Справа № 1519/8618/12
Пр-ня по справі № 1/521/12/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
підсудного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальну справу за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, росіянина, громадянина України, що має неповну вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , до затримання працюючого головою Болградської міської Ради Одеської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєні злочинів передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 368 КК України, -
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 30.11.2010 року обраний головою Болградської міської Ради Одеської області шостого скликання.
Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_6 будучи головою міської ради мав певні права передбачені ст. 42 Закону, серед яких:
1) забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;
2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету;
3) підписує рішення ради та її виконавчого комітету;
4) вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради;
5) вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради;
6) вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України;
7) здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету;
8) скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради;
9) забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання;
10) призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів;
11) скликає загальні збори громадян за місцем проживання;
12) забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету;
13) є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою;
14) представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства;
15) звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів;
16) укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради;
17) веде особистий прийом громадян;
18) забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об`єднань;
18-1) бере участь у здійсненні державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності в межах та у спосіб, встановлені Законом України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності;
19) здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів;
20) видає розпорядження у межах своїх повноважень;
У листопаді 2011 року, житель м. Одеса ОСОБА_7 , бажаючи взяти участь у конкурсі з приватизації будівель комунальної власності у м. Болграді прибув до Болградської міської ради, де через ОСОБА_8 познайомився з Болградським міським головою ОСОБА_6 .
На вказані незаконні вимоги ОСОБА_7 був змушений погодитися, оскільки розумів, що ОСОБА_6 , як міський голова в змозі впливати на рішення депутатів ради, а без затвердження протоколу конкурс буде визнаний недійсним, що унеможливить придбання зазначених приміщень і здійснення ним підприємницької діяльності.
Надалі, 08.12.2011 року ОСОБА_6 зустрівшись з ОСОБА_7 в приміщенні свого службового кабінету в будівлі Болградської міської ради за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Госпітальна, 45, з метою прикриття своєї злочинної діяльності заявив йому, що раніше обумовлений хабар в сумі 3000 доларів США він повинен передати через ОСОБА_9 , яка не була поінформована про злочинні наміри ОСОБА_6 .
В той же день, близько 14 години, ОСОБА_7 , діючи за вказівкою ОСОБА_6 , прибув за адресою: АДРЕСА_4 , де зустрівся з ОСОБА_9 , якій передав грошові кошти в сумі 3000 доларів США з метою подальшої їх передачі в якості хабаря ОСОБА_10 за прийняття депутатами Болградської міської ради рішення про затвердження протоколу конкурсної комісії про перемогу в конкурсі з приватизації триповерхової будівлі площею 994,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , і комплексу нежитлових приміщень, площею 1924,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
На вказані незаконні вимоги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 був змушений погодитися, оскільки без перемоги в конкурсі і придбання зазначених приміщень не міг здійснювати в м. Болграді підприємницьку діяльність.
Надалі Болградською міською радою 04.01.2012 року проведено конкурс з продажу окремого індивідуально визначеного майна, а саме триповерхової будівлі площею 994,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , і комплексу нежитлових приміщень, площею 1924,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , переможцем, в якому визнано ОСОБА_7 .
На підставі рішення конкурсної комісії 13.01.2012 року ОСОБА_6 від імені територіальної громади м. Болграда з ОСОБА_7 укладений договір купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна.
Після укладення договору ОСОБА_6 , протягом січня-лютого 2012 року неодноразово намагався отримати від ОСОБА_7 через посередників раніше обумовлену суму хабаря за перемогу в конкурсі та укладення договорів купівлі-продажу, затягуючи процедуру оформлення передачі об`єктів. Однак ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_6 уникав контактів з останнім.
З метою прикриття своєї злочинної діяльності ОСОБА_6 заявив ОСОБА_8 , що гроші він повинен буде передати йому 29.02.2012 року через посередника - ОСОБА_11 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_6
Дії підсудного ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 368 КК України /в редакції станом на квітень 2012 року/ за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, в будь-якому вигляді хабара за виконання в інтересах того хто дає хабар будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням хабаря; та за ч. 4 ст. 368 КК України /в редакції станом на квітень 2012 року/ за кваліфікуючими ознаками: одержання повторно службовою особою, яка займає відповідальне становище, в будь-якому вигляді хабара за виконання в інтересах того хто дає хабар будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням хабаря.
В судовому засіданні судом було постановлено на обговорення питання в порядку ст. 281 КПК України про повернення матеріалів кримінальної справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового слідства.
Прокурор, захисник та підсудний заперечували проти повернення справи на додаткове розслідування. Захисник також висказав думку, що під час судового слідства не встановлена така неправильність і неповнота, яка не може бути усунута в судовому засіданні.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що справ підлягає поверненню прокурору Одеської області для проведення додаткового розслідування, з наступних підстав.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 допитаний не був, з підстав які не залежали від нього, оскільки відповідно до встановленого порядку дослідження доказів, його допит повинен відбутись тільки після дослідження доказів обвинувачення. Однак сторона обвинувачення не забезпечила суд всіма доказами обвинувачення. Фактично відбувалось затягування розгляду кримінальної справи.
В зв`язку з викладеними обставинами, судом самостійно було поставлено на обговорення учасників судового процесу питання в порядку ст. 281 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 281 КПК України (1960 р.), повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Суд не погоджується з думкою сторони захисту і вважає, що під час судового слідства встановлена суттєва неповнота та неправильність досудового слідства, яка перешкоджає суду постановити будь-який вирок і яка не може бути усунута в судовому засіданні.
Так сторона обвинувачення обґрунтовувала обвинувачення: 1)Частковим визнанням своєї вини підсудним ОСОБА_6 під час досудового слідства; 2)Показами - свідка ОСОБА_7 ; свідка ОСОБА_8 ; свідка ОСОБА_9 ; свідка ОСОБА_11 ; 3)Письмовими доказами - заявами про злочин ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 29.02.2012 року; судово-хімічною експертизою № 2501/ від 30.03.2012 року; судово-фоноскопичною експертизою № 2547/07 від 12.04.2012 року; протоколами оперативно розшукових дій від 15.12.2011 року, від 12.03.2012 року, від 20.04.2012 року; 4)Речовими доказами грошовими коштами, компакт дисками.
Судом окрім дослідження доказів обвинувачення, під час судового слідства були дослідженні додаткові докази на виконання ухвали апеляційного суду Одеської області від 14.01.2015 року (допит свідків; отримання письмових доказів), а також призначена додаткова експертиза.
Під час встановлення фактичних обставин у вказаній кримінальній справі, судом встановлено, що кримінальна справа порушена за заявою громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які повідомили ГУ ДСБЕС ДКМ МВС України про факт вимагання у них Болградським міським головою Одеської області ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 30 000 доларів США та 50 000 гривень за продаж об`єктів комунальної власності за адресами АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , а також земельних ділянок під вказаними об`єктами.
