Справа № 589/1202/17
Провадження № 1-кп/589/48/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2018 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який уродженець с. Клишки Шосткинського району Сумської області, громадянин України, з професійно технічною освітою, військовозобов`язаний, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ., раніше судимий: 06.03.2013 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 03.03.2014 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185. ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 14.03.2017 Шосткинським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, -

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.186, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 08.03.2017 близько 15-30 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на самовільне присвоєння владних повноважень, з метою подальшого безперешкодного вчинення іншого злочину з корисливих мотивів, будучи одягненим у цивільний одяг, підійшов до ОСОБА_7 , яка знаходилась біля будинку № 28 по вул. Марата в м. Шостка та представився співробітником поліції, пред`явивши при цьому останній сувенірне посвідчення. Після цього ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи умисел на відкрите, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння майном ОСОБА_7 , почав вимагати надати йому мобільний телефон для перевірки. Потерпіла ОСОБА_7 , будучи впевненою, що перед нею знаходиться працівник поліції, передала ОСОБА_4 свій мобільний телефон «Nokia N 73-1» вартістю згідно висновку експерта № 19/119/9-3/903е від 28 березня 2017 року 385 грн. Отримавши мобільний телефон, ОСОБА_4 , розуміючи, що він діє відкрито для потерпілої ОСОБА_7 , пішов з місця вчинення кримінального правопорушення. Незважаючи на крики потерпілої ОСОБА_7 повернути викрадене майно, ОСОБА_4 почав бігти та зник разом з викраденим мобільним телефоном, яким потім розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальний збиток на суму 385 грн.

Крім того, 11 листопада 2017 близько 20-30 годин ОСОБА_4 винайняв на добу у ОСОБА_8 її квартиру АДРЕСА_2 , після чого пішов до вищевказаної квартири переночувати.

На наступний день 12 листопада 2017 року близько 13-00 годин, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 побачив, що в приміщенні вказаної квартири є цінне майно, у зв`язку з чим у останнього виник умисел на таємне викрадення чужою манна. Після цього, ОСОБА_4 , користуючись відсутністю власниці, маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, викрав майно, а саме:

-Керамічну статуетку висотою 50 см. у вигляді чоловіка з протягнутою рукою у капелюсі, вартістю відповідно до довідки 350 грн.:

-Керамічну статуетку висотою 34 см. у вигляді закоханої пари, вартістю відповідно до довідки 350 грн.:

-Флізове покривало бежевого кольору, розміром 2x2.25 м., вартістю відповідно до довідки 250 грн;

-Жіночу куртку-пуховик, розміром «46» білого кольору з чорними та червоними вставками та поясом чорного кольору, вартістю відповідно до довідки 1500 грн.;

-Скляні прозорі чашки, в кількості 2-х штук, об`ємом 300 мл. кожна, вартістю відповідно до довідки 50 грн. за кожну, на загальну суму 100 грн., яке належить ОСОБА_8 чим заподіяв останній матеріальну шкоду на суму 2550 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що йому зрозуміла суть обвинувачення, він повністю погоджується з кваліфікацією його діянь органом досудового розслідування та свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів за викладених фактичних обставин визнає повністю. По факту вчинення злочину щодо потерпілої ОСОБА_7 пояснив, що, будучи в стані алкогольного сп`яніння, 08 березня 2017 року проходив позв потерпілої, яка знаходилась біля церкви на вул. Марата. Підійшов до неї та представився працівником поліції. Вирішив таким чином її обманути, щоб отримати мобільний телефон. Потерпіла повірила та віддала телефон. Потім він дочекався, щоб ніхто з інших осіб крім потерпілої його не бачив та втік з місця вчинення злочину. Він чув, що потерпіла кричала йому вслід, однак не зупинився. Щодо обставин вчинення злочину відносно потерпілої ОСОБА_6 пояснив, що в листопаді 2017 року приїхав до Шостки та придбав газету, в якій знайшов оголошення про здачу квартири. Зателефонував потерпілій ОСОБА_8 , зустрівся з нею та винайняв квартиру на одну добу. На наступний день викрав з квартири майно потерпілої, а саме статуетки, чашки, покривало та куртку, і потім залишив квартиру.
Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 08 березня 2017 року приблизно о 15:00 год. по вул. Марата, 28 до неї підійшов раніше знайомий їй ОСОБА_4 , показав посвідчення працівника поліції та попросив пред`явити телефон для перевірки, на що вона погодилася та надала. Взявши телефон, ОСОБА_4 почав тікати. В цей момент потерпіла зрозуміла, що ОСОБА_4 не працівник поліції, почала кричати йому в слід, щоб він повернув телефон та побігла за ним. Однак ОСОБА_4 на це не відреагував та втік з місця вчинення злочину.

