Справа № 191/3042/18
Провадження № 1-кс/191/700/18
У Х В А Л А
іменем України

06 серпня 2018 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому посилається на те, що 03 серпня 2018 року близько 23.50 годині ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий злочинний умисел, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті з використанням безпорадного стану неповнолітньої потерпілої, заздалегідь знаючи про те, що його біологічна донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною-інвалідом по психіатричному захворюванню та перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра КЗ «Синельниківська ЦРЛ» ДОР з діагнозом F-71.0 «Помірна розумова відсталість», яка не досягла повнолітнього віку, в приміщенні кухні за вказаною адресою реалізуючи свій злочинний прямий умисел спрямований за задоволення своєї статевої пристрасті з використанням безпорадного стану неповнолітньої потерпілої, почав торкався до грудей та статевих органів неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті з використанням безпорадного стану потерпілої, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись безпорадним станом потерпілої, поставив її біля столу з електроплитою, обличчям до столу, приспустив з неї труси, спустив свої бриджі та труси та почав вводити статевий член в піхву ОСОБА_7 при цьому вже частково ввів та в цей час в кухню з коридору зайшов рідний брат потерпілої - ОСОБА_8 та після цього припинив свої дії.

Своїми умисними діями, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України, зґвалтування неповнолітньої, тобто статеві зносини з використанням безпорадного стану потерпілої особи.

04 серпня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 152 КК України.

04 серпня 2018 за підозрою у вчинені вказаного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 .

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення свою провину визнав.
Слідчий вважає, що ОСОБА_6 вчинено особливо тяжке кримінальне правопорушення відносно близького родича, а саме рідної доньки, яка є неповнолітньою, а крім того страждає на психічне захворювання та є інвалідом дитинства, що свідчить про її безпорадний стан під час вчинення щодо неї злочинних дій. Є об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_6 раніше протягом тривалого часу вчиняв статеві злочини відносно потерпілої у даному провадженні, а крім того, він постійно мешкає в будинку разом із потерпілою та іншими малолітніми дітьми, іншого місця мешкання не має.

Враховуючи викладене, існують реальні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також міру покарання, яка передбачена за його вчинення може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а крім того, ОСОБА_6 мешкає разом із потерпілою, іншого місця мешкання, близьких родичів та сталих родинних зв`язків не має, що свідчить про неможливість запобігання зазначеному ризику обранням менш суворого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою. Враховуючи, що підозрюваний мешкає разом із потерпілою особою та перебуваючи на свободі останній може незаконно впливати на потерпілу або на свідків у кримінальному провадженні, які мешкають з ним в одному будинку; підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення відносно потерпілої або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Тобто ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років та підозрюваний з метою уникнення передбаченої законом відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення відносно потерпілої або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Таким чином, за викладених вище обставин, інші запобіжні заходи, крім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можуть забезпечити належним чином кримінальне провадження та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від правоохоронних органів та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення відносно потерпілої або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор і слідчий у судовому засідання клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували. Захисник надав клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що він свою вину визнав, дав правдиві свідчення, готовий співпрацювати зі слідчими органами, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, має неофіційний дохід, у зв`язку з чим у застосуванні до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу немає потреби.

Суд, дослідивши надані докази та заслухавши пояснення учасників процесу, вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 вищезазначеного кримінального правопорушення є вагомими, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є особливо тяжким, підозрюваний офіційно не працює, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення відносно неповнолітньої особі, яка має психічне захворювання.

Також слідчий суддя бере до уваги той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 мешкає разом із потерпілою особою та перебуваючи на свободі останній може незаконно впливати на потерпілу або на свідків у кримінальному провадженні, які мешкають з ним в одному будинку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що підозрюваний, залишаючись на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу і свідків, що негативно вплине на хід досудового розслідування, а застосування у даному випадку більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Також керуючись ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне заставу підозрюваному не визначати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196-198 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків на строк шістдесят днів, тобто до 02 жовтня 2018 року включно.

Ухвала припиняє свою дію 03 жовтня 2018 року.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1