Справа №522/3850/18
Провадження №1-кс/522/4656/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , представника володільця майна - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Одесі скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні №0000041 від 30.01.2018 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в
Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні №0000041 від 30.01.2018 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

ОСОБА_4 в обґрунтування скарги посилається на наступне. На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, 14.12.2017 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , у АДРЕСА_1 , під час якого вилучено майно останньої. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.01.2018 року частково задоволено скаргу на бездіяльність слідчого, та зобов`язано повернути вилучені в ході обшуку предмети. Після письмового клопотання представника власника майна до СУ ГУНП в Донецькій області, стало відомо, що на даний час, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 виділено в окреме провадження та направлено для проведення досудового розслідування до СУ ГУНП в Одеській області за номером №0000041 від 30.01.2018 року. Після письмового клопотання представника власника майна до СУ ГУНП в Одеській області від 26.02.2018 року, у поверненні вилученого в ході обшуку майна відмолено з тих підстав, що в ухвалі слідчого судді прямо вказано особу, яка повинна повернути вилучені речі. З урахуванням вище викладеного, станом на 16.03.2018 року вилучені в ході обшуку предмети від 14.12.2017 року без накладеного арешту зберігаються в органу досудового розслідування.

Слідчий у судовому засіданні заперечив проти скарги.

Представник власника майна підтримав скаргу просив її задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін, дослідивши надані матеріали, прийшов до висновку про необхідність задоволення скарги із наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, 14.12.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , у АДРЕСА_1 , під час якого вилучено майно останньої. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.01.2018 року частково задоволено скаргу на бездіяльність слідчого, та зобов`язано старшого слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 повернути вилучені в ході обшуку предмети. На даний час, вказана в ухвалі від 25.01.2018 року слідча ОСОБА_6 не може повернути вилучені предмети, оскільки матеріали щодо ОСОБА_7 виділені в окреме провадження та передані до СУ ГУНП в Одеській області для здійснення досудового розслідування. В СУ ГУНП в Одеській області, повернути вилучене майно не можуть, з тих підстав, що в ухвалі від 25.01.2018 року вказано конкретну особу, котра повинна виконати ухвалу.

Так, після проведеного обшуку сторона обвинувачення не звернулась із клопотання про накладення арешту, та вилучені предмети не повернено законному володільцю.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).
На підставі вище викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що справді, майно яке вилучено органом досудового розслідування, є тимчасово вилученим майном, оскільки протягом 48 годин сторона обвинувачення не звернулась із клопотанням про арешт вилученого майна. Крім того, у матеріалах справи є ухвала слідчого судді, якою зобов`язано повернути вилучені предмети законному володільцю майна. Вказані обставини, є беспірними задля зобов`язання повернення майна будь-якою особою, у провадженні котрої знаходиться кримінальне провадження, і яка має відповідні процесуальні повноваження.
Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя вважає, що бездіяльність слідчого, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, напряму порушує законні права особи на безперешкодне володіння своїм майном, а тому скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні №0000041 від 30.01.2018 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Вилучені під час обшуку 14.12.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 : мабільний телефон марки Apple моделі IPhone 7 з сім-картою НОМЕР_1 , дитячий планшет марки Apple моделі IPad, блокнот чорного кольору з чорновими записами,аркуш паперу формату А4 з чорновими записами, копія паспорту на ім`я ОСОБА_8 , підлягають якнайшвидшому поверненню особі, у якої вони були вилучені.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
16.03.2018