Справа № 638/9090/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , Реда Алі,

перекладача Аілла Мохаммед,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000610 від 09.02.2016 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого продавцем ТЛА «Харків», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Губарівка, Богодухівського району, Харківської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

кожного, обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_9 , вступивши в злочинну змову з ОСОБА_10 , 30 січня 2016 року близько 05:00 години, знаходячись у дворі будинку № 78, по пр. Науки м. Харкова, вирішили таємно, незаконно заволодіти легковим автомобілем «ВМW» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , та дочекавшись, коли в дворі вищевказаного будинку вимкнеться нічне освітлення, реалізуючи спільний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом та скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, переслідуючи спільний корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_10 розбив заднє праве скло та проник до легкового автомобілю «ВМW» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на законних підставах володіє ОСОБА_8 . ОСОБА_9 згідно відведеної злочинної ролі, спостерігав за навколишньою обстановкою на предмет відсутності сторонніх осіб, які можуть бути свідками вчинення злочину.

Після чого, ОСОБА_10 ,, зламавши блокування керма, з`єднав мотузкою автомобіль «ВМW» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до автомобілю, на якому останні прибули до місця злочину, а саме «ВМW», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Далі, ОСОБА_10 , перебуваючи за кермом автомобіля «ВМW» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , разом з ОСОБА_9 , який перебував за кермом автомобіля «ВМW» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з місця скоєння злочину зникли, обернувши останній автомобіль на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд.

В ночі 08 лютого 2016 року близько 02:00 години ОСОБА_9 та ОСОБА_10 із заздалегідь виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення знаходячись у дворі будинку № 39, по пр. Науки м. Харкова, вирішили таємно, незаконно заволодіти легковим автомобілем «ВМW», реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 та дочекавшись коли в дворі вищевказаного будинку вимкнеться нічне освітлення, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом та скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, переслідуючи спільний корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_10 розбив вікно водійських дверцят та проник до легкового автомобілю «ВМW», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , яким на законних підставах володів ОСОБА_11 . ОСОБА_9 згідно відведеної злочинної ролі, спостерігав за навколишньою обстановкою на предмет відсутності сторонніх, зламавши замок запалення запустив двигун вказаного автомобілю. Після цього, ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «ВМW», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , разом з ОСОБА_9 , який супроводжував ОСОБА_10 попереду на автомобілі «ВМW» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з місця скоєння злочину зникли, обернувши автомобіль марки «ВМW», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , яким останні незаконно заволоділи, на свою користь, розпорядившись ним на свій власний розсуд.

