Справа № 703/1392/18
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
11 травня 2018 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла клопотання слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -
встановив:
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , 09 травня 2018 року близько 20 години 10 хвилин, знаходячись у громадському місці по вул. Осаула Василя Бурки в м. Сміла Черкаської області, неподалік будинку №18, маючи умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, діючи умисно, з хуліганських спонукань, частково перекрив рух транспортного засобу по вказаній вулиці, після чого, на вимогу ОСОБА_7 , залишити проїжджу частину вулиці, ОСОБА_5 тримаючи в руках металевий предмет, зовні схожий на бойову гранату Ф-1, почав виражатись нецензурною лайкою до ОСОБА_7 та інших пасажирів, та погрожував привести в дію гранату, не реагуючи на попередження присутніх осіб про припинення хуліганських дій, чим грубо порушив громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
09 травня 2018 року о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.
10 травня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, та те що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на шлях виправлення не став та продовжує скоювати кримінальні правопорушення та перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, в зв`язку з чим слідчий звернувся з вказаним клопотанням.
Слідчий Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 підтримав у повному обсязі та пояснив, що на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри останнього у вчиненні відповідного кримінального правопорушення. Окрім того, зазначив, що під час проведення досудового розслідування були встановлені свідки вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, які проживають в м. Сміла Черкаської області, в зв`язку з чим підозрюваний перебуваючи на волі може погрозами чи будь-яким іншим чином вплинути на них. Також, підозрюваний неодноразово судимий, при цьому на даний час на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.185, ч.2 ст.125, ч.2 ст.289 КК України. ОСОБА_5 достовірно знаючи, що відносно нього в суді розглядається кримінальне провадження, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Крім того, у вищевказаному кримінальному провадженні до ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави. ОСОБА_5 була внесена застава, в зв`язку з чим він був звільнений з-під варти. Також, просив суд, в разі задоволення клопотання слідчого та обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід відносно нього обирався раніше.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечив та надав пояснення, що він на даний час проживає разом зі своєю матір`ю та бабусею, яким постійно допомагає по господарству, працює неофіційно підсобником. Дійсно щодо нього Смілянським міськрайонним судом розглядається кримінальне провадження, в якому йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави. Його родиною була внесена застава та його було звільнено з під варти. Після звільнення його з-під варти він жодного судового засідання у вищевказаному кримінальному провадженні не пропустив, завчасно з`являється на такі, з м. Сміла Черкаської області не відлучається, та добросовісно виконує покладені на нього процесуальні обов`язки. Просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та просив обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, оскільки слідчим та прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України є необґрунтованим осікли як вбачається з матеріалів клопотання він жодних активних дій не вчиняв, лише стояв з муляжем гранати. При цьому зауважив, що з місця події ОСОБА_5 не тікав, хоча мав таку змогу, та дочекався приїзду працівників поліції. Крім того, запобіжний захід у вигляді застави, який застосований у кримінальному провадженні, яке на даний час розглядається судом, ОСОБА_5 жодним чином не порушив та добросовісно виконує покладені судом на нього обов`язки.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи слідчого, прокурора, захисника та пояснення підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
У відповідності до витягу з ЄРДР кримінальне провадження відкрите за фабулою, зазначеною слідчим Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 у клопотанні.
09 травня 2018 року о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.
10 травня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Приєднані слідчим до клопотання копії протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 08 травня 2018 року, протоколу огляду місця події від 09 травня 2018 року з таблицею зображень до нього, протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 09 травня 2018 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 10 травня 2018 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 10 травня 2018 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 10 травня 2018 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 10 травня 2018 року, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 наведеного кримінального правопорушення.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України класифікується як тяжкий, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, відтак, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Під час судового розгляду встановлено наявність передбачених законом обставин, які пов`язують необхідність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , проте, в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який просить обрати слідчий, на думку слідчого судді, враховуючи обставини справи та особу підозрюваного, є занадто суворим.
Так, в матеріалах клопотання містяться докази, що свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, який відноситься до категорії особливо тяжкого, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років.