Допитана потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що вона подобово здає свою квартиру по АДРЕСА_3 , в якій вона зареєстрована. Оголошення про таку здачу розмістила в газеті Шанс. В листопада 2017 року їй зателефонував раніше не знайомий їй ОСОБА_4 та попросив вийняти квартиру на одну добу. Коли вона прийшла на квартиру на наступний день, в ній нікого не було. Вона бачила, що з квартири пропали її речі: статуетки, куртка, покривало, скляні чашки. Після цього зателефонувала ОСОБА_4 . Він не відповів, написав смс, що обіцяє повернути речі. Проте, в подальшому їх не повернув.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у самовільному присвоєні владних повноважень, що було поєднане з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 353 КК України; своїми умисними діями, які виразились у відкритому з корисливих мотивів викраденні чужого майно (грабежі), вчиненими повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України та своїми умисними діями, які виразились у таємному з корисливих мотивів викраденні чужого майна, вчиненими повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги тяжкість злочинів, які вчинив обвинувачений, його конкретні обставини, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, неодружений, дітей не має, не працює, статусу безробітного не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, негативних характеристик немає.
Обставиною, що обтяжує покарання за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 353 КК України, суд визнає вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд враховує активне сприяння розкриттю злочинів.
Підстав вважати, що ОСОБА_4 дійсно щиро кається у вчинених злочинах у суду немає, виходячи з наступного.

Щире каяття - це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин. Каяття передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління. Тобто, щире каяття - це, в першу чергу, морально-психологічне явище, яке проявляється у самозасудженні особою вчиненого ним злочину, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні особи не вчиняти більше злочинів.

Однак, під час судового розгляду обвинувачений, незважаючи на те, що він попросив вибачення у потерпілих, жодним чином не переконав суд у щирості своїх висловлювань про те, що він дійсно шкодує про вчинене, засуджує свою поведінку та бажає виправитися. Вказані висловлювання суд розцінює виключно як спосіб зменшення рівня відповідальності. При цьому, судом враховуються ті обставини, що обвинувачений раніше судимий за вчинення злочинів проти власності та вчиняв злочини, за які засуджується, через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі. А злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, вчинив під час здійснення судом кримінального провадження щодо нього за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 353 КК України, одразу після того, як судом було змінено йому запобіжний захід з тримання під вартою та домашній арешт. Тобто підстав вважати, що ОСОБА_4 якимось чином засуджує свою поведінку та бажає виправитися, суд не вбачає.

Також при призначенні покарання суд бере до уваги позицію потерпілих. Так, потерпіла ОСОБА_7 при призначенні покарання покладалась на розсуд суду, зазначила, що будь-яких претензій до обвинуваченого немає. Потерпіла ОСОБА_6 вважала, що ОСОБА_4 заслуговує на покарання у виді позбавлення волі, щодо строку такого покарання також покладалась на розсуд суду.
Крім того, суд враховує ті обставини, що наслідки від вчинених злочинів не є значними, потерпілим викрадене майно працівниками поліції повернуто, за виключенням однієї статуетки та скляних чашок, які належать ОСОБА_6 .
З огляду на викладене суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, без застосування ст. 69 КК України як про це просить сторона захисту, за ч. 2 ст. 186 КК України у розмірі 4 роки та у виді арешту на 4 місяці за ч. 1 ст. 353 КК України, при цьому застосувавши положення ч.1 ст. 70 КК України та ч. 4 ст. 70 КК України з огляду на те, що ОСОБА_4 вчинив дані злочину до постановлення вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.03.2017 року, яким його засудженого до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

За ч. 2 ст. 185 КК України суд вважає необхідним визначити ОСОБА_4 покарання у розмірі 3 років позбавлення волі, застосувати положення ст. 71 КК України і за сукупністю вироків до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно частини 5 статті 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року), ст. 5 КК України, ОСОБА_4 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення у період з 08.03.2017 по 05.10.2017 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 18.05.2017) період з 20.11.2017 по день набрання вироком законної сили - день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироку законної сили.
Питання судових витрат слід вирішити згідно ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 353 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

за ч.1 ст. 353 КК України у вигляді арешту строком на 4 місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання, визначеного за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.03.2017 року, більш суворим призначеним за цим вироком, визначити у вигляді 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі та остаточне до відбування покарання ОСОБА_4 визначити у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

Строк відбування покарання рахувати з 20 листопада 2017 року, зарахувавши у строк відбуття покарання за вказаним вироком строк попереднього ув`язнення, а саме: з 08.03.2017 по 05.10.2017 за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015) з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі; з 20.11.2017 по дату набрання цим вироком законної сили - за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 18.05.2017) день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 263 грн. 88 коп. витрат за проведення товарознавчої експертизи під час досудового розслідування.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироку законної сили.
Речові докази: керамічну статуетку у вигляді закоханої пари; флізове покривало бежевого кольору; жіночу куртку розміром «46» - залишити у власності потерпілої ОСОБА_8 ; мобільний телефон «Nokia N 73-1» - залишити у власності потерпілої ОСОБА_7 ; уламки статуеток, скляних чашок, сувенірне посвідчення знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1