Справа № 196/1423/18
№ провадження 1-кс/196/380/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року смт. Царичанка

Слідчий суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000469,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 внесла до суду погоджене з прокурором Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні №0000469, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки FORD transit д/н НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 , та який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, при Царичанському ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий клопотання обґрунтовує наступними обставинами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за адресою АДРЕСА_2 невідома особа на автомобілі FORD transit д.н. НОМЕР_1 завантажила металеву огорожу із антенного поля мобільного зв`язку "Водафон".

За даним фактом 24.09.2018 було розпочато кримінальне провадження № 0000469, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

23.09.2018 слідчим Царичанського ВП лейтенантом поліції ОСОБА_3 було оглянуто автомобіль марки FORD transit д/н НОМЕР_1 та в порядку ч.5 ст. 237 КПК України, вилучено до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та опечатано.

24.09.2018 року слідчим Царичанського ВП лейтенантом поліції ОСОБА_3 за правилами передбаченими ч.ч.3, 5-7 ст. 110 КПК України, винесено постанову про визнання вказаного автомобіля речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до пояснень ОСОБА_6 , 23.09.2018 у нього виник умисел викрасти металеву огорожу із антенного поля мобільного зв`язку "Водафон" в с. Залелія. В цей же день він домовився про допомогу у перевезенні вказаної огорожі з ОСОБА_7 мешканцем м. Дніпро, у власності якого перебуває автомобіль марки «FORD transit » д/н НОМЕР_1 . Станіслав Чорний приїхав допомагати в перевезенні разом зі своєю знайомою на ім`я ОСОБА_8 . Приїхавши утрьох на вказаному автомобілі «FORD transit» до місця розташування базової станції "Водафон", яка знаходиться в полі в с. Залелія, ОСОБА_6 дістав чорну сумку, в якій були інструменти, та почав розбирати металеву огорожу. Чорний Станіслав допомагав ОСОБА_6 завантажити вказану огорожу до автомобіля «FORD transit», після чого вони всі разом попрямували в напрямку смт. Царичанка.

На даний час існує необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно, оскільки автомобіль слугував засобом вчинення вказаного кримінального правопорушення.

З огляду на те, що вказана огорожа була завантажена до вказаного автомобіля марки «FORD transit » д/н НОМЕР_1 , він містить на собі сліди і являється джерелом доказів при дослідженні, яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні додаткового огляду транспортного засобу з метою більш детального його дослідження на предмет виявлення слідової інформації.

Крім того, існує загроза щодо знищення наявної на вказаному вище автомобілі слідової інформації, залишеної на його кузові та деталях, що призведе до втрати доказів дослідження, яких необхідно здійснити за участю експертів, та подальшої не можливості їх отримати.

Посилається на те, що існує необхідність в накладенні арешту на вищевказане майно, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За викладених обставин, з метою проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування з додержанням вимог кримінального процесуального кодексу України, забезпечення кримінального провадження, виникає необхідність в накладенні арешту на вказане майно з подальшою забороною його відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, надіслали на адресу суду заяви про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Власник автомобіля марки FORD transit д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.172 ч.1 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до змісту ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст.171 ч.2 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 ст.170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 ст.170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання слідчого, 24.09.2018 було розпочато кримінальне провадження № 0000469, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України з фабулою про те, що за адресою вул. Чкалова, 3, с. Залелія, Царичанського району, Дніпропетровської області невідома особа на автомобілі FORD TRANSIT із д.н. НОМЕР_1 завантажує металеву огорожу із антенного поля мобільного зв`язку "Водафон".

Відповідно до протоколу огляду місця події від 23.09.2018 року автомобіль «FORD transit » д/н НОМЕР_1 було виявлено та вилучено.

Слідчий клопотання про арешт вказаного вище майна подав до суду 24.09.2018 року, тобто не пізніше наступного робочого дня після вилучення вказаного майна.

Частиною 7 статі 237 КПК України передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно зі ст.171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Отже, відповідно до вимог ч.7 ст.237 КПК України, автомобіль «FORD transit » д/н НОМЕР_1 вважається тимчасово вилученим майном, у зв`язку з чим слідчий звернувся із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна без порушення строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч.1 ст.98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об"єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об"єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.167 ч.2 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Пунктом 2 частини 3 статті 132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.

24.09.2018р. слідчим Царичанського ВП ОСОБА_3 за правилами, передбаченими ч.ч. 3, 5-7 ст. 110 КПК України, винесено постанову про визнання вказаного автомобіля речовим доказом по кримінальному провадженню за №0000469.

Ст. 169 ч.1 КПК України визначено випадки припинення тимчасового вилучення майна.

З місця події, як імовірне знаряддя вчинення кримінального правопорушення, було тимчасово вилучено автомобіль «FORD transit » д/н НОМЕР_1 .

Поряд з цим, арешт автомобіля марки «FORD transit » д/н НОМЕР_1 шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження може суперечити інтересам його власника та законного користувача.

Вирішуючи клопотання в частині арешту автомобіля, слідчим суддею враховуються правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження.

Згідно п.2 ч.3 ст.132 КПК України, слідчим в клопотанні не доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту автомобіля шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, виправдовує потреби досудового розслідування, такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання щодо арешту майна.

Отже, в даному випадку клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 100, 131, 132, 167, 170-173, 173, 309, 369, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000469 - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки FORD transit д/н НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 , та який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, при Царичанському ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, шляхом заборони відчуження та розпорядження. Негайно повернути у користування тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки FORD transit д/н НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 , та який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, при Царичанському ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особі, у якої даний автомобіль перебував в користуванні на законних підставах.

Виконання ухвали покласти на слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити Царичанському ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для організації її виконання.

Ухвала виконується негайно.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, а також надіслати третій особі, щодо майна якої вирішено питання про арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1