АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №640/204/18 Головуючий першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/243/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2018 року м.Харків

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляційними скаргами ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24 січня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24 січня 2018 року задоволено частково клопотання слідчого СВ ВСП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 та накладено арешт на майно, вилучене 04.01.2018 року в ході затримання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ; в ході обшуку в приміщенні обміну валют, що знаходиться у готелі «Національ», розташований за адресою: м.Харків, пр-т.Науки, 21 та належить ТОВ «ФК МАГНАТ»; в ході обшуку у квартирі АДРЕСА_1 ; в ході обшуку у квартирі АДРЕСА_2 ; в ході обшуку службового кабінету ОСОБА_8 на 2 поверсі адміністративної будівлі ГУ ДФС у Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 46.
Місцем зберігання арештованого майна визначено ВСП СУ ГУ НП в Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.

В задоволенні іншої частини клопотання слідчого СВ ВСП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням слідчого судді, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24 січня 2018 року в частині накладення арешту на майно, вилучене в ході затримання ОСОБА_8 та в ході проведення обшуків у квартирі АДРЕСА_1 ; службового кабінету ОСОБА_8 на 2 поверсі адміністративної будівлі ГУ ДФС у Харківській області, розташованого за адресою: м.Харків, вул.Пушкінська, 46. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що він і ОСОБА_9 не мають жодного відношення до кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та арештоване майно не відповідає критеріям ст.98 КПК України. Вказує, що вилучені грошові кошти належать його сім`ї, є спільною власністю подружжя, оскільки подаровані їм на весілля. Слідчим та прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи. Документи відносно службових осіб ТОВ «СЕКВОЯ 2000» є доказом у іншому кримінальному провадженні та їх арешт може негативно відобразитися на досудовому розслідуванні іншого кримінального правопорушення.
Також адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24 січня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВСП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 про арешту майна вилученого в рамках кримінального провадження №0001655. Вказує на порушення слідчим вимог ст.171 КПК України щодо строків звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та щодо відсутності у ньому документів, що підтверджують право власності на вилучене майно. Суд першої інстанції не врахував, що прокурором не доведено належність майна особам, у яких воно вилучалося та не дослідив надані учасниками процесу документи на підтвердження їх права власності на дане майно.

Вислухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001655 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Задовольнивши клопотання від 19.01.2018 року слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий довів достатність підстав вважати, що вилучене майно може бути речовим доказом, має значення для забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
З матеріалів судового провадження вбачається, що у слідчого судді були достатні підстави вважати, що вищевказане майно може відповідати критеріям, зазначеним у ст.98 ч.2 ст.167 КПК України КПК України.
При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.
Колегія суддів підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження не вбачає, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою попередження відчуження (знищення) майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування. Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що арешт майна є лише тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 щодо порушень слідчим вимог ч.5 ст.171 КПК України були предметом розгляду та перевірялися слідчим суддею, який дійшов висновку про дотримання строків, передбачених законодавством. Доказів на спростування висновків слідчого судді матеріали справи не містять.
Доводи апелянта ОСОБА_8 щодо безпідставності арешту грошових коштів, які перебувають в спільній власності подружжя, на даній стадії досудового розслідування є непереконливими.
Разом з тим, доводи апелянта ОСОБА_8 щодо наявності дозволу на зброю заслуговують на увагу. Однак, такі дані не були надані слідчому судді та не були предметом його розгляду, що в свою чергу не спростовує правильність його висновків. Право апелянта в даному випадку забезпечене ч. 2 ст. 174 КПК України шляхом можливості звернення з клопотанням про скасування арешту майна у разі доведення, що арешт накладено необгрунтовано.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24 січня 2018 року є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційних скарг ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 не вбачається.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24.01.2018 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001655 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді