Провадження № 1 -кп760/1529/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
представника потерпілого - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006844 від 16.07.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ічня Чернігівської області, з вищою освітою, розлученої, працює водієм тролейбусного депо " Куренівське», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В провадження Солом`янського районного суду м. Києва 23.10.2017 року надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006844 від 16.07.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
Згідно обвинувального акта 15.07.2015 року приблизно о 06.15 хв. ОСОБА_7 перебувала на території тролейбусного депо № 3 ГКП « Київпастранс» за адресою: м.Київ, вул. Народного Ополчення,14, де на грунті раніше виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_7 схопила потерпілу ОСОБА_5 за волосся та наесла один удар головою об скляну поверхню вікна лівої сторони кузова тролейбуса.
Відповідно до висновку експерта № 2379/Е від 15.01.2016 року ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Локалізація, морфологія ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те,що воно спричинено тупим предметом, характерні особливості якого в ушкодженні не відобразились, могли утворитися в термін, вказаний в постанові, тобто 15.07.2015 року. Вказане тілесне ушкодження, а саме закрита черепно- мозкова травма відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж на 21 добу/ за критерієм тривалості розладу здоров`я/.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Під час судового розгляду захисником ОСОБА_6 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.
Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засідання вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала, разом з тим підтримала клопотання свого захисника , та не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125КК України з нереабілітуючих підстав та закриття кримінальної справи, на підставіст.49 КК України.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заявленого клопотання заперечував, через те, що обвинувачена свою вину у вчинені кримінального правопорушення не визнала.
Представник потерпілої та потерпіла також заперечували проти заявленого клопотання, вважають, що ОСОБА_7 повинна понести покарання за вчинений злочин.
Суд, заслухавши думку прокурора, представника потерпілого та потерпілу вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а ОСОБА_7 звільненню від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України, із закриттям провадження по справі з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови " Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 року згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до набрання вироком законної сили минуло: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст.49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Як вбачається з обвинувального акта, за даними органу досудового розслідування кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 мало місце 15.07.2015 року.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, яке в силу ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості за який передбачено покарання, в тому числі і у виді обмеження волі.
Підстави для зупинення або переривання строку давності, які визначені ч.ч.2, 3 ст.49КК України державним обвинуваченням суду не надані. Таким чином, на даний момент строк давності за вказане кримінальне правопорушення є таким, що минув, а тому у суду відсутні підстави щодо відмови в задоволенні заявленого клопотання.
Обвинувачена ОСОБА_7 цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
За таких обставин, суд, за наявності згоди ОСОБА_7 приходить до висновку про необхідність звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, роз`яснивши право звернення з вказаним позовом в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. 284 КПК України, ст. 49 КК України суд,
У Х В А Л И В :
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.125 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0006844 від 16.07.2015 року, закрити.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м.Києва, протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1