Допитаний в судовому засіданні у якості свідка громадянин ОСОБА_12 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, показав, що в теперішній час він не працює. Приблизно у кінці вересня на початку жовтня 2011 року він через ОСОБА_8 познайомився з мером міста Болград Одеської області ОСОБА_6 . В м. Болград він приїхав з метою придбання певних об`єктів нерухомості, які йому були цікаві з комерційної точки зору. Всього з ОСОБА_6 було приблизно 10-15 зустрічей. На першій зустрічі ОСОБА_12 висказав своє побажання щодо придбання нерухомості, в свою чергу ОСОБА_6 запропонував об`єкти нерухомості, умови їх придбання та вартість. Об`єктами були приміщення можливо готелю по АДРЕСА_8 та комплекс нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_7 . Оскільки ОСОБА_12 підійшли як об`єкти так і умови, він погодився на їх придбання. ОСОБА_8 у вказаній угоді виступав лише як посередник, оскільки всі питання ОСОБА_12 оговорював лише з ОСОБА_6 . Відповідно до умов угоди, вартість об`єктів повинна була скласти приблизно 500 000 грн. Неофіційно ОСОБА_12 повинен був передати особисто ОСОБА_6 30 000 доларів США. На які саме потреби він повинен був передати 30 000 доларів США, ОСОБА_12 не знає. Однак оскільки загальна сума угоди не змінилась, ОСОБА_12 влаштовувала вказана вартість. Приблизно через тиждень, ОСОБА_12 передав 19 000 гривень ОСОБА_6 на оцінку вказаного майна. На одній із зустрічей ОСОБА_6 йому повідомив, що потрібно ще 3000 доларів США передати для депутатів. Тоді ж ОСОБА_12 зрозумів, що ОСОБА_6 діє незаконно і вимагає з нього грошові кошти, які він не повинен нікому сплачувати. В зв`язку з чим ОСОБА_12 вирішив звернутись до правоохоронних органів. В один із днів ОСОБА_12 приїхав у м. Болград, де по вказівкам ОСОБА_6 прибув до пекарні та передав 3000 доларів США жінці на ім`я ОСОБА_13 . Також ОСОБА_6 показав, що відповідно до схеми продажу, ОСОБА_12 повинен був знайти ще знайомих осіб, з яким приймати участь на конкурсі. На конкурс вони приїхали у кількості 5 осіб. Після проведення конкурсу, ОСОБА_6 особисто повідомив ОСОБА_12 , що він став переможцем конкурсу. Однак будь-яких документів з цього приводу не видавав. Щодо проведення будь-яких засідань комісій (земельної, з приватизації майна та інш.) Болградської міської Ради, ОСОБА_12 показав, що йому про це невідомо. Після проведення конкурсу пройшло приблизно 10 днів. 13.01.2012 року ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_6 у нотаріуса у м. Болград. На вказану зустріч ОСОБА_12 привіз 30 000 доларів США та 50 000 гривень. Сума у 50 000 грн., ОСОБА_12 повинен був передати ОСОБА_6 , а останній у свою чергу хотів їх передати своїм заступникам. Як пояснював ОСОБА_6 це необхідно, щоб заступники не перешкоджали оформленню вказаної угоди. Після укладання та підписання договору у нотаріуса, ОСОБА_6 уїхав. У вказаний день, грошові кошти ОСОБА_6 він не передав, оскільки у останнього помер близький родич. Офіційну оплату ОСОБА_12 здійснив повністю через банк, трьома платежами. Також його знайомий, інший учасник конкурсу ОСОБА_14 повністю розрахувався за договором. 30 000 доларів США та 50 тисяч гривень належали ОСОБА_12 особисто. Він не передавав їх ОСОБА_6 , а передав співробітникам міліції. Яким чином вони були передані ОСОБА_6 він не знає. Після проведення конкурсу, ОСОБА_6 не бажав зустрічатись з ОСОБА_12 , з яких причин, останньому не відомо.
Під час додаткових питань, ОСОБА_12 показав, що грошові кошти в сумі 30 000 доларів США та 50 000 грн. він передав ОСОБА_8 для передачі їх ОСОБА_6 вказана передача відбулась з відома співробітників міліції. В подальшому ще на ряд додаткових питань, ОСОБА_12 показав, що не пам`ятає кому саме передав грошові кошти ОСОБА_8 чи співробітникам міліції.
Під час перехресного допиту, на питання адвоката, ОСОБА_12 показав, що звернувся у ДСБЕЗ у кінці листопада на початку грудня 2011 року. До цих подій будь-кого з співробітників ДСБЕЗ він не знав. Ніколи раніше з заявами про аналогічні злочини він до будь-яких правоохоронних органів не звертався. Заяву в нього приймали усно, а в подальшому виклали письмово. Після цього під час кожної поїздки йому співробітники міліції надавали спеціальні засоби для здійснення відеофіксацій всіх зустрічей з ОСОБА_6 з метою викриття його незаконної діяльності. Також з ним фактично постійно знаходилась людина технік, який включав та виключав вказані технічні прилади. Всі грошові кошти він передав під контролем співробітників міліції. За результатами дій з коштами та технічними приладами, співробітники міліції складали протоколи в яких він підписувався. Також свідок показав, що ОСОБА_6 вимагав у нього грошові кошти за отримання у власність вищевказаних об`єктів нерухомості. Вимагання полягало в словесних вимогах та поясненнях, щодо необхідності передачі ОСОБА_6 грошових коштів, у іншому випадку, вказані об`єкти нерухомості ОСОБА_12 ніколи не отримує.
Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_8 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, показав, що в теперішній час працює приватним підприємцем. Приблизно у вересні 2011 році познайомився з ОСОБА_6 , який працював мером м. Болград Одеської області. Також приблизно декілька років потому познайомився з ОСОБА_12 , з яким підтримував ділові відношення. Під час однієї з розмов, ОСОБА_12 повідомив, йому, що співпрацює з однією італійською фірмою «Дізайно Італьяно», яка розташована в м. Одесі за адресою м. Одеса, вул. Дерібасівська, 19. Його цікавили об`єкти нерухомості, бажано які розташовані у прикордонних районах області. Приблизно у вересні 2011 року він виїжджав у м. Болград Одеської області де і познайомився з ОСОБА_6 . Тоді ж між ними відбулась бесіда, щодо об`єктів нерухомості. ОСОБА_6 запропонував два об`єкти на продаж, а саме трьох поверхову будівлю бувшого військового готелю по АДРЕСА_8 та Комплекс будівель «Рембат» по АДРЕСА_2 . Вказані об`єкти знаходились у комунальній власності. Під час розмови, ОСОБА_6 показав, що вартістю будівлі готельного комплексу буде складати 120 000 грв., та комплексу «Рембат» 250 000 грн. Земля на яких були розташовані об`єкти знаходилась у власності Міністерства оборони України, з яким ОСОБА_6 на протязі тривалого часу вів переписку, щодо можливості передачі її місту. Також вони виїжджали на місце вказаних об`єктів. Отриману від ОСОБА_6 інформацію, ОСОБА_8 одразу ж передав знайомому ОСОБА_12 , який одразу ж зацікавився вказаної пропозицією. У випадку успішного укладання договору купівлі-продажу, ОСОБА_12 хотів віддячити ОСОБА_8 . Також ОСОБА_12 запропонував йому можливість працевлаштування у компанію «Дізайно Італьяно». У кінці 2011 року ОСОБА_8 знову зустрівся з ОСОБА_6 у м. Болград Одеської області і останній показав йому газету, де було надруковано оголошення про проведення аукціону з приватизації вказаного майна міста. Відповідно до змісту газети приватизація об`єктів повинна була відбутись як цілісних комплексів. В подальшому умови конкурсу були змінені і приватизація повинна була відбутись по ? кожному власнику майна. Умови були змінені в зв`язку з неможливістю оформити землю під вказаними об`єктами. У листопаді 2011 року в Болградській міськраді Одеської області відбулось знайомство ОСОБА_12 з ОСОБА_6 . На вказаній зустрічі вони обговорювали лише процедурні питання. Тоді ж між ними почалось пряме спілкування. ОСОБА_8 також показав, що був свідком коли ОСОБА_12 передав за оцінку майна та технічну документацію, яка в же була зроблена 12 000 гривень та 7000 гривень. За умовами угоди, ОСОБА_12 також повинен був надати двох осіб, які будуть приймати участь у конкурсі приватизації формально і в подальшому програють конкурс. При цьому ОСОБА_6 зобов`язувався не допустити на конкурс випадкових учасників. ОСОБА_8 на прохання ОСОБА_12 доставляв у м. Болград осіб, які повинні були приймати участь у конкурсі, начебто на змагальних засадах. На одній із зустрічей, ОСОБА_6 вирішив віддячити ОСОБА_8 та передав йому 3000 доларів США. Також ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_8 про те, що у середині січня 2012 року відбудеться тендер з приватизації. 