Справа № 401/1449/18
№ 1-кс/401/354/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В:
18 червня 2018 року до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання слідчого СВ Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Світловодського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, а саме вантажний автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 316 CDI», типу «Загальний вантажний бортовий мало вантажний-В», білого кольору, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію вище вказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 та ключ від нього.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з такого.
Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частиною 2 зазначеної статті, передбачено, що арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Речовими доказами у розумінні ч. 1 ст. 98 КПК є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог абзацу 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання .
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Всупереч вимог зазначених норм закону, подане клопотання та додані до нього документи не містять достатніх даних для ухвалення слідчим суддею законного та обґрунтованого рішення.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, а саме подання, передбачених законом доказів на підставі яких можливо ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. ст. 171, 172, 372 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Світловодського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно - повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1