Справа № 573/1971/17
Номер провадження 1-кп/573/187/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 18 липня 2017 року за №0000314, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта базова вища, одруженого, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого

за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29 січня 1998 року ОСОБА_4 було прийнято на роботу в Державну кримінально виконавчу службу. Наказом від 01 жовтня 2014 року останнього призначено на посаду начальника відділу по роботі з персоналом Шосткинської виправної колонії №66. 01 листопада 2014 року ОСОБА_4 присвоєне спеціальне звання майор внутрішньої служби.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально виконавчу службу України» служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів належать, зокрема, органи і установи виконання покарань.

Таким чином, ОСОБА_4 був співробітником правоохоронного органу, у зв`язку з чим наділявся правом пред`являти вимоги, приймати рішення, обов`язкові для виконання юридичними та фізичними особами, а також рядом інших владних повноважень.

Так, відповідно до статей 18, 19 Закону України «Про Державну кримінально виконавчу службу України» ОСОБА_4 як посадова особа органу і установи виконання покарань мав право, зокрема, вимагати від засуджених, осіб, взятих під варту, та інших осіб, які перебувають на території та в приміщеннях органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, додержання норм кримінально-виконавчого законодавства; проводити огляд і обшук засуджених та осіб, узятих під варту, їх речей, огляд інших осіб та їх речей, транспортних засобів, які знаходяться на територіях установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, підприємств установ виконання покарань і на прилеглих до них територіях, на яких установлені режимні вимоги, а також вилучати заборонені для використання в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах речі та документи; входити безперешкодно в будь-який час доби на територію і в приміщення підприємств, установ і організацій, а за згодою власників - також у жилі та підсобні приміщення громадян і перебувати в них; зупиняти та проводити огляд транспортних засобів; перевіряти у громадян документи, що посвідчують їх особу; затримувати і доставляти до правоохоронних органів осіб, які розшукуються; проводити особистий огляд затриманих осіб та речей, що знаходяться при них.

Також він мав право в порядку і випадках, передбачених Кримінально виконавчим кодексом України та іншими Законами України, застосовувати фізичну силу, використовувати службових собак, зберігати, носити спеціальні засоби і зброю, використовувати і застосовувати їх самостійно або у складі підрозділів.

Посадовою інструкцією ОСОБА_4 передбачено, що він зобов`язаний був організувати роботу та здійснювати керівництво відділом по роботі з персоналом, визначати функціональні обов`язки підлеглих працівників, організовувати роботу з добору кадрів на службу, готувати пропозиції про призначення персоналу на посади та звільнення з посад.

Таким чином, ОСОБА_4 , обіймаючи зазначену посаду, був службовою особою, оскільки постійно здійснював функції представника влади, а також виконував організаційно-розпорядчі обов`язки.

Частиною третьою статті 14 Закону України «Про Державну кримінально виконавчу службу України» визначено, що на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України приймаються на конкурсній, добровільній, контрактній основі громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки.

Придатність кандидатів за станом здоров`я для проходження служби у даному правоохоронному органі визначають військо-лікарські комісії МВС, робота яких врегульована Положенням про діяльність медичної (військово лікарської) комісії МВС, затвердженим наказом МВС України №285 від 03 квітня 2017 року.

Вказаним положенням передбачено, що медичний огляд осіб у ВЛК проводиться з обов`язковим обстеженням лікарями спеціалістами: терапевтом, хірургом, невропатологом, психіатром та іншими.

Дані амбулаторного медичного огляду ВЛК заносяться до акту медичного огляду. При цьому, кожний лікар спеціаліст заносить до акту анамнестичні та об`єктивні дані, які обґрунтовують діагноз, ступінь прояву функціональних порушень, стадію, форму захворювання, робить власний висновок щодо придатності особи до служби, вказує дату проведення медичного огляду та завіряє запис власним підписом.

Постанова про придатність кандидата до служби, яка приймається за результатами медичного огляду, оформлюється довідкою, яка разом із висновком за результатами психологічного обстеження передається до підрозділу кадрового забезпечення.

Таким чином, лікарі члени ВЛК, виконуючи функції держави щодо забезпечення прийому громадян на службу до органів кримінально виконавчої служби, наділені відповідними організаційно розпорядчими повноваженнями, тобто є службовими особами.

Приблизно 20 червня 2017 року ОСОБА_7 звернулася до відділу по роботі із персоналом Шосткинської ВК з приводу працевлаштування у даній установі, надавши для оформлення відповідні документи. У цей же час з аналогічного питання до відділу по роботі з персоналом звернувся і ОСОБА_8 .

