Справа № 464/302/18
пр.№ 1-кп/464/372/18
У Х В А Л А

03 жовтня 2018 року
Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , який спливає 07.10.2018 року, оскільки провадження до вказаного часу не буде завершено, що зумовлено оголошенням перерви в судовому засіданні, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 08.08.2018 року до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.10.2018 року, із визначенням альтернативного запобіжного заходу - застави.
Відповідно до положення ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.307 КК України, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні злочину після нетривалого часу після відбуття покарання за попереднім вироком, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки, не одружений, не працює, відомості про джерела доходу відсутні, без визначеного місця проживання, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні злочину після нетривалого часу після відбуття покарання за попереднім вироком, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки, не одружений, не працює, відомості про джерела доходу та зареєстроване місце проживання відсутні, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні немає, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків , суд приходить до висновку про наявність ризиків того, що вони перебуваючи на волі, можуть продовжувати вчинення кримінальних правопорушень, а також переховуватися від органів досудового розслідування та ухилятися від виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під вартою. Застосування до обвинувачених іншого запобіжного заходу, за даних обставин суд вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, а окрім того, враховує і те, що обвинуваченим визначено і альтернативний запобіжний захі заставу. Тому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 слід продовжити на 60 днів, із попередньо визначеним розміром застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задоволити. Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова продовжити на 60 днів, а саме, до 02.12.2018 року, включно, із попередньо визначеним розміром застави.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова продовжити на 60 днів, а саме, до 02.12.2018 року, включно, із попередньо визначеним розміром застави.

Копію ухвали направити начальнику Львівської установи виконання покарань № 19.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: