Справа № 445/393/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника РСзПП

ФДУ «Центр пробації»

у Львівській області ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві клопотання начальника Золочівського РСзПП ФДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

начальник Золочівського РСзПП ФДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_7 , звернувся в суд з клопотанням про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_8 , оскільки він засуджений вироком 10.05.2018 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України, на підставі ст. 70 КК України, призначено остаточне покарання 4 роки позбавлення, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

При цьому вирок Золочівського районного суду Львівської області від 11.04.2018 року, яким ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до 1 року обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, даний вирок не було враховано, оскільки станом на 10.05.2018 року не набрав законної сили

В судовому засіданні представник РСзПП ФДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 подання підтримав та просить його задовольнити.

Прокурор заперечував щодо задоволення даного подання, та вважає, що дані вироки мають виконуватись окремо.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 на даний час перебуває на обліку кримінально-виконавчої інспекції за вироком Золочівського районного суду Львівської області , згідно якого він засуджений 11.04.2018 року до одного року іспитового строку.

Вироком Золочівського районного суду від 10.05.2018 року ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України, на підставі ст. 70 КК України, призначено остаточне покарання 4 роки позбавлення, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Судом встановлено, що при ухваленні останнього вироку не було враховано попередній вирок Золочівського районного суду Львівської області від 11.04.2018 року, оскільки такий набрав законної сили лише 14.05.2018 року.

Таким чином, станом на теперішній час ОСОБА_8 засуджений за двома вироками суду до кримінальних покарань: позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України. Покарання не відбув, судимості не погашено та не знято у встановленому законом порядку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України, від 24.10.2003 N 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно з п. 11 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, що у разі засудження особи за злочин, вчинений у період іспитового строку за попереднім вироком, визначеним у порядку статей 75, 79, 104 КК ( 2341-14 ), та призначення, покарання, яке згідно з частиною 3 статті 72 КК ( 2341-14 ) за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги статті 71 КК ( 2341-14 ) і визначити за сукупністю вироків таке остаточне, покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.

У разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК ( 2341-14 ) остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно. Пункт 23 доповнено абзацом другим згідно з Постановою Верховного Суду N 11 ( v0011700-09 ) від 06.11.2009 \

Судом вановлено, що при ухваленні останнього вироку не було враховано попередній вирок Золочівського районного суду Львівської області від 11.04.2018 року, оскільки такий набрав законної сили лише 14.05.2018 року, у зв"язку з наведеним вважаю, що в задоволенні клопотання начальника Золочівського РСзПП ФДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід відмовити, оскільки дані вироки підлягають до самостійного виконання.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

відмовити в задоволенні клопотання начальника Золочівського РСзПП ФДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом 7 днів із дня проголошення.

Суддя : ОСОБА_1