ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 197/78/18
Провадження № 1-кп/210/347/18

"04" жовтня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000044 від 19.01.2018 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, освіта середня, одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст.89 КК України,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
05.01.2018 року приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні приватного будинку №36 розташованого по вул. Молодіжна в с. Цвіткове, Широківського району, Дніпропетровської області, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, скориставшись відсутністю контролю з боку свідків та очевидців, будучи таким чином впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу викрав акустичну систему 2:1 марки «Sven» моделі L2-40R, вартість якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 226/18 від 24.01.2018 року становить 603,68 гривень, яка належать ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 , обернувши викрадене майно на свою користь, з місця скоєння злочину зник, спричинивши ОСОБА_5 майновий збиток на суму 603,68 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_5 , які згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №226/18 від 24.01.2018 року становлять 603,68 гривень.

Вищевказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

30.01.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

У відповідності до даної угоди, потерпілий та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 185 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 , повністю визнав свою винуватість у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке підозрюваний у цьому кримінальному провадженні повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді мінімального штрафу, тобто в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим, підозрюваним чи обвинуваченим.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення не заперечував, заявив про здатність виконати умови угоду, та ствердив що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 також підтримав угоду, просив затвердити її та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в ній міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України, матеріальна шкода відшкодована, тому не заперечував про затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Покарання, яке узгоджено сторонами угоди відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра не перебуває і не перебував (Т.2. а .п. 30), на обліку у лікаря-нарколога перебував під диспансерним наглядом з січня 2006 року з приводу психічні поведінкові розлади внаслідок вживання летючих розчинників, синдром залежності, в липні 2011 року знятий з під нагляду внаслідок одужання (Т.2. а.п. 31), за місцем проживання характеризується посередньо (Т.2. а.п. 35), є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також, суд враховує, що покарання визначено з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Майнову шкоду відшкодовану. Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 30.01.2018 року укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000044 від 19.01.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ:

- акустична система 2:1 марки «Sven» моделі L2-40R, серійний номер №SV803SG00497, яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити у власності останнього.

Матеріали кримінального провадження №0000044 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №197/78/18, провадження №1-кп/210/347/18.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1