Разом з тим, обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може ґрунтуватися лише на тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а має бути обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Як вбачається з клопотання, слідчим зазначено чотири ризики, передбачені ст.177 КПК України, які на його та прокурора думку наявні для обрання вищевказаного запобіжного заходу, а саме: 1) переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинення іншого кримінального правопорушення.
Слідчий у своєму клопотанні та під час судового розгляду не виклав жодного доказу, які б свідчили про наявність будь-якого із ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні обґрунтовує наявність вказаних ризиків тим, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може погрозами чи будь-яким іншим чином вплинути на свідків, які проживають в м. Сміла Черкаської області; такий неодноразово судимий, при цьому на даний час на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.185, ч.2 ст.125, ч.2 ст.289 КК України, в якому його звільнено з-під варти в зв`язку з внесенням застави; тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.
Як вбачається з протоколів допиту ОСОБА_9 від 09 травня 2018 року, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 10 травня 2018 року, такі проживають в м. Сміла Черкаської області.
Разом з тим, доказів, які б надавали слідчому судді можливість прийти до обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 будь-яким чином буде чинити на них тиск, до матеріалів клопотання не додано, відтак таке твердження прокурора є припущенням та не може бути враховано при винесенні ухвали.
При цьому, як вбачається з довідки характеристики виданої головою кварткому від 11 травня 2018 року, ОСОБА_5 у зловживанні спиртними напоями та в порушенні громадського порядку на території кварткому помічений не був, по характеру доброзичливий, ввічливий, товариський.
Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Принцип презумпції невинуватості закріплений також у багатьох міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та які відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України. Так, у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Згідно з п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом. Аналогічна норма міститься й у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенція).
У цьому аспекті слід зазначити, що правильне розуміння вимог Конвенції розкривається у рішеннях Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), що містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав. Так, ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегеу і Джабардо проти Іспанії» зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, оскільки обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.
Крім того, відповідно до позиції Конституційного Суду України, сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27 жовтня 1999 року у справі № 1-15/99).
Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєнні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку. Аналогічні порушення було констатовано у справах «Шагін проти України», «Грабчук проти України» та інших.
Таким чином, наявність на розгляді в Смілянському міськрайонному суді Черкаської області кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.185, ч.2 ст.125, ч.2 ст.289 КК України, жодним чином не може бути трактовано слідчим суддею як підстава для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вчинення вказаних злочинів ОСОБА_5 вироком суду, який набрав законної сили, не встановлена.
Наявність у підозрюваного ОСОБА_5 судимості в 2014 року жодним чином не свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
Будь-яких доказів, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкодити встановленню істини у справі, до клопотання не додано та слідчим і прокурором не наведено.
При цьому, як встановлено в ході судового розслідування, ОСОБА_5 , будучи обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні, яке знаходиться на розгляді в суді, та звільненим з-під варти під заставу, покладені на нього судом процесуальні обов`язки виконує в повному обсязі та порушень таких не допускає, що не заперечував як слідчий так і прокурор.
Відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, дають суду підстави вважати, що слідчим та прокурором не доведено наявність будь-якого із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які мають бути враховані при обранні виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчий суддя має зазначити, що в разі невиконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, слідчий матиме змогу звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну останньому запобіжного заходу на більш тяжкий.
Також, в клопотанні слідчого відсутні обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Таким чином, враховуючи, що слідчим та прокурором не доведена наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 раніше хоча й судимий, однак постійно проживає по місцю своєї реєстрації, яке розташоване на території проведення досудового розслідування, спільно зі своєю матір`ю та бабусею, яким, відповідно до довідки характеристики, завжди приходить на допомогу , а отже має стійкі соціальні зв`язки, слідчий суддя вважає за можливе обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, буде достатнім, і забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та належну його процесуальну поведінку.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 183, 194, 195, 331, 372 КПК України, -
Клопотання слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 задовольнити частково.
У застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибуття за викликом до слідчого, суду чи іншого уповноваженого органу держави;
2) прибувати до слідчого Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , прокурора Смілянської місцевої прокуратури та судді Смілянського міськрайонного суду за першою вимогою;
3) не відлучатися за межі Смілянського району та Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 07 липня 2018 року включно.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області та негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомити про це слідчого та прокурора.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1