Провадження № 1-кп/522/1292/18
31 травня 2018 року колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси в складі:
Головуючого - ОСОБА_1 ,
Суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалами Приморського районного суду м.Одеси обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обрано у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Захисники та їх підзахисні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на відсутність для цього підстав, на необґрунтованість пред`явленої підозри й ризиків, передбачених ст.177 КПК України та в свою чергу просили змінити обвинуваченим міру запобіжного заходу на непов`язану з триманням під вартою.

Крім того, адвокат ОСОБА_9 заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_11 , в якому просить скасувати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на його думку ОСОБА_11 утримається під вартою незаконно і потребує негайного звільнення.

Заслухавши сторони, суд з урахування вищенаведеного, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованих їм кримінальних правопорушень, наявних ризиків, зазначених при обранні міри запобіжного заходу, які не відпали та дають суду достатньо підстав вважати, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 можуть здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, вважає доцільним обрати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, суд виходить з наступного,

Згідно ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 306; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначено, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Отже, на переконання колегії суддів, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, про які зазначалось в рішенні суду про обрання міри запобіжного заходу наразі існують та вони не зменшились.

Застосування до обвинувачених, більш м`яких запобіжних заходів неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останнім спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час вирішення питання щодо обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки обвинувачених та доведених під час розгляду ризиків, а тому вважає за необхідне застосувати до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

На підставі викладеного, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, керуючись ст.ст. 331 ч.3, 177, 178 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченим міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 29 липня 2018 року.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 29 липня 2018 року.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 29 липня 2018 року.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 29 липня 2018 року.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про скасування обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення обвинувачених.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3
31.05.2018