Номер провадження 11-кп/788/471/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження №592/14429/17 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 лютого 2018 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , в якій вона просить змінити вирок суду відносно ОСОБА_6 та пом`якшити йому призначене покарання, застосувавши вимоги ст. 75 КК України або обрати більш м`який вид покарання, не пов`язаний з позбавленням волі.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 296,61 грн. за проведення судової експертизи.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його суворість.

При цьому, зазначає, що суд, призначаючи покарання не в достатній мірі врахував особу підзахисного та пом`якшуючі покарання обставини, зокрема, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди потерпілому.

Крім того, ОСОБА_6 є молодою людиною, але має психічні вади здоров`я та з 1998 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість.

Вважає, що суд безпідставно обрав її підзахисному найсуворіший вид покарання, не беручи до уваги те, що прокурор орієнтував суд на обрання для ОСОБА_6 покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Згідно з вироком, 16 листопада 2017 року близько 22.10 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в кафе «Бістро», розташованому за адресою: м. Суми вул. Набережна річки Стрілки, помітив за сусіднім столиком раніше невідомого йому ОСОБА_9 , котрий перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 , діючи таємно, повторно, з метою викрадення чужого майна, підійшов до столику, за яким сидів ОСОБА_9 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав мобільний телефон «Nomi і5510», вартістю 2351,00 грн., завдавши потерпілому матеріальної шкоди на зазначену вище суму.

Вислухавши доповідь судді, захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, яка вважала вирок суду законним та просила залишити його без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглянув вказане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КК України, і вирок суду в частині фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржується.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації дій ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі не оспорюється і апеляційним судом в порядку ст. 404 КПК України не перевіряється.

Дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Судом дотримано зазначених вимог закону при призначенні покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України врахував, і це знайшло своє відображення у вироку, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, пом`якшуючі покарання обставини, зокрема, визнання провину у скоєному, щире каяття, дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, активно сприяв розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, після звільнення з місць позбавлення волі в квітні 2017 року офіційно не працює, завдані збитки не відшкодував, окрім того, після відбуття покарання через сім місяців знов скоїв крадіжку.

Також судом були взяті до уваги висновки судово - психіатричної експертизи від 04.12.2017 року про те, що ОСОБА_6 на час скоєння злочину виявляв ознаки інфальтильного розладу особистості, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Зазначене свідчить, що всі обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, судом першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_6 враховані, а крім того, вказані обставини не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, і не є тими виключними обставинами, які б давали суду можливість для застосування положень ст. 75 КК України або призначення іншого, більш м`якого покарання, як того просить в апеляційній скарзі захисник.

З урахуванням принципів призначення покарання, а саме обґрунтованості та індивідуалізації покарання, в даному випадку покарання є саме необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. До того ж покарання призначене не у максимальному, передбаченому законом розмірі за даний злочин.

Обґрунтованих доводів, які б свідчили про неправильне застосування кримінального закону, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, у апеляційній скарзі не наведено.

Висновки суду першої інстанції, які знайшли своє належне мотивування у вироку, колегія суддів вважає правильними і обґрунтованими, оскільки визначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які були б безумовною підставою для скасування оскаржуваного вироку колегією суддів не встановлено, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 лютого 2018 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4