13.01.2012 року був укладений відповідний договір купівлі продажу. ОСОБА_12 оплатив 50 % вартості об`єктів нерухомості. Тоді ж приблизно в середині січня 2012 року ОСОБА_8 телефонував ОСОБА_6 та повідомив, що є певні складнощі з виконанням умов договору, та повідомив, що ОСОБА_12 не виконує взятих на себе зобов`язань та намагається підставити ОСОБА_6 . ОСОБА_8 одразу ж зустрівся з ОСОБА_12 , який повідомив про відверту розмову з ОСОБА_6 , в якій останній вимагав грошові кошти в сумах 30 000 доларів США йому та 50 000 гривень своїм заступникам. Також ОСОБА_6 відмовлявся підписувати акт прийому-передачі вказаного нерухомого майна, які за Законом повинні бути підписані на протязі трьох днів після укладання договору. Також на вказаній зустрічі ОСОБА_12 повідомив йому, що від ОСОБА_6 телефонували незнайомі люди, які наполегливо пропонували йому зустрітись. Під час зустрічі вказаний незнайомий чоловік вимагав у ОСОБА_12 виконати всі зобов`язання та передав ОСОБА_6 те що повинен передати. ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_6 та попросив о зустрічі. Вказана зустріч відбулась 07 лютого 2012 року в офісі компанії «Дізайно Італьяно» за адресою м. Одеса, вул. Дерибасівська, 19, де ОСОБА_8 вже працював на посаді менеджером з інвестицій та розвитку. Під час зустрічі ОСОБА_6 підтвердив свої претензії до ОСОБА_12 . Також зі слів ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_8 їх познайомив то і відповідно ніс всю відповідальність за невиконання вимог договору, серед зобов`язань на нього також ліг обов`язок забезпечити оплату інших 50 % суми. В свою чергу ОСОБА_6 готовий був передати переписку між міськрадою та Міністерством оборони України про передачу у власність землі під об`єктами. Акти прийому передачі ОСОБА_6 підпише лише після виконання ОСОБА_12 своїх зобов`язань. При наступній зустрічі з ОСОБА_12 , останній повідомив, що написав заяву до міліції щодо вимагання з боку ОСОБА_6 незаконної винагороди. ОСОБА_8 після нетривалого обдумування подій які відбувались, також вирішив написати заяву до міліції. Всі подальші зустрічі проходили під контролем співробітників правоохоронних органів із застосуванням спеціальних технічних засобів. 18.02.2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відбулась зустріч в офісі компанії «Дізайно Італьяно» за адресою м. Одеса, вул. Дерибасівська, 19, на якій останній повинен був передати ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 30 000 доларів США та 50 000 гривень. Вказані грошові кошти були заздалегідь видані йому співробітникам міліції, про що був складений відповідний протокол. Упевнившись в тому, що грошові кошти є в наявності, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 , що останній повинен їх привести в найближчий понеділок в м. Болград. Тоді ж він зобов`язався передати переписку з Міністерством оборони України. 20.02.2012 року в Болградській міськраді ОСОБА_8 знову зустрівся з ОСОБА_6 під час зустрічі ОСОБА_6 передав ОСОБА_8 відповідну переписку з міністерством оборони України, та також впевнився у наявності грошових коштів у сумі 30 000 доларів США та 50 000 гривень. ОСОБА_6 повідомив, що грошові кошти брати не буде. Приблизно у період часу 20-28.02.2012 року ОСОБА_12 здійснив наступну оплату про, що ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_6 . 28.02.2012 року ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що йому зателефонує чоловік якому ОСОБА_8 повинен віддати обумовлені грошові кошти. Через декілька хвилин зателефонував раніше невідомий чоловік, який представився ОСОБА_15 , з яким вони домовились про зустріч. 29.02.2012 року відбулась зустріч з ОСОБА_15 в офісі компанії «Дізайно Італьяно» за адресою м. Одеса, вул. Дерибасівська, 19. ОСОБА_8 передав ОСОБА_15 вказані грошові кошти в сумі 30 000 доларів США та 50 000 гривень, які останній перерахував. Після передачі грошових коштів, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_6 та підтвердив передачу грошових коштів, після цього за телефоном відбулась розмова між ОСОБА_6 та чоловіком на ім`я ОСОБА_15 , який підтвердив отримання грошових коштів. При виході з офісу компанії ОСОБА_15 затримали співробітники міліції. ОСОБА_6 був затриманий в м. Болград Одеської області.
Даючи характеристику ОСОБА_6 та їх відношенням, ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_6 будучи мером м. Болград вирішував будь-яке питання пов`язане з міським комунальним господарством, а також з питаннями власності. Всі питання, що вирішувала міськрада, міг вирішити самостійно ОСОБА_6 , в тому числі питання що вирішувались депутатами ради. Про це свідчили як відношення підлеглих працівників до ОСОБА_6 , так і реальні виконані дії, щодо вирішення питання приватизації. Фактично ОСОБА_8 був свідком спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 та в подальшому вимагання ОСОБА_6 грошових коштів з ОСОБА_12 за приватизацію об`єктів нерухомості. Також свідок ОСОБА_8 заперечував будь-яку ініціативу зі своєї сторони та з сторони ОСОБА_12 щодо передачі грошових коштів ОСОБА_6 . Вказані суми 30 000 доларів США та 50 000 гривень є хабаром (неправомірною вигодою) яка вимагалась спочатку від ОСОБА_12 , а потім від ОСОБА_8 за отримання у власність двох об`єктів нерухомості у м. Болград. Питання щодо будь-якої благодійності місту Болград, між ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 взагалі не обговорювались.
Під час перехресного допиту ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_6 двічі не наважався отримати вказані суми грошових коштів, оскільки побоювався що буде задокументований. Фактично він застосовував засоби конспірації, змінюючи час та місця де повинен був отримати грошові кошти, в зв`язку з чим надавав ОСОБА_8 відповідні інструкції. Кожна зустріч, після звернення до міліції, фіксувалась на певний технічний пристрій. За результатами фіксації технічними засобами співробітники міліції складали протоколи.
Також свідок ОСОБА_8 досить ухильно відповів на питання адвоката, про прийняття участі у якості заявника про скоєння злочинів у вигляді вимагання хабаря в подібних кримінальних справах раніше за часом. З початку свідок відмовився відповідати на вказане питання мотивуючи свою відмову положеннями ст. 63 Конституції України, а потім повідомив, що завжди звертається до правоохоронних органів коли в нього незаконно вимагають грошові кошти. Предметно та точно свідок на питання адвоката не відповів.
Для точного з`ясування та встановлення обставин подій вказаних злочинів необхідно розумно та неупереджено підійти не тільки до вивчення об`єктивної сторони злочину, яка надана стороною обвинувачення і викладена в обвинувальному висновку, але й ознайомитись з джерелами доказів. Нечистота джерела може, а іноді і повинно поставити під сумнів доказ, який на перший погляд є допустимим та належним.
Даючи аналіз показам головних свідків обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , судом встановлено, що за змістом, за точністю і повнотою, а також співвідношенням між собою вказані покази не є такими які можуть викликати у стороннього спостерігача впевненість у достовірності та правдивості викладеної інформації. Так викликає сумніви дата звернення до правоохоронних органів заявників. У випадку спільних дій направлених на добросовісну купівлю об`єктів нерухомості, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 повинні були відповідно спільно обговорювати обставини угоди, обставини розрахунків та передачі майнових комплексів майбутнім власникам. Однак в ході судового розгляду залишилось не з`ясованим не тільки роль ОСОБА_8 у вказаних угодах, але й чому він звернувся до правоохоронних органів через два місяці та вісім днів після гр. ОСОБА_12 . Не узгоджуються покази ОСОБА_12 в частині часу знайомства з ОСОБА_6 . Так, в судовому засіданні ОСОБА_12 показав, що знайомство з головою м. Болград відбулось у вересні жовтні 2011 року. Натомість під час досудового розслідування ОСОБА_12 показав, що перша зустріч між ними відбулась у листопаді 2011 року. З показів ОСОБА_8 , наданих в судовому засіданні, вбачається, що часом знайомства ОСОБА_12 с ОСОБА_6 є листопад 2011 року.
Також з показів ОСОБА_12 вбачається, що у період часу 2011-2012 роки він ніде не працював, про фірму Дизайн Італьяно йому нічого не відомо, чоловіка на ім`я ОСОБА_16 він особисто не знає, рішення про придбання об`єктів нерухомості у м. Болграді, він приймав самостійно. Разом з тим, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що у період часу який досліджується судом, ОСОБА_12 працював менеджером у фірмі Дизайн Італьяно, яка була розташована на вул. Дерибасівській в м. Одесі. Керівником вказаної фірми був чоловік італійського походження з ім`ям ОСОБА_16 . Рішення про придбання вказаних об`єктів нерухомості в м. Болград приймало керівництво вказаної фірми. Об`єктивно вказані покази, частково узгоджуються з записами розмов, які були зафіксовані під час оперативних заходів співробітниками міліції (диск № 855, каталог «11.02.12», файл «Аудіо»). Із запису також можливо зробити висновок про те, що особа з ім`ям ОСОБА_16 не тільки відома ОСОБА_12 , але й спільно мешкає з сестрою останнього.
Окрім того, з показів ОСОБА_12 вбачається, що ОСОБА_8 був присутній фактично на всіх зустрічах з ОСОБА_6 , в тому числі коли ОСОБА_6 вимагав у нього 30 000 доларів США, 3 000 доларів США та 50 000 гривень. На пряме питання прокурора, ОСОБА_12 відповів, що ОСОБА_8 був присутнім на всіх вирішальних зустрічах, де обмовлялись суми які потрібно сплатити, строки їх оплати, та інші деталі угоди. За його переконанням це вимагання відбувалась не без участі ОСОБА_8 . Через деякий час після спільних перемовин, ОСОБА_12 зрозумів, що ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , діючи спільно, намагались отримати з нього незаконну винагороду (хабар). Під час прямого допиту прокурором, свідок ОСОБА_12 показав, що впевнений був, що роль ОСОБА_8 у вказаній справі, це спільна з ОСОБА_6 діяльність на отримання хабаря. Під час спільних розмов з ОСОБА_8 , останній запевняв ОСОБА_12 в тому, що ОСОБА_6 порядна людина та його вимоги, щодо сплати вказаних грошових коштів необхідно задовольнити, тобто фактично здійснював психологічний тиск на нього.
Однак допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказані покази ОСОБА_12 спростував, показав, що ОСОБА_6 з ОСОБА_12 спілкувались достатньо близько, особисто та участь ОСОБА_8 зводилась до мінімум, як технічна підтримка, привести людей якій приймають участь у конкурсі, заповнити певні документи, здійснити оплату та інш. Свідок ОСОБА_8 також категорично повідомив суду, що про обставини вимагання ОСОБА_6 грошових коштів йому стали відомі зі слів ОСОБА_12 тільки в середині січня 2012 року, в зв`язку з чим він звернувся в середині лютого 2012 року з заявою у відділ міліції.
Об`єктивна сторона злочину передбаченого ст. 368 КК України, передбачає, що вимагання, якщо має місце, не має двоякого розуміння (трактування) або завуальованої форми. Прихованим може бути спосіб отримання грошових коштів, при яких особа, яка має намір отримати незаконно кошти створює певні умови для їх отримання, щоб не бути викритою у вчиненні злочину. Натомість у даній кримінальній справі обставини, що передували угоді, обставини за яких відбувались зустрічі з ОСОБА_6 , спільне вжиття алкогольних напоїв між ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , окремі зустрічі між ОСОБА_12 та ОСОБА_6 свідчать про той факт, що ОСОБА_8 та ОСОБА_12 діяли хоча б у перші дні переговорів по угоді як особи які не пов`язані спільною метою та спільними намірами. Об`єктивно вказаний факт підтвердив у своїх показах ОСОБА_12 який впевнено показав, що ОСОБА_8 діяв спільно з ОСОБА_6 , або можливо посередник. Не підтверджується і об`єктивними даними версія обвинувачення стосовно спільних дій заявників ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , оскільки ОСОБА_12 під час допиту в суді вважав, що лише він звернувся до правоохоронних органів з заявою про злочин у відношенні ОСОБА_6 .
Неправдивість відносно частини відомостей яка повідомляється свідком, робить всі інші покази особи щонайменше підозрілими. Не можна вважати одну частину показів свідка неправдивою, а іншою такою, що заслуговує на довіру.
Суд відзначає, що повному та об`єктивному судовому слідству передували значні підготовчі дії сторони захисту, яка самостійно зібрала певні докази на спростування доказів вини підсудного ОСОБА_6 зібраних слідчим та частково оперативними співробітниками ДСБЕС МВС України.
В судовому засіданні захисником ґрунтовно повідомлено, що свідок ОСОБА_8 на протязі 2010 2016 років звертався до правоохоронних органів з заявою про злочин в порядку ст. 368 КК України багаторазово.
Так, ОСОБА_8 є заявником і відповідно свідком у кримінальній справі за обвинуваченням голови Березовської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_17 у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (2010 рік); у кримінальній справі за обвинуваченням секретаря Южненської міської ради Одеської області ОСОБА_18 у скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст. 368 КК України (2011 рік); в кримінальній справі за обвинуваченням голови Арцизької міської ради Одеської області ОСОБА_19 у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (2013 рік); в кримінальній справі за обвинуваченням голови Роздільнянської міської ради Одеської області ОСОБА_20 у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України (2014 рік); в кримінальній справі за обвинуваченням начальника Управління архітектури та містобудівництва Одеської міської ради ОСОБА_21 у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (2014 рік); в кримінальній справі за обвинуваченням голови Кодимської районної ради Одеської області ОСОБА_22 у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (2015 рік); в кримінальній справі за обвинуваченням голови Радостьненської сільської ради Іванівського району Одеської області ОСОБА_23 у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (2016 рік).
На підтвердження своїх доводів, захисник надав копії витребуваних ним з Суворовського районного суду м. Одеси документів доказів: обвинувального висновку від 30.09.2010 року, акту помітки та вручення грошових коштів від 10.08.2010 року, протоколу оперативно-розшукової дії від 15.09.2010 року по кримінальній справі № 1527/6047/12 (Провадження № 1/1527/571/12) за обвинуваченням голови Березовської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_17 у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України. Приводом та підставою для порушення кримінальної справи були матеріали дослідчої перевірки, яка проведена ДГСБЕЗ МВС України за заявою ОСОБА_8 від 02.08.2010 року.
Стороною захисту також встановлено і в судовому засіданні обґрунтовано доведено, що частково грошові кошти, які були предметом хабаря у вказаній кримінальній справі у відношенні ОСОБА_6 , були предметом хабаря у кримінальній справі у відношенні ОСОБА_17 у 2010 році. Наданий на дослідження акт помітки та вручення грошових коштів від 10.08.2010 року (у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_17 ) містить опис 8000 доларів США, серед яких більша частина грошових коштів з зазначеними серією та номерами купюр повністю співпадає з серією та номерами купюр зазначеним у заяві ОСОБА_12 про добровільну передачу співробітникам міліції грошових коштів від 10.02.2012 року та протоколі помітки і вручення грошових коштів і відбору експериментальних зразків для експертного дослідження від 29.02.2012 року /Т. 1 а.с. 74-75; 76-78/.
Не може не бути поміченим також той факт, що викладка серії та номерів купюр, а також порядок їх зазначення у вказаних протоколах (які повинні бути об`єктивно різними за формою та змістом, оскільки є доказами у різних матеріалах кримінальних справ) повністю ідентична.
Наявні в матеріалах кримінальної справи речові докази: DVD-R диски Datalife № 829 від 22.12.2011 року, Datalife № 855 від 07.03.2012 року, Datalife № 856 від 07.03.2012 року з відео та аудіо записами (відео файлами) проведених негласних оперативних заходів, могли об`єктивно та неупереджено підтвердити покази вказаних основних свідків обвинувачення ( ОСОБА_12 та ОСОБА_8 ), оскільки фактично є єдиними об`єктивними та неупередженими доказами по вказаній кримінальній справі і саме головне першоджерелом. Разом з тим, суд вважає, що вказані докази обґрунтовано поставлені під сумнів стороною захисту, як такі що отримані з порушеннями КПК України.
Згідно ст. 2 КПК України (1960 р.), серед інших завдань кримінального провадження, законодавець виділяє завдання: забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.
Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України Про оперативно-розшукову діяльність від 18.02.1992 року /зі змінами станом на 2012 рік/, негласне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, зняття інформації з каналів зв`язку, контроль за листуванням, телефонними розмовами, телеграфною та іншою кореспонденцією, застосування інших технічних засобів одержання інформації проводяться за рішенням суду, прийнятим за поданням керівника відповідного оперативного підрозділу або його заступника. Про отримання такого дозволу суду або про відмову в ньому зазначені особи повідомляють прокурора протягом доби. За результатами здійснення зазначених оперативно-розшукових заходів складається протокол з відповідними додатками, який підлягає використанню як джерело доказів у кримінальному судочинстві.
В судовому засіданні були досліджені речові докази DVD-R диски Datalife №№ 829, 855, 856 з відео та аудіо записами (відео файлами). Вказані аудіо-відео файли були відтворенні у повному обсязі. Серед дослідженої інформації судом встановлено, що запис містить певні фрагменти розмов осіб схожих на ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 . Всі розмови зазначених осіб є дружніми за характером та змістом, та свідчать про довірливі відносини між учасниками розмови. Жодний запис не містить висловлювань особи схожої на ОСОБА_6 про вимагання будь-яких грошових коштів. На деяких відео аудіо файлах зафіксована невстановлена людина, можливо іноземного походження, яка приймає активну участь у розмовах та переговорах купівлі будівлі бувшого військового готелю по АДРЕСА_8 та Комплексу будівель «Рембат» по АДРЕСА_2 . Відео також фіксує той факт, що ОСОБА_8 не приймає участь у розмовах щодо угоди і його роль у вказаних подіях взагалі не зрозуміла. Окрім того, з висловлювань особи схожої на ОСОБА_6 можливо зробити висновок про те, що раніше знайома особа намагалась його підставити та створити умови для дачі йому хабаря під контролем правоохоронних органів за продаж вказаних об`єктів. Однак їм це не вдалось, оскільки ОСОБА_6 виявив їх незаконні дії.
Відео-аудіо файли також містять фіксацію дій осіб схожих на ОСОБА_6 та ОСОБА_12 в приміщенні у нотаріуса де і укладається договір купівлі продажу зазначених об`єктів.
Що стосується допустимості вказаних речових доказів та протоколів оперативно-розшукових дій, суд зазначає наступне.
В судовому засіданні досліджувались три протоколи оперативно-розшукової дії від 15.12.2011 року, від 12.03.2012 року та від 20.04.2012 року. Вказані протоколи не є протоколами в розумінні ч. 2 ст. 8 Закону України Про оперативно-розшукову діяльність від 18.02.1992 року /зі змінами станом на 2012 рік/, оскільки складені не як Акт фіксації оперативної дії, а як стенограма та розшифрування аудіо-відео записів. Тобто вказані протоколи являють собою похідні знання оперуповноваженого. Вказані протоколи не містять будь-яких відомостей, щодо додатків у вигляді аудіо-відео фіксації незаконних дій підсудного ОСОБА_6 . Навпаки, об`єктом дослідження оперативного співробітника є DVD-R диски Datalife. Він самостійно оглядає створені раніше за часом аудіо відео файли на дисках і створює у протоколах діалоги між учасниками подій. У слідчого основні речові докази DVD-R диски Datalife №№ 829, 855, 856 з відео та аудіо записами проведених негласних оперативно-розшукових дій з`явились в результаті направлення супровідними листами. Порушення стороною обвинувачення процедури фіксації ходу негласних слідчих дій, збереження її результатів у вигляді аудіо-відео записів, а також шляхи уведення вказаних доказів у кримінальну справу на думку суду ставить під сумнів законність отримання вказаних записів та допустимість як доказу.
Оцінка допустимості речових доказів у вигляді результатів негласних оперативно-розшукових дій, особливо коли йде мова про аудіо-відео записи (інформацію) які здійсненні за допомогою технічних засобів має певні особливості. Це пов`язано перш за все з суттєвими обмеженнями у доступі до вказаної аудіо-відео інформації, яка формується під час оперативно розшукової діяльності та з певним обмеженням прав сторін у реалізації загальних засад кримінального провадження у вигляді змагальності та безпосередності дослідження доказів. Мова йде перш за все про можливість надати стороні захисту під час досудового розслідування можливості піддати вказані данні перевірці, допустити до цієї перевірки спеціаліста, який буде запропонований захисником (мати можливість провести спеціалізовану експертизу), провести перехресні допити осіб, які причасні до виготовлення вказаних доказів і саме головне мати можливість впевнитись в наявності оригіналу.
Першоджерелом інформації у вказаному речовому доказі є людина або її мова. Вказана мова фіксується спеціальними технічними засобами і в подальшому копіюється на певний технічний носій, який і надається як доказ. Тобто зроблений запис (аудіо-відео) є копія даних які фактично відбулись. Таким чином, під час дослідження аудіо-відео запису постало ключове питання, щодо першоджерела та коректності обробки первинної інформації.
В судовому засіданні встановлено, що Апеляційним судом Одеської області постановами від 13.12.2011 року, 06.01.2012 року та 10.02.2012 року відділу боротьби зі злочинами в органах влади і управління південного регіону ОРУ ГУ ДСБЕЗ ДКР МВС України надавався дозвіл на проведення спеціальних заходів відносно ОСОБА_6 .
Разом з тим протокол оперативно розшукової дії від 15.12.2011 року описує діалог між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 створений оперативним співробітником подій які відбулись та були негласно зафіксовані 05.12.2011 року та 08.12.2011 року.
Тобто судом встановлений факт втручання у приватне спілкування осіб без відповідного дозволу суду.
DVD-R диски Datalife мають ряд аудіо-відео записів. Вказані записи сформовані на дисках певними файлами не у хронологічному порядку. Кожний файл різний за часом та за датою фіксації. Певні записи мають перешкоди у звуці. Тобто можливо зробити висновок, що відеозаписи сформовані штучно. При цьому встановити за яким принципом були зроблені нарізки відео файлів можливо лише здогадуватись. Безумовно для будь-якого кримінального провадження має значення не вся інформація, яка записується під час контролю за вчиненням злочину. Разом з тим, принципово важливо, щоб фонограма (аудіо-відео запис) обов`язково додавався до протоколу, можливо дублювалась електронно-цифровим носієм, на якому повинна бути вся інформація (аудіо-відео). Окрім того, додавання до кримінального провадження вказаного носія повинно бути так оформлено, щоб вичерпно пояснювало його походження. Для доказу не існує не процесуального шляху в кримінальний процес. Це означає, що отримана інформація повинна бути доступною для відповідного процесуального оформлення, відповідно до вимог КПК України, а також містити можливості для її перевірки. Якщо джерело та способи отримання інформації складають охоронювану законом таємницю, то повинні бути створені умови, що забезпечують безпеку учасників і збереження таємниці, однак захист (сторона захисту) все одно має право перевірити надійність джерела і правильність змісту доказу, отриманого з цього джерела. При відсутності вичерпних відомостей про механізм слідоутворення аудіо-відео фонограм, на яких будуються процесуальні документи досудового розслідування, взагалі неможливо думати про неупереджене дослідження носіїв електронної інформації, яка долучається до матеріалів кримінальної справи як речовий доказ.
Слід також зазначити, що відповідно до принципів Міжнародної організації по комп`ютерним доказам (IOCE), якими належить керуватись при пошуку, виявлені, фіксації, вилучені, дослідженні та зберіганні цифрових доказів, та які використовують судові експерти при проведенні спеціалізованих експертиз: при вилучені цифрових доказів, дії що з ними вчиняються не повинні змінювати цифрових доказів; вся діяльність по вилученню, доступу, зберіганню або передачі цифрових доказів повинна бути повністю задокументована, захищена і доступна для ознайомлення (аналізу).
Для закріплення отриманої під час оперативних заходів інформації, орган досудового розслідування призначив криміналістичну експертизу відео-звукозаписів, яка була проведена Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Висновок № 2547/07 від 12.04.2012 року.
Під час судового розгляду стороною захисту Висновок зазначеної криміналістичної експертизи відео-звукозапису обґрунтовано поставлений під сумнів. Висновок експертизи має наступну інформацію: Відповіді 1-3) Відповідно даним зазначеним в питаннях Постанови на наданих для досліджень оптичних носіях Datalife формату DVD-R з реєстраційними номерами №№ 829, 855, 856 виділено п`ять файлів які містять відео-звукозаписи очних розмов. Дослівна роздруківка мовного змісту фонограм №№ 1-5 наведена в Додатку № 2 до цього Висновку та викладено в суб`єктивному сприйняті експерта. Корольов брав участь в розмовах на відеофонограмах №№ 1, 2, 4.
4)Ознак порушення безперервності досліджуваних записів не виявлено.
Суперечливим з точки зору об`єктивної відповіді постало питання № 4 Висновку, оскільки відповідно до Постанови слідчого прокуратури, питання № 4 було викладено наступним чином: Чи містять досліджені записи ознаки монтажу?
Допитаний в судовому засіданні у якості експерта ОСОБА_24 , який проводив вказану криміналістичну експертизу показав, що працює експертом за спеціальністю 7.2 Ідентифікація диктора за фізичними параметрами усного мовлення, акустичних сигналів та довкілля та 7.1 Технічне дослідження матеріалів та засобів відео-звукозапису з 2003 року. Щодо проведеної експертизи висновок № 2547/07 від 12.04.2012 року, експерт показав, що він проводив дослідження лише тих об`єктів які йому були надані та які зазначені в експертизі. Чи були на вказаних об`єктах інші записи станом на день дослідження експерт не пам`ятає. Під час допиту експерт з невідомих причин не зміг відповісти чи були вказані надані на дослідження записи оригіналами чи копіями. Вказане питання експерту під час дослідження слідчим не ставилось. Експерт вважає, що він відповів на питання слідчого: Чи містять досліджувані записи ознаки монтажу?. Непереривність запису є частиною монтажу.
Під час допиту, експерту були поставлені ряд питань, які стосуються ознак монтажу досліджуваних записів. Експерт у своїх відповідях, на думку суду свідомо ухилявся від прямої відповіді на вказані питання, мотивуючи їх припущеннями, абстрактними доводами та відсутністю правильної відповіді у експертизі, відсутністю відповідних питань слідчого у постанові. Експерт вважав, що оскільки йому були поставлені для вирішення певні питання, наданих на дослідження об`єктів у тому вигляді було достатньо. Підстав для витребування оригіналів об`єктів не було. Експерт також показав які ознаки монтажу існують відповідно до вимог Інструкції та які засоби монтажу. Всі ознаки та засоби монтажу не виявлялись оскільки такі питання йому не ставились. Питання про автентичність запису йому слідчим у постанові про призначення експертизи також не ставилось.
Всіма сторонами судового процесу вказана експертиза була визнаною такою яка проведена з порушеннями вимог Закону та п.п. 2.1.3, 2.2.1, 2.2.2, 3.4, 3.5, 4.12 5.15 Інструкції Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена Наказом МЮУ від 08.10.1998 року № 53/5. Підставами для вказаного висновку є сумніви в автентичності та достовірності наданих оперативними співробітниками у якості речових доказів аудіо-відео файли на DVD-R дисках.
