Справа № 214/6136/16-к
1-кп/214/127/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове Дніпропетровської області, громадянина України, маючого загальну середню спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, маючого статус учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 приблизно о 12 годині 07 липня 2016 року, на проїжджій частині поблизу будинку №36 на вул. Генерала Радієвського у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи належним йому автомобілем «Деу Нексія», р/н НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, на місце якої прибули інспектори управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які виконували свої службові обов`язки по охороні громадського порядку та інших покладених на поліцію функцій у складі мобільної групи, перебуваючи у форменому одязі поліцейського патрульної поліції встановленого зразку.

З метою встановлення ступеню тяжкості алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 було доставлено до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», після чого в цей же день поліцейські разом з ОСОБА_8 повернулись на місце ДТП, де приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_8 відмовився виконати законну вимогу поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проїхати з ними до Саксаганського ВП та намагався залишити місце події, у зв`язку з чим останні викликали допомогу по службовій рації, після чого на місце події прибув екіпаж інспекторів УПП у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції у складі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 висловили ОСОБА_8 законну вимогу проїхати з ними до відділення поліції, однак останній, не реагуючи на цю вимогу, направився у бік будинку АДРЕСА_2 , біля якого став чинити вказаним поліцейським активний опір, і після того, як ОСОБА_7 намагався затримати ОСОБА_8 , останній із кишені своїх брюк дістав предмет, зовнішнє схожий на ручну бойову гранату Ф-1 та почав висловлювати відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 погрози вбивством, а саме застосувати гранату, що поліцейські сприйняли як реальну загрозу своєму життю, тому відійшли від ОСОБА_8 та надали йому можливість зайти до під`їзду №1 вказаного будинку.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України, за ознаками: погроза вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Окрім того, цього ж дня поліцейськими був проведений огляд приміщення квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_8 та комірки, розташованої між 6-м та 7-м поверхами під`їзду №1 цього будинку, в ході якого було вилучено предмети, які ОСОБА_8 незаконно придбав у невстановленому досудовим слідством місці та незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу та які згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи №28/5.2-158 від 18.07.2016 року є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин (об`єкт №1), ударно-спусковим механізмом зі спусковим важелем від запалу типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення (об`єкт №2), пошкодженим запалом, який призначений для вибуху розривного заряду гранати і складається з капсуля-спалахувача, сповільнювача та капсуля-детонатору промислово виготовлення (об`єкт №3), а також 13 патронів, які ОСОБА_8 незаконно придбав у невстановленому досудовим слідством місці та незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу та які згідно висновку судово-балістичної експертизи №14/3.2-2069 від 08.08.2016 року є боєприпасами придатними до стрільби проміжними патронами центрального бою калібру 5,45 мм зразка 1974 року промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм (автоматична зброя системи Калашникова зразка 1974 року).

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками: придбання та зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, від надання показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України, при цьому у вчиненому щиро розкаявся, а також просив застосувати до нього положення Закону України «Про амністію в 2016 році», так як має статус учасника бойових дій.

