Справа № 541/500/18
Провадження № 1-кп/541/105/2018
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
28 березня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника, адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 122 КК, України, ч. 3, ст. 357 КК України -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст. 122 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше неодноразово судимий обвинувачується в заподіянні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечним для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я, вчинені з метою примусу до вчинення певних дій, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 122 КК України та у незаконному заволодінні шляхом крадіжки паспорта громадянина України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.02.2018 року у вечірній час, точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , з метою примусу до звільнення потерпілою ОСОБА_6 житлового будинку, в якому вона проживала разом із співмешканцем ОСОБА_7 , прибув до території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_7 , який проживає спільно із співмешканкою ОСОБА_6 . Зайшовши до будинку, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою примусу до певних дій наніс удар правою ногою в область грудей, кулаками рук в область обличчя ОСОБА_6 та удари правою ногою взутою у взуття в область ребер. Після цього, погрозивши поверненням, наказавши залишити будинок, вийшов з помешкання та пішов додому.

Наступного дня, 04.02.2018 у вечірній час, точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, повернувся до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 де, підійшовши до ОСОБА_6 , яка в цей час знаходилася на ліжку, маючи на меті примус до звільнення потерпілою ОСОБА_6 вищевказаного житлового будинку та надання йому документів на вказаний будинок, взявши до рук металевий ланцюг, який знаходився в кімнаті на стільці, почав наносити чисельні удари ним в область голови, тулуба, рук та ніг потерпілої.

05.02.2018, близько 19.00 год., ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір повернувся до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 де, підійшовши до ОСОБА_6 , яка в цей час знаходилася на ліжку, взяв до рук металеву трубу, довжиною близько 30 см., яка знаходилася в кімнаті, та, з метою примусу до звільнення потерпілою ОСОБА_6 житлового будинку та надання йому документів на вказаний будинок діючи з прямим умислом, наніс не менше двох ударів даною металевою трубою в область голови ОСОБА_6 , та близько 10 ударів по тулубу, верхнім та нижнім кінцівкам останньої.

Внаслідок застосування насильства ОСОБА_5 в період з 03.02.2018 по 05.02.2018, потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, у вигляді множинних переломів ребер, обширних гематом, ссадин обох ніг, тулуба, гематоми обох рук, множинних ран голови, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку які у своїй сукупності відносяться до пошкоджень середнього ступеню тяжкості, які спричинивши тривалий розлад здоров`ю.

Крім того, обвинувачується в тому, що 03.02.2018 року, у вечірній час ОСОБА_5 , правомірно перебуваючи в будинку за адресою. АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, діючи таємно, шляхом крадіжки, незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 виданого 07.08.2002 Монастирським РВ УМВС України Тернопільської області.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.02.2018 ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор просив продовжити дію запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст.122, ч. 3 ст. 357 КК України з метою запобігання спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили суд змінити запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку тримання під вартою суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

В зв`язку з неможливістю закінчити судовий розгляд до дати закінчення терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідність вирішити питання щодо продовження запобіжного заходу, обраного обвинуваченому.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи та злочину проти авторитету органів державної влади, не має постійного місця проживання, не працюючий, може переховуватися перебуваючи на волі змінивши місце проживання, - тобто ухилитися від суду з метою уникнення відповідальності. Перебуваючи на волі може вчиняти нові злочини, адже не працює, не має засобів до існування, згідно повідомлення обвинуваченого вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення за раніше скоєний злочин,не має міцних соціальних зв`язків, може впливати на свідків та потерпілих які судом не допитані з метою перешкоджання вчиненню правосуддю. Отже, оцінивши в сукупності всі обставини які враховуються при обранні запобіжного заходу суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою здатний запобігти перешкоджанню обвинуваченим кримінальному провадженню.

Тяжкість та суспільна небезпека інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, підозра щодо вчинення яких є обґрунтованою, судовий розгляд справи по обвинуваченню ОСОБА_5 не завершений, тому необхідно погодитися з думкою прокурора що обвинувачений буде переховуватися від суду.

Враховуючи, що на даний час ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому, продовжують існувати, з метою запобігання цим ризикам і для виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України, суд вважає, що підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою на більш м`який відсутні.

Зважаючи на вищевикладені обґрунтування суд не знаходить підстав задоволення клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу

В зв`язку з цим необхідно клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу задовольнити, та продовжити строк дії обраного запобіжного заходу на 2 місяці до 28 травня 2018 року.

Керуючись ст. ст.177, 178, 331, 369 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.2 ст. 122, ч.3 ст. 357 КК України відмовити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Пушкарівка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, неодруженому, офіційно не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, - продовжити на 2 місяці до 28 травня 2018 року.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1