За клопотанням сторони захисту судом була призначена повторна судова-криміналістична експертиза відеозвукозапису. Відповідно до Висновку повторної криміналістичної експертизи відеозвукозапису у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 складеного 16.02.2017 року, яка проведена Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз: 1)Файли звукозапису та відеозвукозапису, що містяться на оптичних дисках DVD-R Datalife (реєстр. №№ 829, 855 та 856), є копіями, записаними на оптичні диски з інших носіїв інформації. 2)У файлі 05.12.2011.аvi, що міститься на оптичному диску DVD-R Datalife (реєстр. № 829) на ділянках 00 хв. 12 сек. 02 хв. 06 сек. Та 10 хв. 42 сек. 13 хв. 32 сек. Від початку запису наявне пропадання звукових сигналів (може бути пов`язано як з умовами запису, так і ознакою монтажу). На інших ділянках даного файлу та у інших файлах звукозапису та відеозвукозапису, що містяться на оптичних дисках DVD-R Datalife (реєстр. №№ 829, 855,856), ознак порушення безперервності запису не виявлено. Дати категоричний висновок про наявність/відсутність ознак монтажу у файлах звукозапису та відеозвукозапису, що містяться на оптичних дисках DVD-R Datalife (реєстр. №№ 829, 855,856), не виявилось можливим з причин, наведених у п. 3.2.2 дослідницької частини висновку (п.3.2.2 у зв`язку з тим, що усі досліджувані записи є копіями; - у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи відомостей про апаратуру запису та іншої інформації про умови та особливості запису; - у зв`язку з відсутністю у досліджуваних записах відомостей, які б могли ідентифікувати апарату первинного запису та, відповідно, запобігати або ускладнювати внесення змін у файли; - у зв`язку з відсутністю атестованої методики, яка дозволяє гарантовано виявляти ознаки монтажу у цифрових записах).
Вказані викладені обставини дають право суду зробити висновок про те, що вказані DVD-R диски Datalife №№ 829, 855, 856 не є першоджерелом та не є оригінальними записами обставин які сторона обвинувачення вважає злочином. Аудіо-відео файли від 05.12.2011 року та 08.12.2011 року створені без відповідного дозволу суду. Самі файли є фактично нарізкою цифрової інформації у хаотичному порядку. Вказаний речовий доказ з`явився в матеріалах кримінального провадження не процесуальним способом, без належного оформлення. Після кожної оперативно-розшукової дії протокол за результатами здійснення вказаних заходів не складався та відповідні додатки у вигляді DVD-R дисків не залучались. Слідчий отримав вказані докази шляхом направлення у загальному порядку відправлення поштової кореспонденції і таким чином був позбавлений можливості вжити заходів щодо збереження отриманої інформації, як доказу. Оскільки іншого законного, процесуального шляху, з`явитись в матеріалах кримінального провадження, окрім передбаченого ч. 2 ст. 8 Закону України Про оперативно-розшукову діяльність від 18.02.1992 року /зі змінами станом на 2012 рік/, у вказаних аудіо-відео файлах не має, суд вважає, що органом досудового розслідування непоправно порушені загальні засади кримінального провадження та завдання кримінального судочинства, які в тому числі призвели до неусувного утиску можливостей з реалізації процесуальних прав сторін. Достовірність вказаних доказів поставлена під сумнів.
Суд не виключає вказані речові докази як недопустимі, однак не може постановити на підставі них будь-який вирок, допоки сторона обвинувачення не прийме законних та дієвих заходів для усунення вказаних порушень закону.
Суд вважає за необхідне зазначити, що сторона захисту не зупинилась поверхневою оцінкою та аналізом зібраних доказів, які викривають у неправдивих показах свідків обвинувачення. Оскільки метою сторони захисту було спростування доказів вини обвинуваченого, захисником було призначено та проведено експертне дослідження копій доказів наявних в матеріалах кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 та за обвинуваченням ОСОБА_17 .
Експертному дослідженню піддались електрофотокопії протоколу оперативно-розшукової дії від 15.09.2010 року, Акт помітки та вручення грошових коштів від 10.08.2010 року (кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_17 ), протоколу оперативно-розшукової дії від 15.12.2011 року (Т. 1 а.с. 30-39), протоколу оперативно-розшукової дії від 12.03.2012 року (Т. 2 а.с. 2-28) та протоколу оперативно-розшукової дії від 20.04.2012 року (Т. 2 а.с. 212-216). Дослідженню підлягали підписи які виконані на протоколах від імені понятих ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 .
Згідно висновку експертного почеркознавчого дослідження № 02/16 від 12.01.2016 року за заявою адвоката, яка виконана ТОВ Центр судових експертиз Альтернатива:
1.Підписи від імені ОСОБА_25 електрографічні зображення яких містяться:
а)на першій та останній сторінці у копії протоколу оперативно-розшукової дії від 15.12.2011 року виконані однією особою.
б)на першій та останній сторінці у копії протоколу оперативно-розшукової дії від 15.09.2010 року виконані однією особою.
в)на першій та останній сторінці у копії протоколу оперативно-розшукової дії від 12.03.2012 року виконані однією особою.
г)на першій та останній сторінці у копії протоколу оперативно-розшукової дії від 20.04.2012 року виконані однією особою.
Кожна з пар вказаних підписів виконана різними особами.
2.Підписи від імені ОСОБА_26 електрографічні зображення яких містяться:
а)на першій та останній сторінці у копії протоколу оперативно-розшукової дії від 15.12.2011 року виконані однією особою.
б)на першій та останній сторінці у копії протоколу оперативно-розшукової дії від 15.09.2010 року виконані однією особою.
Кожна з пар вказаних підписів виконана різними особами.
3.Підписи від імені ОСОБА_27 електрографічні зображення яких містяться:
а)на перших та останніх сторінках у копіях протоколів оперативно-розшукової дії від 12.03.2012 року та 20.04.2012 року виконані однією особою.
б)на першій та останній сторінці в копії акту помітки та вручення грошових коштів від 10.08.2010 року виконані однією особою.
Кожна з груп вказаних вище підписів виконана різними особами.
Даючи аналіз вказаному доказу (експертизі), суд вважає, що окрім не відповідності вимогам ч. 2 ст. 8 Закону України Про оперативно-розшукову діяльність від 18.02.1992 року /зі змінами станом на 2012 рік/, протоколи оперативно-розшукової дії від 15.12.2011 року (Т. 1 а.с. 30-39), від 12.03.2012 року (Т. 2 а.с. 2-28) та від 20.04.2012 року (Т. 2 а.с. 212-216) мають суттєві порушення при їх складані та оформлені, які можуть поставити під сумнів їх допустимість як доказів, оскільки фактично сторона захисту закидає співробітникам міліції, які складали протоколи їх фальсифікацію і як наслідок штучне створення доказів вини підсудного ОСОБА_6 .
Даючи аналіз показам свідків обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , суд вважає, що вказані покази не впливають на обставини доведеності вини підсудного ОСОБА_6 , оскільки порушення встановлені під час судового слідства перешкоджають постановленню будь-якого вироку по вказаній кримінальній справі.
Окрім того, суд, під час судового розгляду частково намагався заповнити прогалини досудового розслідування, шляхом виклику і допиту нових свідків. Допитані в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 повністю підтверджують версію сторони захисту щодо не здійснення будь-якого впливу ОСОБА_6 на депутатів Болградської міської ради. Як керівника міста, всі без виключення свідки (частково депутати міської ради) характеризували ОСОБА_6 як професійного, цілеспрямованого господарника, який мав бажання змінити місто на краще та конкретними справами доказував зміни у місті Болград.
Суд не надає оцінку показам оперуповноваженого ОСОБА_43 та слідчого прокуратури ОСОБА_44 , оскільки вважає їх заінтересованими особами, які в силу своїх службових обов`язків та процесуального ставлення до обставин кримінальної справи не здатні надати об`єктивні покази.
Висновки суду ґрунтуються на доказах які судом дослідженні та оцінені керуючись законом, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи.
Кримінально-процесуальний Кодекс України, в редакції 1960 року, не встановлює чітких та суворих правил процесу доказування, належності та допустимості при визнанні відомостей доказами. Разом з тим, головним завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів кожного громадянина. Забезпечення пріоритету прав та свобод людини в порівнянні з будь-якими іншими цінностями у сфері кримінального судочинства є принципом Верховенства права, застосування якого визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Особливого значення суд надає підтримці балансу інтересів різних учасників кримінального судочинства в рамках процесу доказування у кримінальній справі, що становить основний зміст кримінально-процесуального діяльності.
