст.497 КПК кореспондуються з ч.1 ст.97 КК, у зв`язку з чим посилання на означену норму процесуального закону під час прийняття рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру (ст.105 КК) є таким, що не відповідає нормам процесуального закону. Суд у таких випадках при прийнятті рішення керується тільки ст.105 КК.

Згідно із ч.1 ст.105 КК суд управі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов:

а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним;

б) неповнолітній щиро розкаявся;

в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття;

г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (чч.4 і 5 ст.74, ч.1 ст.105 КК), «звільнення від відбування покарання» (стст.75, 79, 104 КК), «звільнення від призначеного покарання» (ст.78 КК) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу по заявленому захисником клопотанню, вважає за можливе задовольнити клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_9 - ОСОБА_6 та звільнити неповнолітню обвинувачену ОСОБА_9 від покарання і застосувати відносно неї примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітньої під нагляд матері ОСОБА_5 згідно ст. 105 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_10 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу винуватої, яка раніше не судима, була ініціатором крадіжок, під час розгляду судом кримінального провадження, вчинила інший тяжкий злочин, на обліку та ЗОНД та в КУ «Обласна клінична психіатрична лікарня» не перебуває, заподіяну потерпілим шкоду не відшкодувала. Потерпілі на суворому покаранні, що пов`язане з ізоляцією від суспільства не наполягають.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_10 суд визнає щире розкаяння винуватої. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої в порядку ст.67 КК України суд не виявив

Із врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_10 без відбування покарання, призначивши їй покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши її від відбування покарання з випробовуванням, що буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 не заявлено, цивільні позови ТОВ «Руш» підлягають залишенню без розгляду на підставі заяви представника потерпілого.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України

Запобіжній захід ОСОБА_9 не обирався.

ОСОБА_10 на досудовому слідстві був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, час якого на момент ухвалення вироку сплинув, підстав для обрання нового запобіжного заходу ОСОБА_10 суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_10 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання - за ч.2 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_10 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Визнати винуватою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_9 від покарання, із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 строком на один рік.
Речові докази - крем «Nivea», туш «Eveline», передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «Руш» , залишити за належністю у останнього.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1