У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008777 від 22 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:
слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Клопотання мотивоване тим, що 22 вересня 2018 року, приблизно о 01 год 00 хв за адресою: м. Київ, вул. Соборності, 30, зупинено автомобіль мари «Пежо», д/н НОМЕР_1 , за підозрою у тому, що водій зберігає наркотичні засоби та психотропні речовини.
Після чого, відповідно до ст. 237 КПК України, слідчим слідчо-оперативної групи Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, 22 вересня 2018 року в період часу з 01 год 50 хв по 03 год 10 хв, в присутності двох понятих, проведено невідкладний обшук автомобіля марки «Пежо», д/н НОМЕР_1 , який знаходився за адресою м. Київ, вул. Соборності, 30. Під час обшуку виявлено та вилучено: автомобіль марки «Пежо 207», д/н НОМЕР_1 , білого кольору, з ключами, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Пежо 207», д/н НОМЕР_1 , прозорий поліетиленовий пакет, всередині якого перебуває порошкоподібна речовина рожевого кольору, предмет схожий на рогатку, предмет схожий на кастет, банківська картка, паспорт громадянина Великої Британії, металеві кульки на магніті, посвідчення водія ОСОБА_5 .
За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження 0008777 від 22 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування клопотання, слідчий посилається на те, що арешт майна накладається з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання у повному обсязі та просив задовольнити.
Слідчий суддя, вислухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали, яким обґрунтовується клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
22 вересня 2018 року слідчим СОГ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, в період часу з 01 год 50 хв по 03 год 10 хв, в присутності двох понятих, проведено невідкладний обшук автомобіля марки «Пежо», д/н НОМЕР_1 , який знаходився за адресою м. Київ, вул. Соборності, 30. Під час обшуку даного автомобіля виявлено та вилучено: автомобіль марки «Пежо 207», д/н НОМЕР_1 , білого кольору, з ключами, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Пежо 207», д/н НОМЕР_1 , білого кольору, прозорий поліетиленовий пакет всередині якого перебуває порошкоподібна речовина рожевого кольору, предмет схожий на рогатку, предмет схожий на кастет, банківська картка, паспорт громадянина Великої Британії, металеві кульки на магніті, посвідчення водія ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як зазначено в клопотанні та зазначено слідчим у судовому засіданні клопотання подається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Ст. 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Враховуючи те, що слідчим не обґрунтовано наявності ризиків передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а також не надано підтвердження про визнання речовими доказами вилученого майна, тому слідчий суддя вважає за необхідне у клопотанні слідчого про накладення арешту на майно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008777 від 22 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя: ОСОБА_1