ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3552/18
провадження № 1-кп/753/1080/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001253 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого головним механіком ПрАТ «Київспецмонтаж», одруженого, маючого на утриманні дитину 2012 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 02.02.2018 року, близько 00 години 30 хвилин, перебуваючи на пр. М. Бажана, поруч зі станцією метро «Позняки» в м. Києві, в напрямку м. Бориспіль, помітив припаркований автомобіль «Audi A6», 1999 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 191 744,80 грн., який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_5 та перебуває в постійному користуванні у ОСОБА_6 , та підійшовши до вказаного автомобіля виявив, що двері не закриті на запірні замки, після чого у нього виник умисел на незаконне заволодіння вказаним автомобілем.
Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , цього ж дня, близько 22 години 30 хвилин, зателефонував своєму знайомому ОСОБА_7 та, не повідомляючи останньому про те, що має намір незаконно заволодіти транспортним засобом, попросив його про допомогу у буксируванні автомобіля, на що той погодився.
В подальшому, ОСОБА_4 , 03.02.2018 року, близько 06 години 30 хвилин, на автомобілі «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію, належить його батьку ОСОБА_8 , під`їхав до магазину «АТБ-Маркет», що по вул. Тростянькій в м. Києві, де підібрав ОСОБА_7 , після чого вони поїхали до пр. М. Бажана, до станції метро «Познки».
Під`їхавши до зазначеного місця, близько 07 години 10 хвилин, ОСОБА_4 вийшов з автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_3 , та підійшовши до автомобіля «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_2 , сів до його салону та через деякий час зателефонував ОСОБА_7 , який в цей час знаходився в салоні автомобіля «Chevrolet Lacetti» та попросив перегнати вказаний автомобіль, припаркувавши його перед автомобілем «Audi A6».
При цьому, ОСОБА_4 , вийшовши з автомобіля «Audi A6», підійшов до автомобіля «Chevrolet Lacetti» та целофановим пакетом закрив передні державні номерні знаки даного автомобіля.
Після чого, ОСОБА_4 , діставши з багажного відділу автомобіля «Chevrolet Lacetti» буксировочний трос, під`єднав один кінець до передньої частини автомобіля «Audi A6», а інший до задньої частини автомобіля «Chevrolet Lacetti».
Після цього, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та сказав, щоб останній розпочинав рух, після чого ОСОБА_7 , перебуваючи за кермом автомобіля «Chevrolet Lacetti», відбуксирував автомобіль «Audi A6» у двори будинку по вул. Тростянецька, 8 в м. Києві.
В подальшому, ОСОБА_4 , припаркувавши автомобіль «Audi A6» у дворі вищевказаного будинку, з метою укриття даного злочину, замінив державні номерні знаки на вказаному автомобілі з НОМЕР_2 на НОМЕР_4 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за обставин, встановлених в мотивувальній частині вироку, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що 02.02.2018 року, вночі, прямуючи з роботи, перебуваючи на пр. М. Бажана, поруч зі станцією метро «Позняки», помітив припаркований автомобіль «Audi A6», підійшовши до якого виявив, що двері не закриті на замки. У нього відразу виник умисел на незаконне заволодіння ним, і він, зателефонувавши своєму знайомому ОСОБА_9 , та не повідомляючи про свій намір, попросив допомогти йому у буксируванні. Наступного дня, вони вранці на автомобілі «Шевроле Лачетті», яким він, ОСОБА_4 , користується та на якому він закрив пакетом передній номерний знак, відбуксирували автомобіль «Audi A6» у двори будинку по вул. Тростянецька, 8 в м. Києві. Перегнавши автомобіль у двори, він замінив державні номерні знаки та в подальшому планував продати викрадений автомобіль на запчастини.
За відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд, обмежившись за згодою останніх в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у незаконному заволодінні транспортним засобом та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 289 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, те, що власник та користувач транспортного засобу не забезпечили йому належну охорону та не вжили заходів, які виключали б несанкціоноване використання транспортного засобу за їх відсутності, скоєння злочину з корисливих спонукань, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.
Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого, який негативних характеристик немає, зареєстрований та має постійне місце проживання, одружений, працює, має на утриманні малолітню дитину, на спеціальних обліках не перебуває, раніше ні в чому осудному помічений не був.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на викладене суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами є призначення покарання у виді позбавлення волі, проте в мінімальних межах, встановлених санкцією частини статті для даного виду покарання.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин справи та особи винного, наявності по справі двох обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 858 грн. 00 коп.
Речові докази, а саме:
- автомобіль «Audi A6», 1999 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 та д.н.з. НОМЕР_2 , які передано на відповідальне зберіганні ОСОБА_5 залишити у власності останньої;
- диск з камер відео-нагляду «Безпечне містечко», диск з фіксацією протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 та диск з фіксацією протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 - зберігати при матеріалах кримінального провадження Київської місцевої прокуратури № 2.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: