1 із 4 Справа №303/1753/18
Провадження 1-КП/303/324/18
Номер рядка статистичного звіту-28
ВИРОК
24 квітня 2018 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000632 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , (місце реєстрації АДРЕСА_2 ), з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в порядку статті 89 КК України, громадянина України,
обвинуваченого за частиною 1 статті 263 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
15 березня 2018 року об 11 годині 55 хвилин під час проведення огляду місця події, а саме неподалік будинку АДРЕСА_3 , працівниками Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, було виявлено та вилучено у ОСОБА_3 , вибуховий пристрій, корпус гранати РГД-5 з маркуванням «170-81 Т» та підривник УЗРГМ-2 з маркуванням «84-81 УЗРГМ02 583», що є бойовою наступальною гранатою РГД-5 (одна штука), яка відноситься до категорії боєприпасів, РГД- 5 в остаточно спорядженому стані (поєднання підривника УЗРГМ-2 та корпуса гранати), яка була надана на дослідження придатна для здійснення вибуху з утворення вражаючих факторів.
Вказаний вище вибуховий пристрій ОСОБА_3 знайшов 25 січня 2018 року близько 10 години 00 хвилин в лісосмузі неподалік військового полігону по АДРЕСА_4 та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, носив з собою до моменту виявлення та вилучення 15 березня 2018 року.
Такі дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування, кваліфіковані за частиною 1 статті 263 КК України, а саме придбання, зберігання та носіння бойових припасів (вибухових пристроїв) без передбаченого законом дозволу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факти і обставини вчинення злочину, так як це зазначено вище. При цьому зазначив, що дійсно 25 січня 2018 року близько 10 години 00 хвилин знайшов в лісосмузі неподалік військового полігону по АДРЕСА_4 вибуховий пристрій та усвідомлюючи неправомірність своїх дій, носив з собою до моменту

2 із 4
виявлення та вилучення 15 березня 2018 року працівниками поліції.
Згідно висновку експерта судової вибухотехнічної експертизи №12/30 від 22 березня 2018 року корпус гранати РГД-5 з маркуванням «170-81 Т» та підривник УЗРГМ-2 з маркуванням «84-81 УЗРГМ02 583» є бойовою наступальною гранатою РГД-5 (одна штука), яка відноситься до категорії боєприпасів, граната РГД- 5 в остаточно спорядженому стані (поєднання підривника УЗРГМ-2 та корпуса гранати), яка була надана на дослідження придатна для здійснення вибуху з утворення вражаючих факторів.
Вирішуючи питання щодо правильності дій кваліфікації обвинуваченого суд враховує позицію викладену в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» №3 від 26 квітня 2002 року, відповідно до якої під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці. Незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).
Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого - частиною 1 статті 263 КК України , а саме придбання, зберігання та носіння бойових припасів (вибухових пристроїв) без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.ст. 65-67 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Пунктом 3 зазначеної вище Постанови визначено, що ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те, що він скоїв злочин, передбачений частиною 1 статті 263 КК України, який в силу статті 12 КК України є тяжким злочином. В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_3 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

3 із 4
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті.
Згідно висновку досудової доповіді Мукачівського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є середньою. Проте, беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого та спосіб життя, історію правопорушень орган пробації вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства на певний строк можливе, за умови здійснення з боку зазначеного вище органу наглядових та соціально-виховних заходів, які необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, та за наявності мотивації і готовності до змін самого обвинуваченого.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення злочину, за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статтей 75,76 КК України.
Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відповідно до статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого. Долю речових доказів слід вирішити в порядку статті 100 КПК України.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання строком до 23 травня 2018 року, відповідно до статті 203 КПК України припиняє свою дію після закінчення строку дії ухали про обрання запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем його проживання.
Речовий доказ - корпус гранати РГД-5 з маркуванням «170-81 Т» та підривник УЗРГМ-2 з маркуванням «84-81 УЗРГМ02 583», яка знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 1144(одну тисячу сто сорок чотири гривні) грн. 00 коп.
Ухвала про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання припиняє свою дію з урахуванням вимог статті 203 КПК України.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана через Мукачівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

4 із 4
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Головуюча ОСОБА_1