Справа № 203/2786/18
Провадження № 1-кп/0203/520/2018
УХВАЛА

16.08.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ст. 121 ч. 2 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001423 від 16 червня 2018 року, який надійшов з Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3, суд

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого ст. 121 ч. 2 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001423 від 16 червня 2018 р.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в ході підготовчої частини судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, який надійшов до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 не відповідає нормам діючого КПК України.
Так згідно п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкеті відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Як видно з обвинувального акту, що надійшов до суду, в ньому зазначено, що представником потерпілого є ОСОБА_6 , проте не зазначено хто саме є потерпілим, і кого представляє ОСОБА_6 .
Слід відзначити, що відповідно до ч. 6 ст. 55 КПК України якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування кримінального провадження (п. 15) вказано, що ОСОБА_6 був допитаний в якості саме потерпілого.
Таким чином, необхідно докладно визначити процесуальний статус ОСОБА_6 , а якщо він дійсно є представником потерпілого викласти відомості про самого потерпілого у відповідності до вимог КПК України.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкеті відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Як видно з обвинувального акту, що надійшов до суду, він складений у кримінальному провадженні відносено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте в розписці захисника по отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування захисником ОСОБА_7 , зазначено, що він є захисником підозрюваного ОСОБА_4 , 1989 року народження, такий саме рік народження обвинуваченого зазначено і в супровідному листі заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 на адресу суду (а.с. 10).
У зв`язку з викладеним, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого ст. 121 ч. 2 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001423 від 16 червня 2018 р., підлягає поверненню прокурору.
Крім того, прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 строком на 60 днів, в обґрунтування якого посилався на те, що на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на свідків, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності.
Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши думку учасників провадження, та ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , при цьому виходить із наступних причин.
25.06.2018 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.08.2018 р.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким умисним насильницьким злочином, який спричинив загибель людини, що перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності.
Окрім того, суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються.
Також, суд враховує підстави за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і які наразі не втратили своєї актуальності.
Отже, враховуючи наявність ризиків вчинення обвинувачених дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів.
Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, що спричинив загибель людини, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вбачає можливості визначення застави як альтернативи запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 314-316 КПК України, суд

ухвалив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого ст. 121 ч. 2 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001423 від 16 червня 2018 р., повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 .
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 строком на 60 днів, тобто до 14 жовтня 2018 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1