Окрім показань обвинуваченого, судом у судовому засіданні було допитано потерпілих та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 07 липня 2016 року він разом із ОСОБА_5 заступив на службу по охороні громадського порядку у складі мобільного екіпажу №210, що приблизно о 12 годині вони отримали повідомлення про ДТП поблизу будинку №36 на вул. Генерала Радієвського, після чого вони прибули на місце події та встановили, що обвинувачений, керуючи автомобілем «Деу Нексія», скоїв зіткнення з автомобілем «Чері», на місці ДТП уже була «Швидка», у них виникла підозра, що обвинувачений перебуває у стані алкогольного сп`яніння, після чого вони відвезли обох водіїв до КПНД для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, де їх підозри щодо стану обвинуваченого підтвердились, після чого вони повернулись разом із водіями на місце ДТП, однак у обвинуваченого не було при собі документів, які б підтвердили його особу, тому вони запропонували обвинуваченому проїхати до Саксаганського ВП, після чого він помітив, що у кармані одягнутих на обвинуваченому джинсів знаходиться предмет овальної форми, тому він запропонував йому пройти поверхневий огляд, однак обвинувачений категорично відмовився і почав рухатись у бік будинку, тоді він разом із ОСОБА_5 почали наздоганяти обвинуваченого та просити його зупинитись, на що останній не реагував і почав тікати від них, він викликав на допомогу по рації ще один патрульний автомобіль, який незабаром під`їхав до них, із автомобіля вийшли поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_7 намагався схопити обвинуваченого за руку, однак той витягнув із карману джинсів, що були одягнуті на ньому, предмет, схожий на гранату Ф-1, схопив рукою за кільце та почав загрожувати їм, що підірве їх, вони почали заспокоювати обвинуваченого та просити, що він поклав гранату на землю, але обвинувачений відмовився виконати їх прохання та почав тікати у бік будинку №18 на бульварі Вечірньому, забіг до першого під`їзду цього будинку і більше не виходив із нього, після чого вони викликали до будинку оперативну групу.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дали суду, кожний окремо, аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що є сусідкою обвинуваченого, що 07 липня 2016 року вона підходила до будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає та намагалась пройти до свого під`їзду, однак біля будинку було багато поліцейських, які не пустили її до під`їзду, пояснивши, що там небезпечно, після чого з під`їзду вивели обвинуваченого, а її попросили бути пойнятою, вона разом із поліцейськими піднялась до квартири обвинуваченого, в якій вже проводився обшук, вона сиділа на кухні квартири, потім до кухні занесли якісь порошок та залізяку овальної форми, а потім вона підписувала якісь документи.

Свідок ОСОБА_12 дала суду аналогічні показання та пояснила, що вона до квартири обвинуваченого не підіймалась та в якості пойнятої не була.

Також у судовому засіданні були досліджені письмові документи, які задовільно характеризують обвинуваченого за місцем його проживання та позитивно за місцем роботи, підтверджують відсутність у нього судимості та наявність на його утриманні однієї неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також відповідні медичні документи, які свідчать про те, що обвинувачений під психіатричним чи під наркологічним наглядом не перебуває, а також, що обвинувачений приймав безпосередню участь у АТО та має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 18.05.2015 року (т.1 а.с.127, 132, т.2 а.с.95-100, 154-162).

Суд, ураховуючи думки учасників судового провадження, визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що в такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань потерпілих та свідків, а також письмових документів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно та позитивно за місцем роботи, має на утриманні одну неповнолітню дитину, під психіатричним або під наркологічним наглядом не перебуває, приймав безпосередню участь у АТО та має статус учасника бойових дій.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнається вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Тому суд, ураховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, за яких було вчинено кримінальні правопорушення, тяжкість їх наслідків, їхню суспільну небезпеку, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, уважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у вигляді позбавлення волі в межах санкції статей Особливої частини КК України, але із застосуванням положень ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Оскільки обвинувачений вчинив два окремих самостійних кримінальних правопорушення, а, отже, остаточне покарання йому має бути обрано за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань.

Між тим, згідно п. «д» ст. 1, ст. ст. 9, 10, 13 Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VIII, який набрав законної сили, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи-учасники бойових дій, які підпадають під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді, а також за ініціативою обвинуваченого та його захисника.

Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Отже, обвинувачений є особою, що вперше вчинила злочини, які, згідно зі ст. 12 КК України, не є особливо тяжкими злочинами, до набрання цим Законом чинності, безпосередню участь у АТО, є учасником бойових дій та підпадає під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд застосувати до нього амністію, звільнивши його від покарання за вчинені злочини, а тому обвинувачений підлягає звільненню від відбування покарання згідно Закону України «Про амністію у 2016 році».

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, ст. ст. 1, 9, 10,13 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 345 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання на підставі п. «д» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_8 у дохід держави 770 грн. 35 коп. у рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертизи.

Речові докази предмет з пластиліну еліпсоїдної форми, плоскогубці з ручкою жовтого кольору, речовину білого кольору, дев`ять патронів калібру 5.45 мм зразка 1974 року та чотири гільзи від них, які знаходяться в камері схову Саксаганського ВП, знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .