Справа № 461/5393/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/694/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 461/5393/18, за участю

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

законних представників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

слідчого ОСОБА_11

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 15 серпня 2018 року,

встановила:
цією ухвалою, задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_8 до 13 жовтня 2018 року включно, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».
Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 .

Слідчий суддя прийшов до такого висновку з врахуванням даних про особу неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 , що після вчинення кримінального правопорушення залишив місце події та намагався втекти, однак, в порядку ст.208 КПК України був затриманий працівниками поліції. У разі визнання винуватим ОСОБА_8 , йому загрожує покарання до 7 років позбавлення волі, без альтернативи застосування іншого покарання і це може стимулювати підозрюваного до втечі. Все це в сукупності підтверджує ризик переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього доведено, що перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_8 зможе знищити, спотворити, переховати, передати іншим особам чи використати для продовження злочинної діяльності речі та знаряддя злочину. Останній під час здійснення злочинної діяльності мав у розпорядженні різні предмети (речі, знаряддя злочину), в тому числі, засоби зв`язку, за допомогою яких він контактував із іншими підозрюваними, свідками та невстановленими особами. На даний час вказані предмети (речі) органом досудового розслідування не вилучені в повному обсязі. При цьому, перед вчиненням злочину, з метою унеможливлення ідентифікації та подальшого викриття його злочинних дій, одягнув заздалегідь підшукану маску на обличчя та рукавиці на руки.

Прокурор в судовому засіданні довів, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінального покарання, може незаконно впливати на інших підозрюваних, експертів, а також на свідків та інших осіб, пов`язаних з досудовим розслідуванням у справі, в тому числі, погрожуючи їхньому життю та здоров`ю. Серед свідків, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри є неповнолітні, які знайомі із підозрюваним, а тому не виключено, що з метою перекладення вини, уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_8 може незаконно впливати на фальсифікацію їх показань.

У вказаному кримінальному провадженні призначено понад 120 експертиз, результати яких, мають важливе значення для встановлення істини у справі. Досудове розслідування триває, зазначені свідки, експерти та потерпілі на даний час не допитані судом.

Крім цього, перебуваючи на волі підозрюваний може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. На даний час вживаються заходи з метою встановлення інших осіб, причетних до вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим перебуваючи на волі ОСОБА_8 може попередити спільників про їх розшук органом досудового розслідування для уникнення їх кримінальної відповідальності.

Також взято до уваги і те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого групою осіб із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень. Свою протиправну діяльність здійснював з ретельною підготовкою та із створенням умов для конспірації, з метою уникнення відповідальності за вчиненні діяння. Встановлені обставини, щодо обстановки вчинення неповнолітньою особою тяжкого злочину, яка супроводжувалась явною зухвалістю до правових норм, суспільства та расової дискримінації, нехтуючи загальнолюдськими правилами поведінки та моралі. Більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та не надасть можливості уникнути вище перелічених ризиків.

