Справа № 192/163/18
Провадження № 1-кп/192/230/18
У Х В А Л А

26.09.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000710, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 вересня 2017 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу не змінились. Вважав за можливе розглянути вказане клопотання за відсутності потерпілого.

Також прокурор просила постановити ухвалу про проведення допиту свідка ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Державною установою «Жовтоводська виправна колонія № 26» Міністерства юстиції України у зв`язку з відбуванням покарання останнім в даній установі.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу та просили замінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Обвинувачений посилався на те, що має матір похилого віку, за якою слід доглядати та працювати з метою отримання грошових коштів для забезпечення свого та її життя. Стосовно клопотання про проведення допиту свідка в режимі відеоконференції не заперечували.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, яким він є, повинно бути переконливо наведено державою, а квазіавтоматичне продовження такого періоду суперечить гарантіям, встановленим у пункті 3 статті 5 Конвенції (пункт 66 рішення від 9 січня 2003 року у справі "Шишков проти Болгарії", пункт 40 рішення від 10 червня 2008 року у справі "Тасе проти Румунії").

Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

Вирішуючи клопотання про продовження дії запобіжного заходу, суд виходить з того, що ухвалою суду від 13 червня 2018 року до обвинуваченого під час судового розгляду було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що обвинувачений тричі не з`являвся до суду, у зв`язку з чим до нього застосувався привід, а також оголошувався його розшук (а.с.22-23, 49,58).

Ухвалою суду від 06 серпня 2018 року строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено до 04 жовтня 2018 року (а.с.110-111).

Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою мотивовано існуванням ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу.

Так, в клопотанні зазначено, що оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тому існують ризики що він може продовжити переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Під час розгляду клопотання судом було встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який був підставою для застосування запобіжного заходу. Ризики, передбачені п.п. 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України не були підставою для застосування запобіжного заходу, про що зазначено в ухвалі від 13 червня 2018 року (а.с.77 зворот).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені злочину середньої тяжкості, під час судового розгляду не з`являвся до суду без поважних причин.

Також обвинувачений постійно не працює, тобто немає постійного доходу, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, що в сукупності свідчить, про те, що він може продовжити переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому суд вважає, що прокурором доведено існування ризику, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки строк тримання під вартою був продовжений судом до 04 жовтня 2018 квітня, а судове провадження на даний час не завершене і не може бути завершеним до 04 жовтня 2018 року у зв`язку з наявністю об`єктивних причин, тому суд вважає, що продовження строку тримання під вартою в межах 60 днів, тобто до 23 листопада 2018 року, є доцільним.

При цьому суд бере до уваги, що згідно ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку тримання під вартою, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Даною нормою в обов`язок суду ставиться вирішення питання про продовження строку тримання під вартою до того моменту, поки не сплинув продовжений строк. При цьому в КПК України не визначено за який саме термін до спливу продовженого строку, суд повинен вирішувати питання про подальше продовження строку тримання під вартою. На переконання суду цей термін залежить від конкретних обставин справи.

Вирішуючи заперечення обвинуваченого та його захисника щодо клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу в частині його заміни на цілодобовий домашній арешт, суд посилається на те, що застосування такого виду запобіжного заходу позбавить можливості обвинуваченого працювати, а він саме з такою метою просив застосувати домашній арешт. Крім того, до матеріалів справи не надано відомості про власника майна, в якому мешкав обвинувачений до моменту взяття під варту, відсутні згода осіб, які зареєстровані в помешканні на знаходження ОСОБА_3 в приміщенні цілодобово. Тому суд вважає, що зміна виду запобіжного заходу є недоцільною, а підстави для часткового задоволення клопотання прокурора та застосування більш м`якого виду запобіжного заходу також відсутні.

З урахуванням зазначеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а строк тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 та суперечили б інтересам держави.

Вирішуючи клопотання прокурора про проведення допиту свідка ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Державною установою «Жовтоводська виправна колонія № 26» Міністерства юстиції України у зв`язку з відбування покарання останнім в даній установі суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі, зокрема, наявності інших підстав, визначених судом достатніми. Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання. Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, здійснюються службовою особою такої установи.
Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника приходить до висновку про необхідність відкладення судового розгляду у зв`язку з неявкою свідка ОСОБА_6 , а також про доцільність проведення його допиту в режимі відео конференції у зв`язку з тим, що свідок на даний час перебуває в Державній установі «Жовтоводська виправна колонія № 26» Міністерства юстиції України у зв`язку з відбуванням покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 331, 336 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити до 23 листопада 2018 року.

Відкласти судове засідання в кримінальному провадженні №0000710, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 вересня 2017 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до 14 години 30 хвилин 03 жовтня 2018 року.

Проводити судове засідання за участю свідка ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з транслюванням відео і аудіо сигналу з приміщення Державної установи «Жовтоводська виправна колонія № 26» Міністерства Юстиції України

Зобов`язати начальника Державної установи «Жовтоводська виправна колонія № 26» Міністерства Юстиції України забезпечити явку ОСОБА_6 до кімнати відеоконференцзв`язку о 14 годині 30 хвилин 03 жовтня 2018 року для участі його в судовому засіданні в якості свідка.

Доручити посадовим особам Державної установи «Жовтоводська виправна колонія № 26» Міністерства Юстиції України виконати по відношенню до свідка вимоги ч. 4 ст. 336 КПК України та забезпечити виконання доручення в строк до 14 години 30 хвилин 03 жовтня 2018 року.

В судове засідання повторити виклик прокурора, потерпілого, обвинуваченого та захисника.

Ухвалу направити для виконання начальнику Державної установи «Жовтоводська виправна колонія № 26» Міністерства Юстиції України.

У випадку неможливості виконання доручень викладених в ухвалі, невідкладно повідомити Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1