н/п 1-кп/490/414/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування кримінального провадження №0005615, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, з повною середньою освітою (11 класів), одруженої, не працюючої, маючої на утриманні 5 неповнолітніх дітей, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,
З участю сторін кримінального провадження: сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ; потерпілий ОСОБА_5 ; сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 28.12.2017 року близько 14-50 годин, знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_1 , тримала біля грудей, притискаючи до тулубу, свою малолітню доньку - ОСОБА_6 , якій було 7 місяців, на руках спиною до себе. При цьому однією рукою взяла дитину за шию та повернула обличчям до себе, а іншою припинила тримати тіло дитини знизу і відволіклася на інших дітей, діючи необережно, із злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті малолітній донці, хоча повинна була і мала їх передбачати, якщо б діяла з більшою обачністю, проявивши неуважність та власну недбалість по відношенню до дитини, яка в силу свого малолітнього віку не могла подбати про безпеку свого життя та здоров`я, протримала доньку, стиснувши правою рукою за шию, в результаті чого дитина померла.
Причиною смерті ОСОБА_6 відповідно до висновку експерта № 3878 від 28.02.2017 року є механічна асфіксія в результаті тупої травми шиї у вигляді стиснення органів шиї, не виключено руками, що підтверджується наявністю крововиливів у м`яких тканинах шиї в надключичних областях з переходом в підключичні області справа та зліва, загальноасфіктичних ознак : рідким станом крові у порожнинах серця та крупних судин, множинних крапкових крововиливів на поверхні серця та легень, в слизовій оболонці надгортаннику, наявністю ділянок набряку, гострої емфіземи, вогнищевих внутрішньоальвеолярних крововиливів тканини легень, повнокров`я внутрішніх органів, набряку мозкових оболонок, речовини головного мозку, що підтверджується гістологічно.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, винною себе визнала повністю, однак від дачі показів відмовилась, вказавши, що не оспорює жодних обставин, здобутих в ході досудового слідства. У вчиненому щиро кається.
Незважаючи на повне визнання своєї вини у вчиненні за вищевикладених обставин злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, її винуватість у вчиненні інкримінованого злочину також підтверджується наступними доказами дослідженими судом.
Згідно протоколу огляду трупа (місця події) від 28.12.2017 року, оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 , де в кімнаті розміром 5х8 метрів знаходиться ліжко на якому знаходиться тіло дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без ознак життя.
Батьками ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.
Причина смерті дитини встановлена висновком судово-медичної експертизи № 3878 від 28.02.2017 року, а саме: механічна асфіксія в результаті тупої травми шиї у вигляді стиснення органів шиї, не виключено руками, що підтверджується наявністю крововиливів у м`яких тканинах шиї в надключичних областях з переходом в підключичні області справа та зліва, загальноасфіктичних ознак : рідким станом крові у порожнинах серця та крупних судин, множинних крапкових крововиливів на поверхні серця та легень, в слизовій оболонці надгортаннику, наявністю ділянок набряку, гострої емфіземи, вогнищевих внутрішньоальвеолярних крововиливів тканини легень, повнокров`я внутрішніх органів, набряку мозкових оболонок, речовини головного мозку, що підтверджується гістологічно.
При проведенні слідчого експерименту від 29 березня 2018 року із ОСОБА_3 , за участю спеціаліста ОСОБА_7 , ОСОБА_3 показала, що дитину вона тримала спиною до себе, притулила її в області грудей, при цьому лівою рукою притримуючи її знизу, а правою - притримуючи за грудну клітину. Потім взяла доньку правою рукою за шию ззаду, а лівою притискуючи знизу, повернула дитину обличчям до себе. Коли перевертала ОСОБА_8 до себе, в кімнату забігли малолітні діти та почали "балуватись", вона відволіклась на них та почала кричати, щоб вони заспокоїлись. Весь цей час вона тримала ОСОБА_8 за шию правою рукою, а ліву послабила та опустила. Коли кричала, то машинально пальці правої руки стиснулись. Після цього вона помітила, що дитина закрила очі та не реагує на її голос. Вона поклала дитину на підлогу та почала робити штучне дихання. Одразу викликала швидку допомогу. Однак, по приїзду, медики констатували смерть дитини.
Показання ОСОБА_3 при проведенні слідчого експерименту щодо локалізації та характеру тілесних ушкоджень, що були виявлені у ОСОБА_6 , відповідають даним, вказаним ОСОБА_3 при проведенні слідчого експерименту, що підтверджується висновком експерта № 3878 від 29.03.2018 року.
Потерпілий ОСОБА_5 на підставі ст. 63 Конституції України, ч.1 ст. 56 КПК України, відмовився від дачі показів.
Таким чином, суд вважає беззаперечно доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину за викладених вище обставин. Наведені вище дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність. При призначенні покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що вона вчинила злочин середньої тяжкості, її особу, а саме те, вона є раніше не судимою та вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, характеризується позитивно за місцем проживання, має на утриманні 5 малолітніх дітей ( ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді, складеної інспектором Центрального районного сектора пробації ММВ Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ ОСОБА_12 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченою оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб) оцінюється як низький, та орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин передбачений ч. 1 ст. 119 КК України призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, оскільки обмеження волі відповідно до ч.3 ст. 61 КК України, до обвинуваченої, яка має дітей віком до 14 років, не може бути застосовано. Призначене покарання суд вважає таким, що відповідає особі обвинуваченої і тяжкості вчиненого нею злочину.
Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_3 має певне місце проживання та має на утриманні 5 малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро покаялась у вчиненому злочині, зважаючи на думку представника органу пробації, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити її від відбування цього покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо вона протягом 1 року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на неї судом обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченій і прокурору.

Суддя : ОСОБА_1