Відповідно до висновку судово автотоварознавчої експертизи № 1720 від 18.04.2016 року вартість автомобіля марки «ВМW», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 номер шасі НОМЕР_5 , складає 28518,66 грн.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на початку розгляду справи по суті визнали свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, в подальшому частково визнавали вину, а наостанок вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, кожний з обвинувачених, не визнали, вказавши про те, що обмовили себе через відсутність захисника під час проведення першочергових дій, застосування незаконних методів ведення досудового слідства шляхом психологічного впливу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 пояснив про те, що всередині січня 2016 року разом з ОСОБА_10 під`їхали на вулицю Клочківську м. Харкова, в район розташування клуба «Місто», на зустріч призначену з особою на ім`я ОСОБА_12 для огляду автомобіля марки «ВМW» з метою купівлі, вартістю 700 доларів США. Вони домовились про купівлю даного автомобіля без документів за 500 доларів США, після чого вирішили перевезти цей автомобіль до гаражу у м. Богодухів за місцем проживання ОСОБА_10 для зберігання. В подальшому вони з ОСОБА_10 на вказаному вище автомобілі приїжджали до міста Харків, в район П`ятихатки з метою зустрічі з покупцем транспортного засобу, за продаж якого просили 1000 доларів США. Однак, у зв`язку з тим, що автомобіль був без документів продали його за 600 доларів США. Приблизно через два тижні зателефонував ОСОБА_12 , запропонував аналогічний автомобіль з документами вартістю 1200 доларів США. Зустрівшись з особою на ім`я ОСОБА_12 біля ринку «Лоск», вони з ОСОБА_10 автомобіль, стан якого задовільний, та придбали його за 800 доларів США. 02.03.2016 року приблизно о 13:30 годині він перебував по вулиці Тобольській м. Харкова, де орендував кімнату, вийшов на вулицю, побачив незнайомих осіб, які напали на нього, забрали мобільний телефон, одягли наручники, заштовхнули в автомобіль, повідомивши, що вони є працівниками поліції. Його привезли до Шевченківського відділу поліції на п`ятий поверх, змусили написати про щиросердне визнання вини у злочині, на що він повідомив, що автомобілі придбані за його кошти. Вказав, що працівники Шевченківського відділу поліції застосовували до нього фізичний вплив, а саме штовхали, завдавали ударів в область обличчя у вигляді ляпасів, зокрема такі дії вчиняла особа на ім`я « ОСОБА_13 ». Працівники поліції змусили підписати багато документів, залякували, в свою чергу він повідомляв, що не вчиняв злочинів. Під психологічним тиском забрали мобільний телефон, хоча написав, що зробив це добровільно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 , підтвердивши показання обвинуваченого ОСОБА_9 , надав власні показання, вказуючи про те, що не вчиняв дії щодо незаконного заволодіння транспортними засобами, а покупав та продавав автомобілі законним шляхом. Наприкінці січня 2016 року підвозив пасажира на ім`я ОСОБА_12 , який займався продажом автомобілів, запропонував йому долучитися до цього. Він зацікавився автомобілями марки «ВМW», оскільки має транспортний засіб аналогічної марки, на що ОСОБА_12 сказав чекати на його дзвінок. Зателефонувавши, ОСОБА_12 призначив зустріч навпроти парковки клубу «Місто» у місті Харкові по вул. Клочківській, для огляду автомобіля. Він запропонував ОСОБА_9 разом вкладати кошти у придбання транспортних засобів. 30.01.2016 року разом з ОСОБА_9 вони поїхали на зустріч з Ростиславом, де оглянули автомобіль марки «ВМW», стан якого їх задовольнив, за який вони заплатили 500 доларів США, оскільки документи на транспортний засіб були відсутні. ОСОБА_9 сів за кермо його автомобіля «ВМW», а він за кермо придбаного автомобіля, та попрямували до м. Богодухів, де він фактично мешкає з матір`ю. У гаражі залишили придбаний транспортний засіб та наступного дня почали шукати покупця автомобіля. В подальшому продали вказаний автомобіль за 600 доларів США. Через тиждень зателефонував ОСОБА_12 з пропозицію придбати ще автомобіль «ВМW» з документами, він повідомив про це ОСОБА_9 , який погодився на пропозицію, та у період з 07.02.-10.02.2016 року вони зустрілися з Ростиславом на авторинку «Лоск», де оглянувши автомобіль придбали його за 800 доларів США, ОСОБА_12 передав ключі та документи на транспортний засіб. В подальшому цей автомобіль продали за 1000 доларів США. Зазначив про те, що під час затримання та у відділі поліції працівники, які не представилися застосовували до нього фізичний вплив, погрожували, у зв`язку з чим всі складені документи у цей період часу здійснені під тиском та написані зі слів працівників поліції. У відділі поліції перебував до вечора 03.03.2016 року.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , їх вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні за участю перекладача, показав, що 31.01.2016 року або 01.02.2016 року, точну дату не пам`ятає, перебував в гостях у друзів, поїхав до місця мешкання, яке він орендував за адресою: АДРЕСА_3 , приблизно о 05:00 годині, належний йому автомобіль «ВМW» марки червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , припаркував на проспекті. Перебуваючи у квартирі, через вікно побачив автомобіль марки «ВМW» чорного кольору 90-х років випуску, який за допомогою тросу тягне його автомобіль, та почав кричати через вікно, вимагаючи зупинитись. Після чого він швидко вийшов на вулицю, однак автомобіля вже не було, підійшов до кіоску «Кулиничи», попросив допомоги, зупинили патрульну поліцію, які намагалися наздогнати автомобіль. Через приблизно три тижні йому зателефонували працівники поліції, повідомили, що його автомобіль знайшли в гаражі за межами міста Харкова. Документи на транспортний засіб перебували у нього в квартирі, свій автомобіль він оглянув та впізнав у чужому гаражі за межами міста Харкова. Впізнати особу, яка незаконно заволоділа його транспортним засобом та яку він бачив через вікно, не може.

-показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який в судовому засіданні за участю перекладача, показав, що 07.02.2016 року близько 08:00-08:30 години виявив відсутність належного йому автомобіля марки «ВМW», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , біля будинку АДРЕСА_4 , де він мешкає, у зв`язку з чим зателефонував до поліції та звернувся з відповідною заявою. На території відділу поліції впізнав свій автомобіль, документи на який перебували всередині транспортного засобу. Викрадені документи на автомобіль в тому числі технічний паспорт та свідоцтво на право керування транспортним засобом на його ім`я повернуті адвокатом обвинуваченого ОСОБА_10 , яка перебувала у судовому засіданні ОСОБА_5

-показаннями свідка ОСОБА_14 , який є дядьком обвинуваченого ОСОБА_10 , показав, що купив автомобіль «ВМW», сірого кольору, у лютому 2016 року у племінника ОСОБА_10 , за 1000 доларів США. 02.03.2016 року до нього приїхали працівники поліції разом з ОСОБА_15 для огляду гаражу, до цього племінник зателефонував йому з іншого номеру мобільного телефона та сказав їхати до гаражу. Придбаний автомобіль був вилучений працівниками поліції, він користувався ним з моменту придбання приблизно 14 днів. У відділі поліції надавав показання про те, що придбав вказаний автомобіль, сплативши за нього грошові кошти. Придбаний автомобіль мав іноземну реєстрацію, технічний паспорт складений іноземною мовою, даних племінника ОСОБА_15 у документах не було.

-показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що з ОСОБА_9 знайомий з лютого 2016 року, з часу купівлі автомобіля «ВМW-3» червоного кольору. Наприкінці лютого йому зателефонували, запропонували взяти для розборки автомобіль марки «ВМW» 3 серії червоного кольору. Він оглянув фото транспортного засобу надіслане через телефон, домовились про вартість та зустрітися наступного дня. Особи на ім`я ОСОБА_17 та ОСОБА_18 приїхали на призначену зустріч на окружній дорозі на автомобілі марки «ВМW» червоного кольору та «ВМW» 5 серії, та разом поїхали на автостоянку по вул. Курчатова м. Харкова, де він придбав автомобіль «ВМW» червоного кольору за 600 доларів США без документів. ОСОБА_17 одразу попередив про відсутність документів на автомобіль. Особи, що продали автомобіль, удвох уїхали на транспортному засобі «ВМW» чорного кольору після продажу автомобіля. Через декілька днів вказані особи зателефонували йому з пропозицією придбати автомобіль «ВМW» сірого кольору, на що він відмовився через відсутність місця для зберігання. Приблизно через тиждень обвинувачені приїжджали за придбанням комплекту замка, ключів та скла для автомобіля «ВМW». У придбаному ним автомобілі був зламаний замок запалювання та розбито водійське дзеркало. На початку березня придбаний автомобіль вилучений у нього працівниками поліції. Вказав про відсутність тиску з боку працівників поліції, надання показань у відділі поліції та впізнанні осіб, що продавали автомобіль.

-показаннями свідка ОСОБА_19 , який є працівником Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, надав показання про те, що обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знає за матеріалами кримінального провадження. На початку 2016 року на території Шевченківського району м. Харкова мали місце незаконні заволодіння транспортним засобами, в тому числі на пр. Леніна, 39, м. Харкова у лютому 2016 року автомобілем БМВ сірого кольору. У зв`язку з чим перевірялися соціальні мережі, а саме оголошення з продажу автомобілів марки БМВ, знайшовши транспортний засіб, схожий на той, яким незаконно заволоділи, зателефонували за оголошенням та домовилися про зустріч, де виявилися розбіжності між документами та автомобілем, що був в наявності, а саме в документах зазначено автомобіль білого кольору, а він був сірого кольору. Цей автомобіль продавався ОСОБА_20 , який у відділі поліції пояснив про незаконне заволодіння транспортним засобом разом з ОСОБА_9 , також вказав про продаж викраденого автомобіля дядькові. Зазначив, що ОСОБА_20 добровільно надавав показання.

Крім того, судом досліджені наступні докази, що підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України:

- протокол огляду місця події від 04.03.2016 року, згідно якого за адресою: м. Харків, вул. Гацева у гаражному кооперативі «Холодок», в гаражному боксі, що належить ОСОБА_16 , виявлено легковий автомобіль «ВМW-318» червоного кольору;

- протокол огляду предмету від 11.03.2016 року - автомобіля «ВМW» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ;

- лист Харківської митниці ДФС державної фіскальної служби України на запит Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 23.03.2016 року, згідно якого автомобіль «ВМW» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , ввезено 20.11.2015 року о 17:30 годині у режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» з метою «особисте користування» громадянином Alfreahat Rafat;