На дану ухвалу захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, який дозволить останньому вільно відвідувати вищий учбовий заклад.
Таким запобіжним заходом може бути домашній арешт у нічний час. В разі неможливості визначити для підозрюваного запобіжний захід домашній арешт, то при продовженні строку тримання під вартою, визначити розмір застави у відповідності до вимог ч.5 п.3 ст.182 КПК України, в межах двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати.
Вважає ухвалу слідчого судді необ`єктивною, необґрунтованою та прийнятою із грубим порушенням кримінального-процесуального закону. Зокрема, в порушення вимог ч.3 ст.183 КПК України, при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначено розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч.4 ст.283 КПК України.
Стосовно висновків слідчого судді про те, що ОСОБА_8 намагався втекти при затриманні від працівників поліції, то такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що ОСОБА_8 не втікав з місця злочину, а при зверненні працівників поліції до нього реагував спокійно, жодного опору та спроб втекти не вчиняв.
Крім цього на думку захисту є безпідставними та такими, що базуються на припущеннях і не підтверджуються матеріалами кримінального провадження висновки суду про наявність ризиків таких як: підозрюваний може знищити, спотворити, переховати, передати іншим особам чи використати для продовження діяльності предмети які використовував при здійсненні злочинної діяльності, оскільки телефон ОСОБА_8 був вилучений в результаті обшуку; може незаконно спливати на інших підозрюваних, експертів, а також на свідків та інших осіб, пов`язаних з досудовим розслідуванням у справі, в тому числі, погрожуючи їхньому життю та здоров`ю, однак такі висновки також суперечать матеріалам справи, оскільки потерпілі взагалі ніде не зареєстрований, та постійного місця проживання немають. Інші особи які постраждали внаслідок нападу показів не давали на даний час і місце їх постійного місця проживання не відоме. Всі ці особи є безробітними.
Також саме припущення про те, що ОСОБА_8 може вчинятись якісь насильницькі дії чи психологічний тиск на свідків чи потерпілих не є підкріпленим жодним фактом чи дією самого підозрюваного, а тому є лише припущенням слідчого судді і не може вважатись достатнім обґрунтуванням наявних ризиків.
При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, слідчий суддя не об`єктивно оцінив наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, не врахував його вік та характеристику особи.
Крім цього, слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі жодним чином не обґрунтовано, які саме протиправні а тим більше насильницькі дії були вчинені підозрюваним, не надано доказів, що він вчиняв будь-які насильницькі дії, також не враховано того що жоден потерпілий не вказує на особу схожу на ОСОБА_8 серед нападаючих на табір, а сам ОСОБА_8 вину визнав в повному обсязі, щиро покаявся та підписав зізнання, яке добровільно направив через спецчастину до слідства. В подальшому добровільно, без примусу давав покази і зараз активно співпрацює із слідством.
Виходячи з наведеного та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, а слідчий суддя прийняв рішення необ`єктивно, необґрунтовано і не мотивував прийняте рішення в мотивувальній частині ухвали, чим істотно порушив вимоги КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та законних представників ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , виступ захисника ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали клопотання й кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з таких підстав.
Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Так надані стороною обвинувачення докази та обставини кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , свідчать про наявність обґрунтованої підозри, а також про наявність передбачених п.п.1-4 ст. 177 КПК України ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати чи переховати, передати іншим особам чи використати для продовження злочинної діяльності речі та знаряддя злочину, незаконно впливати на потерпілих, інших неповнолітніх обвинувачених та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про відсутність ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, є безпідставними та не приймаються до уваги.
На виконання вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За змістом ст. 492 КПК України запобіжний захід може бути застосований до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять. Тримання під вартою може застосовуватись до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.
Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею не в повній мірі перевірено, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Такий висновок суперечить фактичним обставинам кримінального провадження.
Тому ухвала слідчого судді в цій частині постановлена без достатнього врахування положень ст.ст. 178, 194, 492 КПК України і підлягає скасуванню.
Так залишилися поза увагою слідчого судді обставини, які слід враховувати при застосуванні (продовженні) запобіжного заходу, а саме те, що з часу повідомлення ОСОБА_8 про підозру за ч.4 ст.296 КК України, 24 червня 2018 року, пройшло більше двох місяців, протягом яких проведено основні слідчі дії щодо вилучення речових доказів, встановлення всіх учасників події, призначення експертиз, підозрюваний дає показання та співпрацює з слідством.
Щодо обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, то їх наявність прокурором не доведена й доказами не підтверджується.
Висновок про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя зробив, виходячи лише з мотивів тяжкості злочину і можливого покарання за нього, хоча ці обставини, без врахування інших, не є достатньою підставою для висновку про необхідність тримання неповнолітнього під вартою.
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст. 177 КПК України однак не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому колегія суддів враховує обставини, визначені ст.ст. 178, 492 КПК України.
Так ОСОБА_8 є неповнолітнім, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки про що свідчить проживання у повноцінній сім`ї, позитивно характеризується, навчається на першому курсі в Українській академії друкарства.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати квартиру АДРЕСА_1 у певний час доби та покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.1, п.3, п.4, п.8, п.9 ч.5 ст. 194 КПК України, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Виходячи з наведеного, ухвалу слідчого судді слід скасувати, клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволити частково й застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати квартиру АДРЕСА_1 з 20 год. вечора до 07 год. ранку, частково задоволивши апеляційну скаргу захисника.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 15 серпня 2018 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою до 13 жовтня 2018 року скасувати.

Клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 задоволити частково.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживаючого АДРЕСА_2 , запобіжний захід домашній арешт та заборонити ОСОБА_8 залишати квартиру АДРЕСА_1 з 20 год. вечора до 07 год. ранку.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки:
1/ прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2/ повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
3/ утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;
4/ здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;
5/ носити електронний засіб контролю.
Датою закінчення дії ухвали про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків визначити 13 жовтня 2018 року включно.
Ухвалу про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання ГУ НП у Львівській області.
Звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно.
Доручити слідчому СУ ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_11 доставити підозрюваного ОСОБА_8 до місця проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3