Справа № 484/855/18
Провадження: № 1-кп/484/177/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001970, по обвинуваченню

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, розлученого, має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4 , 2012 р.н., який має неповну середню освіту, не працює, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
- 07.10.2013 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 02.06.2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. 31.01.2017 звільнився з місць позбавлення волі на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.01.2017 року умовно-достроково з невідбутним строком 1 рік 3 місяці 14 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України;

за участю учасників судового провадження

прокурора: - ОСОБА_5

обвинуваченого: - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.03.2017 відносно ОСОБА_3 встановлений адміністративний нагляд строком на 12 місяців з переліком обмежень у виді заборони: виходу з будинку (квартири) за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22:00 год. вечора до 06:00 год. ранку наступного дня; перебування в ресторанах, кафе та інших місцях, де продають спиртні напої на розлив: виїзду в приватних справах за межі Первомайського району без дозволу начальника Первомайського відділу поліції ГУНП України в Миколаївській області.
14.06.2017р. ОСОБА_3 , в ранковий час доби, переслідуючи прямий умисел направлений на порушення адміністративного нагляду, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про обмеження, які були встановлені відносно нього судом, не повідомляючи працівників Первомайського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, які здійснювали за ним адміністративний нагляд, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно та без поважних причин залишив межі Первомайського району та поїхав до смт. Вільшанка Кіровоградської області, де і перебував до моменту встановлення його місця перебування працівниками поліції, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Обвинувачений у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, та вказав, що дійсно відносно нього встановлений адміністративний нагляд та він ознайомлений з обмеженнями. У червні 2017р. від виїхав з Первомайського району до смт. Вільшанка, про це працівників поліції не повідомляв, дозвіл на виїзд від начальника Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області не отримував.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, яке йому інкримінують, підтверджується також копією ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.03.2017р. про встановлення відносно обвинуваченого адміністративного нагляду із за застосуванням обмежень, серед яких є заборона виїзду в приватних справах за межі Первомайського району без дозволу начальника Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, на якій містить підпис ОСОБА_3 про те, що із її змістом він ознайомлений 12.04.2017р.; рапортом ст.. ДОП Первомайського ВПГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , відповідно до якого встановлений факт залишення місця проживання ОСОБА_3 14.06.2017р.; рапортами ст.. ДОП Первомайського ВПГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , відповідно до яких з ОСОБА_3 проводились бесіди щодо додержання встановлений відносно нього обмежень адміністративного нагляду.
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що ОСОБА_3 14.06.2017р. умисно без дозволу з метою ухилення від адміністративного нагляду залишив місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ст. 395 КК України як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, має неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується негативно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.
ОСОБА_3 вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.06.2014р.

Згідно з ч.4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст. 71, ч.3 ст.72 КК України та роз`яснень, що містяться в п.п.22, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, і також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.01.2017 року ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання умовно-достроково з невідбутним строком 1 рік 3 місяці 14 днів.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, обставини вчинення злочину, незважаючи на ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дають підстави для призначення йому покарання в межах санкцій ст. 395 КК України у виді арешту строком на 5 місяців, що в перерахунку до ст.. 72 КК України відповідає 5 місяцям позбавлення волі.

На підставі ст.. 71 КК України суд вважає за необхідне до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.06.2014 року та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 4 місяця, яке він має відбувати реально.

На думку суду таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Речові докази та судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у видіарешту строком на 5 (п`ять) місяців, що в перерахунку відповідно до ст.. 72 КК України відповідає 5 (п`яти) місяцям позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71, ст. 72, ч.4 ст. 81 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.06.2014 року та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 4 (чотири) місяця.

Строк відбуття покарання рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: