Постанова
Іменем України

25 липня 2018 року

м. Київ
справа № 211/2852/16-к
провадження № 51-644км17

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001120, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 ,
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну та моральну шкоду в розмірі 3 363, 48 грн та 20 000 грн, відповідно.
Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 26 вересня 2017 року змінив вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання. Постановив вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 121 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. У решті вирок залишив без зміни.
За обставин встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку, ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 03 квітня 2016 року о 14:30, разом з сестрою ОСОБА_9 та знайомим ОСОБА_10 , а також з невстановленими досудовим розслідуванням особами, прийшли в квартиру по АДРЕСА_2 , в якій проживали в період шлюбу ОСОБА_9 з ОСОБА_8 , й стали збирати та виносити з квартири речі, які були придбані подружжям ОСОБА_11 за час перебування у шлюбі.
На цьому ґрунті, між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, в ході якого він наблизився до неї та намагався відібрати в неї телефон по якому вона розмовляла. В цей момент ОСОБА_6 , діючина ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_8 та безпричинно із значною силою завдав потерпілому не менше одного удару кулаком в обличчя від якого ОСОБА_8 впав на підлогу. Після цього ОСОБА_6 , наблизившись до потерпілого, із значною силою, завдав йому ще декілька ударів ногою по голові від яких ОСОБА_8 втратив свідомість. Внаслідок вищевказаних злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 були спричиненні тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, порушенням вимог кримінального процесуального закону та суворістю призначеного покарання. Вважає, що дії ОСОБА_6 отримали неправильну юридичну оцінку, оскільки він не мав наміру завдавати ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, а діяв лише з метою захистити свою сестру ОСОБА_9 від протиправного посягання з боку потерпілого. Зважаючи на те, що застосований засіб захисту та заподіяна шкода за даних конкретних обставин справи не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, на думку захисника, дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ст. 124 КК, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони.

Позиції інших учасників судового провадження
На касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 надійшли заперечення від потерпілого ОСОБА_8 , в якому він стверджує про безпідставність викладених у скарзі доводів, у зв`язку з чим просить залишити її без задоволення, ухвалу апеляційного суду змінити та призначити ОСОБА_6 покарання у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст.121 КК.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечила проти задоволення скарги захисника ОСОБА_7 та просила судові рішення щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Мотиви Суду
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Отже, колегія суддів при касаційному розгляді виходить із обставин кримінального провадження, встановлених судами.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК та кваліфікацію його дій за даною нормою кримінального закону судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку наведено докладні мотиви.

Доводи касаційної скарги захисника про заподіяння ОСОБА_6 потерпілому тяжкого тілесного ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони, що прямо впливає на правильність кваліфікації інкримінованих йому дій, спростовуються сукупністю доказів у кримінальному провадженні, зокрема показаннями самого засудженого ОСОБА_6 , який підтвердив, що в ході конфлікту ОСОБА_8 з ОСОБА_9 , він підійшов до потерпілого та першим вдарив його по голові від чого потерпілий впав на підлогу, а також не заперечував, що саме цей удар міг привести до наслідків, що фактично настали. Ці твердження ОСОБА_6 повністю узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які зазначили, що під час конфлікту подружжя ОСОБА_11 з приводу речей, ОСОБА_6 підійшов до потерпілого і першим завдав йому удару по голові від якого той впав на підлогу. Крім цього потерпілий ОСОБА_8 стверджував, що після падіння від першого удару, ОСОБА_6 завдав йому ще декілька ударів взутими ногами по голові. Аналогічні показання з цього приводу надала свідок ОСОБА_12 , яка виїжджала на місце події за викликом в добовому наряді поліції, та приймаючи заяву від потерпілого дізналася від нього, що ОСОБА_6 завдав йому спочатку одного удару по голові, а згодом наніс ще декілька ударів взутими ногами по голові. При цьому сам ОСОБА_6 зазначав лише про удар долонею нанесений по голові потерпілому, однак тілесні ушкодження, які були заподіяні ОСОБА_8 неможливо отримати від одного удару долонею по голові.
Ці відомості повністю узгоджуються з письмовими доказами у кримінальному провадженні, а саме даними протоколу слідчого експерименту, даними картки виїзду швидкої медичної допомоги, даними витягу з картки стаціонарного хворого, а також даними висновку та додаткового висновку судово-медичної експертизи, згідної яких в ОСОБА_8 були виявлені закрита черепно - мозгова травма: лінійний перелом лобної кістки, забій головного мозку 1 ст., перелом спинки носа та носової перетинки, крововилив в склеру правого ока, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння і могли виникнути при механізмі вказаному потерпілим в ході слідчого експерименту.
Таким чином, з огляду на наведені у вироку докази, колегія суддів приходить до висновку, що потерпілий в ході конфлікту з дружиною не становив для засудженого або його сестри ОСОБА_9 будь-якої загрози і підстав для самозахисту або необхідності відвернення посягання на його сестру з боку потерпілого в нього не виникало. При цьому, характер та локалізація завданих тілесних ушкоджень потерпілому в область голови, переконливо свідчать про те, що засуджений ОСОБА_6 усвідомлював можливість настання негативних наслідків своїх дій, у тому числі й ті, що фактично настали, тобто його умисел був спрямований на заподіяння значної шкоди здоров`ю потерпілого.

Отже, злочинні дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК, тобто закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно.

Покарання засудженому ОСОБА_6 судом призначено відповідно до вимог ст. 65 КК з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про його особу і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону судами першої та апеляційної інстанції у кримінальному провадженні не допущено, тому законних підстав для скасування постановлених щодо засудженого ОСОБА_6 судових рішень за доводами касаційної скарги захисника ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 433, 434, 436 - 438, 441, 442 КПК, п. 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд

ухвалив:
Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3