Номер провадження № 1-кс/331/3102/2018
Справа 331/3764/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 29.08.2013 року у кримінальному провадженні № 0001765 від 08.12.2012 року

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 29.08.2013 року у кримінальному провадженні № 0001765 від 08.12.2012 року, в якій просив слідчого суддю вищевказану постанову від 29.08.2013 року скасувати посилаючи на те, що слідчим не в повній мірі було проведено досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, не в повній мірі визначено коло осіб , які причетні до скоєння правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі та зазначив, що під час розслідування вказаної справи у 2012-2013 роках він неодноразово звертався зі скаргами на дії слідчого, оскільки розслідування велось вкрай незадовільно. Слідчий не вживав ніяких заходів для притягнення винних осіб до відповідальності, не дивлячись на те, що особи, причетні до вчинення злочину, були відомі. Після скасування постанови про закриття провадження у травні 2013 року слідчим повторно винесена аналогічна постанова 29.08.2013 року, яка не надіслана йому як потерпілому. Тривалий час він намагався отримати результати розслідування його справи та лише у червні 2018 року йому була надана постанова для ознайомлення. Вважає, що фактично розслідування не було проведено взагалі, а постанова про закриття провадження винесена передчасно та необгрунтовано.

Представник Олександрівського відділу поліції ДВП ГУНП в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення скаржника, вивчивши матеріали скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих до суду матеріалів, кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 було внесено до ЄРДР 08.12.2012 року за № 0001765.
Оскаржувана заявником постанова про закриття кримінального провадження була прийнята старшим слідчим СВ Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 29.08.2013 року. Зазначену постанову ОСОБА_5 отримав 05.06.2018 року. Відомостей про отримання копії постанови потерпілим раніше слідчому судді не надано.

Згідно змісту оскаржуваної постанови слідчим зазначено, що у діях ОСОБА_6 та інших невстановлених в ході досудового слідства осіб ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, не вбачається. При цьому, викладено висновок про те, що у її діях вбачається склад злочину, передбачений ст. 356 КК України. В той же час відомості про перекраліфікацію дій ОСОБА_6 до ЄРДР не вносились, розслідування за даною статею Кримінального закону не проводилось, що свідчить про неповноту проведеного розслідування.

Від повідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Стаття 284 КПК україни регламентує, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;

4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;

5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;

6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;

7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;

8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу;

9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України;

10) існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося із дотриманням вимог щодо підслідності;

10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що під час проведення доусудового розслідування не було зібрано усі можливі докази причетності до вчинення демонтажу балкону ОСОБА_7 безпосередньо ОСОБА_6 або інших осіб, не встановлено мотиви вчиненного злочину, розмір заподіяної потерпілому шкоди, тому вважати, що розслідування було проведено у повному обсязі неможливо, через що слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасувати постанову про закриття кримінального провадженя від 29.08.2013 року як таку, що винесена необгрунтовано.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 29.08.2013 року у кримінальному провадженні № 0001765 від 08.12.2012 року - задовольнити.
Постанову про закриття кримінального провадження від 29.08.2013 року у кримінальному провадженні № 0001765 від 08.12.2012 року - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1