- постанова слідчого від 11.03.2016 року про визнання автомобіля «ВМW» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , речовим доказом, ухвалою слідчого судді від 10.03.2016 року про накладення арешту на цей транспортний засіб та передачу на зберігання до Дзержинського відділення Ленінського відділу поліції ГУ НП в Харківській області;

- висновок судової автотоварознавчої експертизи № 3217 від 22.04.2016 року Харківського науково дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, згідно якого середня ринкова вартість автомобіля «ВМW318і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на момент вчинення кримінального правопорушення (30.01.2016 року) складає 29309,68 грн.;

- висновок експерта № 285 від 06.05.2016 року Науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України в Харківській області, згідно якого ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 автомобіля «ВМW318і» нанесений з дотриманням вимог заводу виробника та змінам первинного змісту не піддавався;

- протокол огляду місця події від 08.02.2016 року, згідно якого огляд проводився за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 39 у дворі житлового будинку, де встановлено відсутність будь яких транспортних засобів на певній ділянці місцевості, розташування поруч торгівельного кіоску. На даному майданчику виявлено фрагмент подробленого скла;

- протокол огляду місця події від 02.03.2016 року за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Губарівка, вул. Молодіжна, 5, а саме одноповерхового автомобільного гаражу, що проведений за відсутності заперечень ОСОБА_10 , де виявлені реєстраційні автомобільні номері «RJA27582» в двох екземплярах, «WM3576Н» в двох екземплярах, «DFH18» в двох екземплярах, сервісну книжку на автомобіль «ВМW», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_6 свідоцтва НОМЕР_7 , ключ замку запалення, технічну документацію на автомобіль, панель приладів, двигун внутрішнього згорання, трос з тканини, поруч з даним гаражем прибував автомобіль «ВМW» реєстраційний номер НОМЕР_8 , модель 318, в багажнику даного автомобілю виявлено номерний знак НОМЕР_9 в двох екземплярах. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_10 на автомобіль «ВМW», реєстраційний номер НОМЕР_8 виданий на ім`я ОСОБА_14 ;

- висновок судової автотоварознавчої експертизи № 1720 від 18.04.2016 року Харківського науково дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, згідно якого середньо ринкова вартість автомобіля «ВМW 318», номерний знак НОМЕР_11 , на момент вчинення злочину (08.02.2016 року) складає 28518,66 грн.;

- висновок експерта № 284 від 06.05.2016 року Науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України в Харківській області, згідно якого ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_5 автомобіля «ВМW318і» нанесений з дотриманням вимог заводу виробника та змінам первинного змісту не піддавався;

- протокол огляду предмету від 11.03.2016 року - автомобіля «ВМW-318» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_8 , номер шасі НОМЕР_5 ;

- лист Харківської митниці ДФС державної фіскальної служби України на запит Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 23.03.2016 року, згідно якого автомобіль «ВМW 318», кузов № НОМЕР_5 , з реєстраційним номером НОМЕР_12 , ввезено 07.11.2015 року о 21:32 годині у режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» з метою «особисте користування» громадянином Реда Али;

- ухвала слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.05.2016 року про накладення арешту на легковий автомобіль марки «BMW-318», номер шасі НОМЕР_5 в кузові сірого кольору, що виявлений під час проведення огляду місця події від 02.03.2016 року за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Губарівка, вул. Молодіжна, поблизу будинку №5 та визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню;

- постанови від 11.03.2016 року про визнання речовими доказами реєстраційні номери НОМЕР_13 в двох екземплярах, легкового автомобіля «BMW-318», номер шасі НОМЕР_5 в кузові сірого кольору, номерні знаки НОМЕР_8 ;

- розписка від 24.05.2016 року про отримання Реда Алі автомобіля «BMW-318», номер шасі НОМЕР_5 в кузові сірого кольору, номерні знаки НОМЕР_8 , на зберігання;

- протоколами огляду предметів від 11.03.2016 року - реєстраційних номерів НОМЕР_13 в двох екземплярах; «WM3576Н» в двох екземплярах;

- протокол огляду від 03.03.2016 року мобільного телефону торгової марки «iPhone 5» НОМЕР_14 , в корпусі чорного кольору, добровільно виданого ОСОБА_9 , з розміщеною в телефоні сім карткою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна», з якого вбачається, що о 20:23 годині 03.03.2016 року здійснено дзвінок на сім карту оператора «МТС Україна» № НОМЕР_15 з абонентського номеру «МТС Україна» № НОМЕР_16 та встановлено, що сім картка № НОМЕР_15 розміщена в мобільному телефоні ІМЕІ НОМЕР_17 ;

