1-113/2004
1-в/465/178/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.07.2018 року м.Львів Франківський районний суд м. Львова, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
представника КЗ "ЛОКПЛ" ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву КЗ ЛОР"ЛОКПЛ" про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Заступник головного лікаря з експертизи Комунального закладу Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 звернувся в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що останній з 17.01.2012 року знаходиться на примусовому лікуванні у КЗ ЛОР ЛОКПЛ. В грудні 2003 року скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст. 115 ч.1 КК України. Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 31.03.2004 року акт №96 ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, за скоєне неосудний. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Згідно висновку № 27 від 03.05.2018 року ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг з вираженим емоційно-вольовим дефектом. Враховуючи відсутність суттєвого покращення психічного стану на фоні проведеного лікування та збереження розладів мислення у вигляді дефіцитарних змін мислення, емоцій, волі та інтелекту внаслідок шизофренічного процесу, а також критики пацієнта до свого стану, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
В судовому засіданні представник КЗ ЛОКПЛ заяву підтримав, просить його задоволити.
Заслухавши думку прокурора, захисника, які не заперечили проти задоволення заяви, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 з 17.01.2012 року знаходиться на примусовому лікуванні у КЗ ЛОКПЛ.
В грудні 2003 року скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст. 115 ч.1 КК України.
Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 31.03.2004 року акт №96 ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, за скоєне неосудний. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
ОСОБА_6 згідно постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.04.2004 року знаходився на примусовому лікуванні в Українській психіатричній лікарні із суворим наглядом м. Дніпропетровська з 21.06.2004 року до 09.02.2011 року.
Згідно із ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2010 року примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_6 було змінено з лікування у психіатричній лікарні з суворим наглядом на лікування у психіатричній лікарні з посиленим наглядом.
З 09.02.2011 року до 17.01.2012 року знаходився на примусовому лікуванні у відділенні із посиленим наглядом Волинської області психіатричної лікарні №2 смт. Олика.
Згідно із ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.12.2011 року примусові заходи медичного характеру було змінено з лікування у психіатричній лікарні з посиленим наглядом на лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом по місцю проживання.
Відповідно до висновку № 27 від 03 травня 2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був оглянутий комісії лікарів-психіатрів : голова комісії ОСОБА_7 та членів комісії ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , яка дійшла висновку, що на момент огляду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг з вираженим емоційно-вольовим дефектом. Враховуючи відсутність суттєвого покращення психічного стану на фоні проведеного лікування та збереження розладів мислення у вигляді дефіцитарних змін мислення, емоцій, волі та інтелекту внаслідок шизофренічного процесу, а також критики пацієнта до свого стану, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Згідно ст.19 Закону України "Про психіатричну допомогу", продовження застосування примусових заходів медхарактеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.
Відповідно до ст.95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медхарактеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу,д о якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність припинення застосування таких примусових заходів.
Статтею 514 ч.1 КПК України передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає за доцільне продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Керуючись ст. 514 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1