УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2018 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за № 0003316 від 15 листопада 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Новокуйбишевськ Куйбишевської області,

громадянина України, який не працює, зареєстрований

за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04.01.2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України,

засуджений до обмеження волі строком на 1 рік

із звільненням від відбування покарання згідно ст. ст.75,

76 КК України з випробувальним терміном 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив, що в ході проведення обшуку, який проводився 05.01.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 відносно нього було застосовано психологічне насилля з боку працівників поліції, задля визнання ним належності йому наркотичних засобів. Також під час допиту та проведення слідчого експерименту слідча Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області змусила його визнати належність йому наркотичних засобів.

Розв`язуючи заяву обвинуваченого, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до наступного.

Як передбачають положення частини 6 статті 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Положеннями статті 206 КПК України передбачені обов`язки щодо захисту прав людини лише слідчого судді, однак, частина 6 статті 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд, розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 вважає за можливе при винесенні даної ухвали керуватись положеннями статті 206 КПК України.

Статтею 22 КПК України закріплено принципи змагальності, згідно з яким прокурор, підсудний, його захисник чи законний представник, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та їх представники беруть участь у судовому засіданні як сторони і користуються рівними правами та свободою в наданні доказів, їх дослідженні та доведенні переконливості перед судом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих прав.

Стаття 3 Конвенції втілює в собі один з основоположних принципів демократичного суспільства. Вона категорично забороняє будь-яке катування або нелюдське чи таке, що принижує гідність, поводження незважаючи на обставини поведінки жертви.

Виходячи з наведеного, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, яке було таким, що порушує статтю 3 Конвенції, це положення, взяте у поєднанні із загальним обов`язком держави за ст. 1 Конвенції, за своїм змістом вимагає ефективного офіційного розслідування. Що стосується розслідування, яке підпадає під дії ст. 2 Конвенції, то воно має бути спроможним забезпечити встановлення й покарання винних осіб. В іншому випадку загальна юридична заборона катування та нелюдського і такого, що принижує людську гідність, поводження й покарання була б неефективною на практиці і в деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто перебуває під їх контролем.

Виходячи з викладеного із системного аналізу норм КПК України, доводи обвинуваченого в судовому засіданні про застосування до нього на досудовому слідстві психологічного насильства, навіть у випадку, коли це не призвело до дачі показань проти себе або інших осіб, повинні бути перевірені судом для реалізації повною мірою наданих законом повноважень реагування на такі факти в разі їх підтвердження з метою створення необхідних умов для захисту порушених прав особи, притягнення винних осіб до відповідальності й недопущення подібних порушень у майбутньому.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 7, 9, 22, 206, 372 суд, -

УХВАЛИВ:
Доручити прокуратурі Донецької області провести перевірку заяви, наданої в судовому засіданні ОСОБА_5 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України щодо застосування до нього під час досудового розслідування методів психологічного впливу за наслідками якої прийняти відповідне процесуальне рішення, про що повідомити суд.

Перевірку провести у строк, передбачений кримінально-процесуальним законодавством України.

За результатами перевірки матеріали направити Слов`янському міськрайонному суду Донецької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1