Справа № 554/165/17
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 03.10.2017
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудня, Броварського району, Київської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
20.11.2016 року, приблизно о 05.28 год., в темну пору доби ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 на зупинці громадського транспорту 1100 річчя Полтави умисно, з корисливих мотивів та метою заволодіння чужим майном, із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, вчинили напад на раніше незнайому їм потерпілу ОСОБА_7 , у якої відкрито викрали майно на загальну суму 1869 грн. 64 коп.
При цьому, ОСОБА_8 підійшов до потерпілої ззаду та висловив реальну погрозу запитанням чи вона хоче жити, одразу після чого до неї спереду підійшов ОСОБА_9 та, погрожуючи ножем, зажадав негайної передачі йому майна, а далі вихопив у неї сумку, вартістю 107,04 грн. з: гаманцем, вартістю 54,6 грн., грошима в сумі 31 грн., 3 банківськими картками, 10 дисконтними картками, книгою, вартістю 50 грн., пакетом молока, вартістю 8 грн., пакетом пластівців, вартістю 20 грн., кофтою, предметами гігієни, а також примусив віддати йому мобільний телефон Самсунг G530H з картою пам`яті, вартістю 1599 грн. та втік з місця події. За ним також залишив місце події і ОСОБА_8 . Однак, через короткий проміжок часу, приблизно о 05.48 год. цієї ж ночі обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом були затримані поблизу будинку № 7 по вулиці Лідова м. Полтави, а викрадені речі у них вилучені.
Там же у цей час ОСОБА_8 , крім іншого, умисно, незаконно, приховано під своїм верхнім одягом ніс дерев`яну палицю, що є холодною зброєю ударно-дробильної дії.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину за ч. 2 ст.263 КК України визнав повністю та розкаявся, підтвердивши, що дійсно 20.11.2016 року носив при собі під курткою дерев`яну битку, яку знайшов напередодні.
За ч.2 ст.187 КК України він своєї провини не визнав та пояснив, що 20.11.2016 року приблизно о 4 ранку закінчив роботу котельником у дитячій лікарні м. Полтави, що в мікрорайоні Левада, де працював неофіційно. Після чого вжив трохи спиртного і пішов пішки в напрямку 1 міської лікарні Полтави на зустріч до товариша, якого суду не назвав. По дорозі, дійшовши вулиці 1100 річчя Полтави, неподалік прокуратури Полтавської області перейшов дорогу та на деякий час залишився на зупинці громадського транспорту. Там побачив, як до жінки, яка стояла поруч, підійшов раніше незнайомий йому хлопець, вирвав у неї сумку і втік. Після цього на прохання вказаної жінки дав їй на проїзд декілька гривень і пішов далі. Через деякий час поблизу будинку №7 по вулиці Лідова м. Полтави його затримали працівники поліції, після чого до нього привезли раніше незнайомого йому ОСОБА_9 . Заперечив, що мав при собі викрадені речі, а також застосування погроз до потерпілої.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою провину за ч.2 ст.187 КК України визнав повністю та пояснив, що 20.11.2016 року у нічний час він гуляв містом Полтава і в центрі зустрів раніше незнайомого ОСОБА_8 , якого пригостив шаурмою, після чого разом із ним дійшли до зупинки 1100 річчя Полтави. Там він почув як ОСОБА_8 запитав у потерпілої, що там знаходилась, чи хоче вона жити. ОСОБА_9 також підійшов до потерпілої і, тримаючи в руках свого складеного ножа, вихопив у неї сумку, забрав її телефон і швидко пішов геть. За ним пішов і ОСОБА_8 , при цьому вони говорили між собою про те, що вони накоїли та він передав ОСОБА_8 викрадені сумку і телефон. Однак, через кілька хвилин по вулиці Лідова м. Полтави їх затримала поліція, а викрадені речі вилучила.
Окрім цього, провина обвинувачених підтверджується такими доказами:
Зокрема, 20.11.2016 року потерпіла ОСОБА_7 звернулась до поліції із заявою про відкрите викрадення її майна із погрозою ножем двома невідомими чоловіками (а.с.192).
Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що о 05.25 год. 20.11.2016 року прийшла з нічної зміни на зупинку Луначарського м. Полтави, де чекала на маршрутне таксі, при цьому виймала для дзвінка свій мобільний телефон. Після цього побачила, що з іншого боку вулиці до неї через дорогу швидко направились два чоловіки, які попередньо про щось спільно розмовляли. Один з них, як пізніше виявилось ОСОБА_8 мав при собі сумку, зайшов їй за спину та запитав чи хоче вона жити, після чого інший, як з`ясувалося ОСОБА_9 , підійшов до неї, направив у її бік ножа та, погрожуючи ним, вихопив у неї сумку та примусив віддати мобільний телефон, після чого швидко пішов звідти поза зупинку і зник. Погрози вона сприймала реально. ОСОБА_8 ще приблизно на 1-2 хвилини затримався. Перебуваючи в шоковому стані, позбавленою майна, вона почала в нього благати дати їй грошей, хоча б на проїзд і ОСОБА_8 погодився та дав їй 5 грн., після чого теж пішов у тому ж напрямку, що й ОСОБА_9 . Далі вона одразу пішла до місця своєї роботи в кафе «Чікін хата», звідки негайно викликала поліцію та повідомила про напад. Через декілька хвилин прибули поліцейські та привезли її до вулиці Лідова, 7 м. Полтави, де були затримані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вчинили на неї напад. Біля них з сумки, яку носив з собою ОСОБА_8 , було вилучено її сумку з речами та телефон. При цьому ОСОБА_9 намагався тікати, однак був затриманий. Крім того, повідомила, що від ОСОБА_9 отримала компенсацію завданої їй моральної шкоди та не настоює на суворому покаранні обвинувачених.