- протокол огляду предметів від 03.03.2016 року мобільного телефону марки «Lenovo» моделі А-916 серійний номер НОМЕР_18 (60) ІМЕІ НОМЕР_19 , в корпусі чорного кольору добровільно виданий ОСОБА_10 з картками оператора «МТС Україна» та «Київстар», телефони знаходились у робочому та ввімкненому стані, о 20:13 годині 03.03.2016 року здійснено дзвінок на сім картку оператора «МТС Україна» № НОМЕР_20 з абонентського номеру «МТС Україна» № НОМЕР_16 та встановлено, що дана сім картка № НОМЕР_20 розміщена в мобільному телефоні ІМЕІ НОМЕР_21 . Далі 03.03.2016 року о 20:14 здійснено дзвінок на сім картку оператора «Київстар» № НОМЕР_22 з абонентського номеру «Київстар» № НОМЕР_23 , та встановлено, що дана сім картка № НОМЕР_22 розміщена в мобільному телефоні ІМЕІ НОМЕР_21 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 04.05.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_16 серед пред`явлених для впізнання осіб, з впевненістю вказав на чоловіка ОСОБА_10 , як особу, яка в лютому 2016 року продала йому автомобіль БМВ 3-ї серії в кузові № НОМЕР_24 червоного кольору;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 04.05.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_16 серед пред`явлених для впізнання осіб, з впевненістю упізнав чоловіка ОСОБА_9 , який в лютому 2016року продав йому автомобіль БМВ 3-ї серії в кузові № НОМЕР_24 червоного кольору;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 13.04.2016 року, про вилучення диску по ІМЕІ НОМЕР_19 ; НОМЕР_17 за період часу з 01.01.2016 року до 13.04.2016 року на підставі ухвали слідчого судді від 17.03.2016 року (справа № 638/4183/16-к);

- протокол огляду предмету від 20.04.2016 року лазерного диску, на якому міститься запис роздруківки вхідних та вихідних дзвінків номерів мобільного телефону НОМЕР_15 (ІМЕІ НОМЕР_17 ) та вхідних та вихідних дзвінків номеру мобільного телефону НОМЕР_20 (ІМЕІ НОМЕР_19 ; НОМЕР_19 ) за період часу з 01.01.2016 року по березень 2016 року; постанова слідчого від 20.04.2016 року про визнання вказаного лазерного диску речовим доказом по даному кримінальному провадженню;

Також, ухвалою суду від 01.03.2018 року в рамках даного кримінального провадження доручено Харківській місцевій прокуратурі № 1 провести перевірку повідомлення обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , наданого під час судового розгляду про застосування до них під час досудового розслідування методів психологічного тиску зі сторони працівників Шевченківського ВП ГУНП В Харківській області.

На виконання вказаної ухвали суду прокуратурою області проведено досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000165 від 06.06.2018 року за ч.1 ст.365 КК України, за результатами якого прийнято постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діях працівників Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Харківською місцевою прокуратурою № 1 надано висновок службового розслідуванням, проведеного за листом Харківської місцевої прокуратури № 1 щодо можливих неправомірних дій з боку працівників Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 22.06.2017 року під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, згідно якого відомості, викладені у вказаному листі місцевої прокуратури не знайшли свого підтвердження в ході проведення службового розслідування.

З боку захисту, в порядку п.11 ст.290 КПК України адвокатом ОСОБА_4 надані додаткові матеріали, що вказують на інші обставини події 30 січня 2016 року ніж ті на які вказує потерпілий ОСОБА_8 в частині ідентифікації автомобіля.

Також, на стадії судових дебатів захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про доручення органу досудового розслідування проведення слідчої дії, а саме за участю потерпілого ОСОБА_8 з дотриманням порядку, встановленого процесуальним законодавством для проведення слідчих дій для перевірки показань потерпілого ОСОБА_8 щодо незаконного заволодіння 30 січня 2016 транспортним засобом автомобілем «ВМW318і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у дворі будинку № 78 по пр. Науки м. Харкова, а саме місця, часу, способу; встановити чи міг бачити і чи бачив ОСОБА_8 конкретні дії осіб щодо незаконного заволодіння, з урахуванням положень ч.6 ст.223 КПК України.

Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.10 КПК України не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-рп/2012 від 12.04.2012 року надав офіційне тлумачення положень статті 24 Конституції України, зазначивши в рішенні наступне. В аспекті конституційного звернення положення статті 24 Конституції України стосовно рівності громадян у конституційних правах, свободах та перед законом у взаємозв`язку з положеннями частини першої статті 55, пункту 2 частини третьої статті 129 Основного Закону України щодо захисту судом прав і свобод людини і громадянина та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом треба розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства, має гарантовані державою рівні права на захист прав і свобод у судовому порядку та на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку у судах усіх юрисдикцій, спеціалізацій та інстанцій, у тому числі й особа, яка засуджена і відбуває кримінальне покарання в установах виконання покарань.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст.ст.84,85,86,87 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні по справі «Багієва проти України» Суд нагадав, що при оцінюванні доказів він, як правило застосовує критерій доведеності «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із сукупності ознаки схожих неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Враховуючи викладене, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, з урахуванням наступного.

Подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення є доведеними зібраними доказами, що надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні, а саме показаннями потерпілих, свідків, дослідженням письмових доказів, які є послідовними, узгодженими між собою та не підлягають різному тлумаченню.

Докази, на які посилається сторона захисту є непереконливими, оскільки останні не спростовують обставин, що викладені вище та не вказують про непричетність обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину. Разом з тим, клопотання захисника про доручення органу досудового розслідування проведення слідчої дії надано адвокатом на стадії судових дебатів, що не передбачає таких дій на вказаній стадії.

Твердження обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисників про застосування тиску з боку органів досудового розслідування, що стало підставою для визнання ними вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд розцінює як намагання обвинувачених уникнути відповідальності, зібрані у справі докази в цій частині, зокрема перевірка таких доводів, що призначалась ухвалою суду, спростувала доводи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Викладений висновок суду також підтверджує непослідовна позиція обвинувачених у справі, які на початку розгляду визнавали вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, потім вказали про часткове визнання вини, а в подальшому відмовилися від цих позицій та не визнали вину у повному обсязі.

Суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 доведена, і кваліфікує їх діяння за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, є умисним тяжким злочином проти експлуатації транспорту.

Обвинувачений ОСОБА_9 не судимий, неодружений, працюючий ТЛА «Харків» продавцем, за місце проживання характеризується нейтрально як особа, на яку відсутні компрометуючі матеріали, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обвинувачений ОСОБА_10 не судимий, неодружений, офіційно непрацюючий, за місцем проживання характеризується нейтрально як особа, на яку відсутні компрометуючі матеріали, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відсутні.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, особи обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , безальтернативного характеру санкції ч. 2 ст. 289 КК України, відсутності пом?якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд призначає кожному з обвинувачених покарання у виді позбавлення волі у межах санкції без конфіскації майна, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов у провадженні не пред?явлено. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинувачених в рівних частках.

Доля речових доказів вирішується судом згідно ст.100 КПК України.

Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку обвинувачених під час досудового слідства та судового розгляду, у відповідності до вимог ст.ст.177,178,368 КПК України, суд прийшов до висновку про наявність підстав для обрання відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

У відповідності до ч.4 ст.174 КПК України суд скасовує арешт вжитий ухвалою слідчого судді від 10.03.2016 року, накладений на автомобіль «ВМW-318» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити кожному покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з часу взяття під варту.

Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в рівних частках на користь держави 704,80 грн. процесуальних витрат за проведення судово автотоварознавчої експертизи № 3217 від 22.04.2016 року; 704,80 грн. за проведення судово автотоварознавчої експертизи № 1720 від 18.04.2016 року; 879,60 грн. за проведення судово трасологічної експертизи № 284 від 06.05.2016 року; 879,60 грн. за проведення судово трасологічної експертизи № 285 від 06.05.2016 року.

Скасувати арешт вжитий ухвалою слідчого судді від 10.03.2016 року, накладений на автомобіль «ВМW-318» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

Після набрання вироком законної сили речовий доказ автомобіль «ВМW-318» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , переданий на зберігання на території Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, повернути законному володільцю; автомобіль «BMW-318», номер шасі НОМЕР_5 в кузові сірого кольору, що переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_11 , залишити в його розпорядженні; реєстраційні номери НОМЕР_1 та RJS 30T6, що передані на зберігання до Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області повернути законному володільцю; двигун внутрішнього згорання номер 50010682 інший номер 17412499, що переданий ОСОБА_10 на зберігання вважати переданим за належністю; лазерний СД диск з маркуванням «СО/КІ-П/16/5108 від 13.04.2016 (038/4183/16-к)» наданий експертами з питань безпеки ПрАТ «МТС Україна» згідно ухвали слідчого судді від 17.03.2016 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суду міста Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: