Провадження № 11-кп/792/164/18
Справа № 677/2037/16-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000590 від 17 листопада 2016 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Красилівського районного суду від 29 листопада 2017 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Красилівського районного суду від 29 листопада 2017 року,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Красилова, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, не має утриманців, не працює, не має судимостей,

визнаний винуватим:

- за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- за ч.1 ст.162 КК України на 1 рік обмеження волі;
- за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Згідно ст.ст.75, 76 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання, роботи.
ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Красилова, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, не має утриманців, не працює, не має судимостей,

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, з призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно ст.ст.75, 76 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання, роботи.
Судом вирішено питання про судові витрати та речові докази.

За вироком суду, 09 листопада 2016 року близько 23 години 50 хвилин ОСОБА_7 у м. Красилові по вул. Ярослава Мудрого, реалізуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження навісного замка проник усередину торгівельного намету, що поблизу автобусної зупинки «Левада» та належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8 , звідки таємно, з корисливих мотивів викрав грошові кошти в сумі 171 грн. і товарно-матеріальні цінності, а всього на загальну суму 527 грн., чим заподіяв ОСОБА_8 шкоди на вказану суму.
Крім того, повторно, 10 листопада 2016 року, близько 23 години 45 хвилин ОСОБА_7 у м. Красилові по Ярослава Мудрого, реалізуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження навісного замка проник всередину торгівельного намету, що розташований на автобусній зупинці «Левада» та належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8 , звідки таємно, з корисливих мотивів викрав грошові кошти в сумі 209 гри. і товарно-матеріальні цінності, а всього на загальну суму 807 грн., чим завдав ОСОБА_8 шкоди на вказанусуму.
Крім того, повторно, 16 листопада 2016 року близько 22 години 10 хвилин ОСОБА_7 у АДРЕСА_2 з метою проникнення до іншого приміщення, діючи умисно, в порушення ст.30 Конституції України, яка гарантує право на недоторканність житла чи іншого володіння особи, без дозволу власника, шляхом пошкодження навісного замка незаконно проник усередину торгівельного намету, розташованого біля автобусної зупинки «Левада» і належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8 , та в подальшому був затриманий ОСОБА_9 .
Крім того, 29 травня 2017 року близько 02 години ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що на подвірї домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 , зберігається міні трактор «ZUBR» 12 Е», що належить ОСОБА_10 , домовилися про спільне заволодіння вказаним транспортним засобом.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_7 близько 02 години 29 травня 2017 року шляхом відкриття металевих воріт проникли на територію домогосподарства АДРЕСА_3 , звідки, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою між собою, таємно, не приводячи в дію двигун, викотили мінітрактор «ZUBR» 12 Е» з території домогосподарства на дорогу, завели двигун і разом поїхали в напрямку центра с. Рублянка Красилівського району.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинувачених та правильність кваліфікації їх дій, просив вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Стверджував, що суд у мотивувальній частині вироку визнав винним ОСОБА_7 у незаконному проникненні до іншого приміщення, вчиненому повторно, хоча така кваліфікуюча ознака відсутня в диспозиції частини першої статті 162 КК України.

Крім того, суд усупереч вимогам ст.370 КПК України у мотивувальній частині вироку не зазначив формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України щодо ОСОБА_7 , хоча визнав його винним та засудив за ці злочини в резолютивній частині вироку.

Зазначав, що судом також порушені вимоги ч.2 ст.416 КПК України щодо недопущення застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання інакше як за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке покарання або посилення покарання.

Звертав увагу на те, що ухвалою апеляційного суду від 11 квітня 2017 року частково задоволено апеляційну скаргу прокурора, в якій не ставилось питання про посилення покарання ОСОБА_7 , скасовано вирок Красилівського районного суду від 31 січня 2017 року з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. Зазначеним вироком ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Проте суд, розглянувши кримінальне провадження після скасування цього вироку, призначив ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі, чим посилив йому покарання.

Ураховуючи викладене, просив ухвалити новий вирок, яким в межах висунутого обвинувачення визнати ОСОБА_7 винним за ч.3 ст.185 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч.1 ст.162 КК України 1 рік обмеження волі, за ч.2 ст.289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі ст.70 КК України остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, від відбування якого звільнити на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки; ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст.289 КК України з призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки.
Також просив у ході апеляційного розгляду повторно дослідити документи, що характеризують ОСОБА_7 та вирок Красилівського районного суду від 31 січня 2017 року щодо нього.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги про скасування вироку суду з викладених у ній мотивів; пояснення обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Аналогічні вимоги містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку».

Так, у п.п.15-18 наведеної постанови наголошується, що згідно з КПК мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів. Формулювання недоведеної частини пред`явленого підсудному обвинувачення з наведених підстав, з яких воно визнається недоведеним, повинно бути викладено після доказів, якими обґрунтовано доведену частину обвинувачення. Мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.
Проте місцевий суд у порушення зазначених вимог закону, належним чином не зазначивши формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, у резолютивній частині вироку визнав ОСОБА_11 винним та засудив за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, викладаючи у мотивувальній частині вироку фактичні обставини вчинення ОСОБА_13 незаконного проникнення до іншого приміщення, суд безпідставно зазначив кваліфікуючу ознаку його вчинення повторно, хоча таке обвинувачення йому не пред`являлось і в диспозиції частини першої статті 162 КК України така кваліфікуюча ознака відсутня.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що вирок як вид судового рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст.374 КПК України. Оскільки прізвища та ініціали обох обвинувачених є однаковими « ОСОБА_7 », то в мотивувальній частині вироку при викладенні формулювання обвинувачення за усіма епізодами злочинів місцевий суд цього належно не відобразив, що зробило судове рішення незрозумілим.
Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом вимог ч.2 ст.416 КПК України щодо недопущення застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання інакше як за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке покарання або посилення покарання.

Установлено, що ухвалою апеляційного суду від 11 квітня 2017 року частково задоволено апеляційну скаргу прокурора, в якій не ставилось питання про посилення покарання ОСОБА_11 , скасовано вирок Красилівського районного суду від 31 січня 2017 року з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. Зазначеним вироком ОСОБА_14 за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Проте суд, розглянувши кримінальне провадження після скасування цього вироку, призначив ОСОБА_14 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі, чим посилив йому покарання.

За змістом ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Наведені обставини, на переконання колегії суддів, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в розумінні ч.1 ст.412 КПК України, що перешкоджало суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, вирок не може вважатись законним, обґрунтованим і вмотивованим та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого необхідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставини та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст.407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Красилівського районного суду від 29 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:/підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду ОСОБА_2