З рапорту патрульного поліції Полтави ОСОБА_12 убачається, що 20.11.2016 року приблизно о 6 ранку по вулиці Лідова, 7 м. Полтави були затримані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у яких виявлено речі потерпілої ОСОБА_7 (а.с. 125).
Під час огляду місця події від 20.11.2016 року поблизу будинку № 7 по вулиці Лідова м. Полтави були виявлені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , біля яких виявлена чорна тряп`яна сумка, в якій знаходилась сумка потерпілої ОСОБА_7 з її особистими речами, а також її мобільний телефон Самсунг G530H та дерев`яна бита. При цьому ОСОБА_9 добровільно видав розкладний ніж (а.с. 162-170).
Указані речі визнані речовими доказами та на них накладено арешт (а.с.171-173). Речі потерпілої - їй повернуті (а.с.174-177).
Оглядом від 20.11.2016 року місця нападу на потерпілу, прилеглої території, а також відомостями протоколу слідчого експерименту від 06.01.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_7 перевірено її показання щодо місця, механізму та конкретних обставин вчинення щодо неї нападу (а.с. 178-187).
Ці показання потерпілої ОСОБА_7 також об`єктивно підтверджуються відеозаписами з камер спостереження, розміщених на вулиці 1100 річчя Полтави, а також з бодікамер поліцейських, що затримували обвинувачених (а.с. 194-198).
Під час пред`явлення для упізнання 20.11.2016 року потерпіла ОСОБА_7 упізнала обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як осіб, які вчинили на неї напад (а.с. 116-124).
Також 01.12.2016 року вона упізнала ніж, яким їй погрожував ОСОБА_9 під час нападу 20.11.2016 року (а.с. 157-161).
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які працюють патрульними поліцейськими Полтави показали суду, що 20.11.2017 року вони вночі перебували у пішому патрулі та приблизно о 05.40 год., отримавши повідомлення про напад на жінку і те, що підозрювані побігли в напрямку бару «Кіото», почали рух вулицею Лідова в напрямку вулиці Жовтневої м. Полтава. Поблизу будинку № 7 у дворі побачили двох чоловіків, які щось клали до своєї сумки. Вони їх зупинили і попросили залишатись на місці. Затриманими виявились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Через декілька хвилин інший патруль привіз потерпілу, яка впізнала останніх, як осіб, що вчинили на неї напад та у них були вилучені її речі, зокрема сумочка та мобільний телефон. Також у ОСОБА_8 бачили дерев`яну биту, а в ОСОБА_9 - ножа.
Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які також працюють у поліції Полтави зазначили, що прибули на виклик про пограбування потерпілої ОСОБА_7 та забрали її біля кафе «Чікін хата», а далі за повідомленням патруля про затримання підозрюваних привезли потерпілу до АДРЕСА_4 , де остання упізнала ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як осіб, що вчинили на неї напад, а також упізнала, вилучені в них речі, як свої, зокрема сумку та мобільний телефон.
Відповідно протоколу огляду від 21.11.2016 року оглянуто та перевірено документацію потерпілої щодо викраденого у неї мобільного телефону (а.с. 188-191).
Згідно висновків проведених у справі експертиз №616 від 06.12.2016 року, №615 від 07.12.2016 року, №618 від 07.12.2016 року встановлена вартість викраденого майна, яка склала: гаманця 54,6 грн., мобільного телефону Самсунг G530H 1400 грн., жіночої сумки 107,04 грн. (а.с. 126-133, 134-141, 142-147).
Відповідно висновку експерта № 2372 від 05.12.2016 року, вилучена у ОСОБА_8 дерев`яна палиця являється холодною зброєю ударно-дробильної дії (а.с. 148-151).
За даним висновку експерта № 2371 від 05.12.2016 року вилучений у ОСОБА_9 ніж являється туристичним складним ножем, виготовлений промисловим способом, до категорії холодної зброї не відноситься (а.с. 152-156).
Таким чином, зібрані у справі докази як кожен окремо, так і в їх сукупності не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності, тому приймаються судом до уваги, як такі, що в повному обсязі, поза розумним сумнівом доводять провину обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів.
За таких обставин дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кваліфікуються за ч.2 ст.187 КК України, оскільки вони вчинили розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням погроз насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, за попередньою змовою групою осіб. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 також кваліфікуються за ч.2 ст.263 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї провини за інкримінованим йому злочином, передбаченим ч.2 ст.187 КК України розцінюється судом обраною ним позицією захисту, з метою уникнення справедливого покарання за вчинене.
При цьому, суд передусім враховує чіткі, послідовні та перевірені сукупністю інших доказів показання самої ОСОБА_7 про те, що напад на неї вчинили ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , при чому обоє висловлювали їй реальні словесні погрози життю та здоров`ю, а останній ще й демонстрував ножа. Крім того, об`єктивно зафіксований на відеозапису з камер спостереження рух обвинувачених до потерпілої швидким кроком поряд одне одного, відхід одного з них, а в подальшому і іншого, зі слів потерпілої, в одному й тому ж напрямку, і врешті спільне затримання обвинувачених за декілька кварталів від місця вчинення злочину, - свідчать про їх спільні та злагоджені дії. Факт вилучення речей потерпілої у сумці, з якою рухався ОСОБА_8 , як напередодні вчинення злочину, так і в подальшому, свідчить про його спільний з ОСОБА_9 корисливий мотив. При цьому, сам ОСОБА_18 не надав суду жодних переконливих доказів, які свідчать про його законослухняний рух саме з роботи, в тому числі щодо пункту призначення, у нічний час 20.11.2016 року, маючи при собі спеціально пристосовану дерев`яну биту ударно-дробильної дії.
Враховуючи викладене, підстав для перекваліфікації дії обвинувачених, як про це просила сторона захисту, не вбачається.
При визначенні обвинуваченим покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, який відноситься до тяжких, корисливого спрямування, із груповими погрозами життю та здоров`ю потерпілої у нічний час, являючи підвищену суспільну небезпеку. Водночас, злочин, передбачений ч.2 ст.263 КК України відноситься до середньої тяжкості.
Однак, судом враховуються також і конкретні обставини справи та дані про особу обвинувачених.
Зокрема, збитки від вчинення злочинів не є великими, матеріальна шкода потерпілій відшкодована, обвинуваченим ОСОБА_9 потерпілій відшкодована також моральна шкода та остання не має претензій до обвинувачених і не настоювала на їх суворому покаранні.
Обвинувачений ОСОБА_8 офіційно не працює, не одружений, проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліках в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, раніше вже засуджувався за вчинення тяжкого корисливого злочину.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_8 не встановлено.
З огляду на ці обставини суд не вбачає переконливих підстав для застосування до ОСОБА_8 положень ст.ст. 69, 75 КК України та вважає, що він заслуговує на покарання в межах мінімальної межі санкції ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.70 та ч.5 ст.72 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення, соціальної реабілітації, а також попередження нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Обвинувачений ОСОБА_9 ніде офіційно не працює, не одружений, однак позитивно характеризується, раніше не судимий, на обліках в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, страждає на ряд тяжких захворювань (а.с.212-220).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 судом визнаються: щире каяття, добровільне відшкодування моральної шкоди, вчинення злочину вперше та наявність ряду тяжких захворювань, в тому числі гепатиту «С». Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
З урахуванням вказаних обставин справи, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , наявності ряду пом`якшуючих покарання обставин та відсутності обтяжуючих обставин, що суттєво знижує ступінь його ступінь суспільної небезпечності, суд приходить до висновку про те, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження нових злочинів буде призначення йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі санкції ч.2 ст.187 КК України.
Судові витрати у справі за проведення судових експертиз підлягають стягненню із обвинувачених в рівних частинах, відповідно доведених кожному обвинуваченому епізодів злочинної діяльності.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченим до вступу вироку в законну силу необхідно залишити тримання під вартою, з метою забезпечення виконання вироку та уникнення ризиків ухилення обвинувачених від суду і продовження злочинної діяльності.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_19 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст.263 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією ? частини майна, що є його власністю;
- за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією ? частини майна, що є його власністю.
ОСОБА_20 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та, із застосуванням ст.69 КК України, призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що є його власністю.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у виді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.
Строк покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 рахувати із 03 жовтня 2017 року.
Зарахувати у строк покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 термін їх попереднього ув`язнення із 20.11.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку, що один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, та з 21.06.2017 року по дату набрання цим вироком законної сили з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази: 2 диски з відеозаписами з камер спостереження, гарантійний талон на телефон Самсунг, чек про його придбання зберігати при справі; дерев`яну биту, ніж з чорною рукояткою, троє рукавиць, 2 пачки цигарок, 15 ключів, викрутку, перочинний ніж знищити; телефон Самсунг G530H, сумку з речами потерпілої ОСОБА_7 , які повернуті їй на зберігання залишити останній; мобільні телефони «Sony Ericson», «LG», а також бінокль ПП НОМЕР_1 , вилучені в обвинувачених конфіскувати в дохід держави (а.с. 171, 191, 195, 196).
Стягнути на користь держави судові витрати у справі за проведення судових експертиз: із обвинуваченого ОСОБА_8 - 879 грн. 60 к., із обвинуваченого ОСОБА_9 - 879 грн. 60 к.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Полтавської області через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 днів із дня його проголошення.
СуддяОСОБА_1