Ухвала

Іменем України
12 вересня 2018 року

м. Київ
Справа № 757/74902/17-к
Номер провадження в апеляційному суді 11-сс/796/1184/2018

Провадження № 51 8651 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 07 червня 2018 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року залишено без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_7 від 27.11.2017 про закриття кримінального провадження № 0001716.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 07 червня 2018 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_4 , залишено без задоволення, а зазначену ухвалу слідчого судді - без зміни.
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку ухвали слідчого судді та ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України).
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).
Відповідно до ст. 424 ч. 4 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Обмеження права на касаційне оскарження ухвали слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду за результатом такого перегляду визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
Згідно зі ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані ухвала слідчого судді та ухвала апеляційного суду не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції відповідно до ст. 424 ч. 4 КПК України, а тому у відкритті касаційного провадження відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Подане адвокатом ОСОБА_5 клопотання про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду в порядку ст. 434-1 ч. 5 КПК України на даній стадії провадження до відкриття касаційного провадження не може бути вирішено, оскільки відповідно до частини 5 вказаної статті суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати таке кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а у вказаному кримінальному провадженні касаційний розгляд відповідно до ст. 434 КПК України не здійснюється.
Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити представнику ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 07 червня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3