Справа № 591/1638/18
Провадження № 1-кс/591/1219/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Сумського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Мезенівка, Краснопільського району, Сумської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не судимого, призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді оператора протитанково-кулеметного взводу 2 мотопіхотної роти у військовому званні «солдат», та який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернулась до суду із зазначеним клопотанням, яке мотивувала тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, а саме: у нез`явленні на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Тяжкість вчиненого злочину є ризиком того, що підозрюваний може ухилитись від органів досудового розслідування та суду. За таких обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, просила обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, вважаючи, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, вважала, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний пояснював, що не бажав проходити службу саме у вказаній військовій частині, мав намір перевестись на службу до іншої частини, проте, по вказаному питанню він не знайшов спільної мови з командуванням. Не заперечував того, що ухилявся від явки до прокурора, бо боявся. При цьому, зазначав, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає.

Захисник також не заперечував факту того, що ОСОБА_5 ухилявся від органів досудового розслідування, проте, враховуючи репутацію свого підзахисного, наявність постійного місця проживання та його щире каяття, просив обрати більш м`який запобіжний захід: у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України, за фактом нез`явлення ОСОБА_6 на службу у період з 02.03.2017 року по 27.03.2018 року без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно протоколу від 27.03.2018 року ОСОБА_5 в цей день було знайдено та затримано в порядку ст.208 КПК України.

28.03.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про:

1.Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

2.Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

3.Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства та вчиняти чи продовжити вчинення інших кримінальних правопорушень, обґрунтовуючи їх тяжкістю злочину, вчинення якого інкримінується органами досудового розслідування ОСОБА_5 .

Проте, вказані твердження не може бути прийнято до уваги, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої 04 листопада 1950 року та ратифікованої Україною 17 липня1997 року, а також практики Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справі «Мамедова проти Росії», визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (див. рішення Суду у справі «Вемгофф проти Німеччники).

В матеріалах справи містяться докази того, що ОСОБА_5 викликався прокурором для проведення слідчих дій на 12-14 березня 2018 року, проте, не дивлячись на належне сповіщення, ОСОБА_5 не з`являвся на такі виклики. Вказані обставини та факт переховувавання не заперечував і підозрюваний, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п1 ч.1 ст.177 КПК України.

Доказів на підтвердження існування інших ризиків до матеріалів клопотання не додано, а протоколи допиту свідків та інші матеріали додані до клопотання, містять інформацію на підтвердження обставин кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_5 та не доводять існування ризиків, передбачених ст.177 КПК.

Враховуючи вищезазначені обставини, слідчий суддя доходить висновку, що підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 наявні, проте прокурором не доведено того, що в даному випадку до підозрюваного потрібно застосувати найсуворіший запобіжний захід тримання під вартою.

За таких обставин, клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, вважаю, що в даному випадку підлягає застосуванню саме вказана норма закону та підозрюваному можливо обрати більш м`який запобіжний захід, а саме: цілодобовий домашній арешт.

Крім того, на підозрюваного необхідно покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2,3 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 193-199 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Сумського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Встановити строк дії ухвали до 25 травня 2018 року.

Звільнити ОСОБА_5 з під варти негайно та доставити його до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1