Аналіз доказів сторони обвинувачення у вказаній кримінальній справі, свідчить про суттєві, грубі порушення вимог Кримінально процесуального законодавства України, які призвели до порушення балансу, в частині інтересів сторони захисту. Будь-яке винне порушення співробітниками правоохоронних органів конституційних прав громадян, навіть що має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок з самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне за собою втрату останніми юридичної сили /Доктрина плодів отруєного дерева/.
Відновлення балансу, можливо в тому числі шляхом застосування кримінально-правової санкції у вигляді виключення доказів як недопустимих або неналежних. Однак застосуванню такої санкції перешкоджає неповнота та неправильність досудового розслідування яка встановлена під час судового слідства.
Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України (1960 р.) прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Суд вважає, що слідчий не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Всі слідчі дії були направлені на виявлення тільки обставин які викривають обвинуваченого та які обтяжують його відповідальність. Зазначена упередженість, об`єктивно підтверджується якістю досудового розслідування, яка викрита під час судового слідства. Встановлені порушення Закону, які викладені вище у постанові суду, неякісні та необ`єктивні слідчі дії, не встановлення всіх об`єктивних обставин по вказаній кримінальній справі свідчать про неповноту та неправильність досудового розслідування, яка не може бути усунута під час судового розгляду.
Під час додаткового досудового розслідування, органу слідства необхідно виконати:
1)Встановити, чи надавалися співробітникам оперативним співробітникам відділу по боротьбі зі злочинами в органах влади і управління Південного регіону ОРУ ДСБЕЗ МВС України відповідні дозволи судом на проведення оперативно-розшукових дій які зафіксовані 05.12.2011 року та 08.12.2011 року.
2)Усунити протиріччя в показах головних свідків обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , які за своєю суттю впливають на остаточне вирішення кримінальної справи.
3)Встановити матеріали кримінальної справи № 49-3371, яка порушена заступником Генерального прокурора України 11.01.2012 року у відношенні ОСОБА_6 та долучити до даної кримінальної справи ті документи докази, які мають відношення до встановлення обставин, які підлягають доказуванню.
4)Встановити доказ у вказаній кримінальній справі: відеозапис допиту свідка ОСОБА_11 , який є невід`ємною частиною протоколу допиту свідка від 29.02.2012 року /Т. 1 а.с. 146-148/.
5)Встановити доказ у вказаній кримінальній справі: відеозапис огляду місця події, яка є невід`ємною частиною протоколу огляду місця події під`їзду будинку АДРЕСА_5 від 29.02.2012 року /Т. 1 а.с. 79-81/.
6)Відновити доказ у вказаній кримінальній справі: відеозапис огляду місця події від 29.02.2012 року, який проведений у Болградській міській раді Одеської області старшим слідчим СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_45 /Під час судового розгляду дослідити вказаний відеозапис не виявилось можливим з технічних причин/.
7)Призначити та провести почеркознавчу експертизу протоколів оперативно-розшукової дії від 15.12.2011 року (Т. 1 а.с. 30-39), від 12.03.2012 року (Т. 2 а.с. 2-28) та від 20.04.2012 року (Т. 2 а.с. 212-216) на предмет встановлення авторів підписів виконаних від імені понятих у вказаних протоколах, витребував вільні та експериментальні зразки підписів як самих понятих так і свідка оперуповноваженого ОСОБА_46 , який складав вказані протоколи.
8)Перевірити версію сторони захисту щодо участі у якості заявника гр. ОСОБА_8 у десятках інших кримінальних справах /кримінальна справа за обвинуваченням голови Березовської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_17 у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (2010 рік); кримінальна справа за обвинуваченням секретаря Южненської міської ради Одеської області ОСОБА_18 у скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст. 368 КК України (2011 рік); кримінальна справа за обвинуваченням голови Арцизької міської ради Одеської області ОСОБА_19 у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (2013 рік); кримінальна справа за обвинуваченням голови Роздільнянської міської ради Одеської області ОСОБА_20 у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України (2014 рік); кримінальна справа за обвинуваченням начальника Управління архітектури та містобудівництва Одеської міської ради ОСОБА_21 у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (2014 рік); кримінальна справа за обвинуваченням голови Кодимської районної ради Одеської області ОСОБА_22 у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (2015 рік); кримінальна справа за обвинуваченням голови Радостьненської сільської ради Іванівського району Одеської області ОСОБА_23 у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (2016 рік)/. Відповідно провести допити всіх осіб, які можуть вплинути на обставини встановлення доказів які викривають та які виправдовують обвинуваченого.
Враховуючи встановлені обставини під час судового розгляду, встановленню підлягають не тільки кримінальні справи які виявлені безпосередньо захисником, але й інші справи, в тому числі за участю гр. ОСОБА_12 .
9)Перевірити версію сторони захисту щодо залучення до різних матеріалів кримінальних справ, у різний проміжок часу - єдиних грошових коштів (доларів США), про які ОСОБА_12 під час допиту в суді заявив як про власні заощадження.
10)Перевірити версію підсудного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_12 щодо провокації дачі хабаря ОСОБА_6 раніше за часом. Вказаний факт зафіксований на відеозапису здійсненому під час оперативно-розшукових заходів співробітниками міліції.
11)Встановити особу на ім`я ОСОБА_16 , який приймає активну участь разом з ОСОБА_12 в угоді купівлі продажу спірних об`єктів нерухомості у м. Болграді. Допитати та надати оцінку відповідним показам особи.
12)З метою перевірки версії захисту на предмет фальсифікації відео-аудіо записів, створених оперативними співробітниками під час оперативно-розшукових дій, встановити оригінали всіх відео-аудіо записів, вилучити їх відповідно до вимог Закону та призначити і провести комплексну фоноскопічну експертизу для з`ясування умов та технологій отримання відео та звукозапису, а також ідентифікації осіб за фізичними даними голосу. Під час призначення та проведення експертизи враховувати принципи Міжнародної організації по комп`ютерним доказам (IOCE).
13)Перевірити чи виконанні були оперативними співробітниками вимоги ч. 2 ст. 8 Закону України Про оперативно-розшукову діяльність від 18.02.1992 року /зі змінами станом на 2012 рік/ при складанні протоколів оперативно-розшукової дії від 15.12.2011 року (Т. 1 а.с. 30-39), від 12.03.2012 року (Т. 2 а.с. 2-28) та від 20.04.2012 року (Т. 2 а.с. 212-216) та чи відповідають вказані протоколи вимогам КПК України з точки зору належності, допустимості і достовірності як доказу, а також сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
14 )З урахуванням проведених додатково слідчих та процесуальних дій, а також вимог КПК України і загальних засад кримінального судочинства перевірити версію сторони захисту щодо провокації вчинення злочину передбаченого ст. 368 КК України співробітниками правоохоронних органів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 22, 64, 273, 281 КПК України (1960 р.),
СУД, -
П О С Т А Н О В И В:
Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєні злочинів передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 368 КК України повернути прокурору Одеської області для організації і проведення додаткового досудового слідства.
Запобіжний захід підсудному ОСОБА_6 до набрання постановою суду законної сили залишити без змін, у вигляді застави.
На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду Одеської області, через районний суд.
С У Д Д Я: ОСОБА_1