Провадження № 1-кс/761/7406/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у м.Києві клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002872 від 22.03.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 26 березня 2018 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, а саме: грошові кошти в сумі 35 гривень та візитницю з кредитною карткою.

В обгрунтування клопотання зазначено, що 22.03.2018 приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Березняківська № 6, переконавшись, що поруч нікого немає та за ними ніхто не спостерігає, а також, що у квартирі АДРЕСА_1 нікого немає, ОСОБА_5 , за допомогою заздалегідь підготовлених відмичок, відчинив вхідні двері та вони разом зайшли до квартири, де таємно викрали майно, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальної шкоди на загальну суму 2870 грн. Після цього вищевказаних осіб було затримано за адресою: м. Київ вул. Березняківська 2 в автомобілі марки Тойота Кемрі реєстраційний номер НОМЕР_1 , в багажному відділені якого виявлено сумку в середині якої знаходились зазначені у клопотанні речі.

Крім того під час обшуку автомобіля був проведений обшук громадянина ОСОБА_7 в ході якого було вилучено: гроші в сумі 35 гривень та візитниця з кредитною карткою.

Вищеперераховане майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку, що перебувало у користуванні останнього, яке може використовуватись як предмети, засоби чи знаряддя вчинення кримінальних правопорушень та при огляді яких виникне можливість встановлення причетності останніх до вчинення інших кримінальних правопорушень підлягає арешту.

Слідчий подане клопотання підтримав та надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши доводи прокурора,слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання, виходячи із наступного.

Слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, розслідується кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0002872 від 22.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 26.03.2018 року, відмовлено у наданні дозволу на проведення обшуку громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою вилучення: розкладного ножа, грошових коштів в сумі 2468 гривень, чехла для ключів в середині якого знаходяться ключі.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Проте в підтвердження клопотання слідчим не надано такого обсягу вагомих доказів, які б підтверджували, що майно, на яке планується накладення арешту, є предметом злочинного посягання у кримінальному правопорушенні, зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як це визначено ст. 98 КПК України.
У зв`язку з чим, на переконання слідчого судді, вважати, що вказане майно, зазначене в клопотанні, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, відсутні підстави.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на вказане майно, клопотання є передчасним і такий вид забезпечення на даній стаді досудового розслідування не відповідає критерію співрозмірності завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002872 від 22.03.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1