Цю обставину ОСОБА_4 вирішив використати у своїх корисливих інтересах і незаконно, шляхом обману та використовуючи свої службові повноваження, заволодіти коштами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тобто у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення щодо них шахрайських дій.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, зателефонував ОСОБА_7 і призначив їй зустріч для конфіденційної розмови. Вказана зустріч відбулася у невстановлений слідством день у червні липні 2017 року, близько 09 години, біля готельно ресторанного комплексу «Прем`єр «Шостка», що по вул. Шевченка, 12 у м. Шостка.

Під час розмови ОСОБА_4 висловив ОСОБА_7 пропозицію надати неправомірну вигоду у сумі 2 500 грн. за вирішення питань, пов`язаних із прийняттям останньої на роботу до Шосткинської ВК. Аналогічну вимогу ОСОБА_4 у невстановлені час та місці висловив й іншому кандидату на проходження служби ОСОБА_8 .

При цьому ОСОБА_4 , вводячи ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в оману, повідомив, що вказана неправомірна вигода буде передана ним членам ВЛК за видачу постанови про придатність до проходження служби в органах кримінально виконавчої системи і що він особисто супроводить їх до м. Суми для проходження цієї комісії.

Переконуючи ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у необхідності надання неправомірної вигоди членам ВЛК, ОСОБА_4 тим самим схиляв їх до скоєння злочину надання неправомірної вигоди службовій особі. У дійсності він не мав наміру передавати неправомірну вигоду службовим особам ВЛК, а хотів привласнити грошові кошти ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .

Зазначені незаконні вимоги ОСОБА_4 підтвердив під час особистого спілкування із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яке відбулося близько 10 години 45 хвилин 08 серпня 2017 року біля Шосткинської ВК по вул. Івана Скоропадського, 57а у с. Гамаліївка Шосткинського району Сумської області. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що неправомірну вигоду у раніше обумовленій сумі 2 500 грн. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повинні помістити до конвертів.

Під час цієї ж розмови її учасники домовилися про спільний виїзд до ВЛК Державної установи територіального медичного об`єднання МВС України по Сумській області 10 серпня 2017 року на автомобілі, який для цієї цілі повинна була відшукати і надати ОСОБА_7 .

В обумовлений час зранку 10 серпня 2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на автомобілі «Опель Вектра», д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 вирушили із м. Шостки до м. Суми.

По дорозі автомобіль зробив технічну зупинку у м. Білопілля, біля кафе бару «Транзит», що по вул. Сумській, де близько 07 години 47 хвилин ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошима ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , отримав від кожного з них по конверту, у кожному з яких знаходилися грошові кошти у сумі по 2 500 грн. При цьому ОСОБА_4 , вводячи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в оману, повторно повідомив, що вказані кошти будуть передані службовим особам ВЛК.

Отримавши таким чином реальну можливість розпорядитися грошима, ОСОБА_4 разом з іншими вказаними вище особами продовжив рух на автомобілі під керуванням ОСОБА_9 , однак близько 09 години 05 хвилин 10 серпня 2017 року даний транспортний засіб був зупинений оперативними працівниками УСБУ в Сумській області на автодорозі «Білопілля Суми», біля залізничного переїзду, що при в`їзді у м. Суми.

Вчиняючи вищевказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював їх протиправний характер, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків і бажав їх настання, тобто скоїв злочин з прямим умислом та з корисливих мотивів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема підтвердив, що працював на посаді начальника відділу по роботі з персоналом Шосткинської виправної колонії №66. Відповідно до посадових обов`язків зобов`язаний був організувати роботу та здійснювати керівництво відділом по роботі з персоналом, визначати функціональні обов`язки підлеглих працівників, організовувати роботу з добору кадрів на службу, готувати пропозиції про призначення персоналу на посади та звільнення з посад. Приблизно у другій половині червня 2017 року до відділу по роботі із персоналом Шосткинської ВК звернулася ОСОБА_7 з приводу працевлаштування у даній установі. Десь у цей же час з аналогічного питання до відділу по роботі з персоналом звернувся і ОСОБА_8 . З метою трохи підзаробити, у червні липні 2017 року призначив ОСОБА_7 зустріч біля готельно ресторанного комплексу «Прем`єр «Шостка», де під час розмови, повідомив останній про необхідність надання грошей у сумі 2 500 грн. для передачі лікарям ВЛК за надання позитивного висновку про придатність до проходження служби у органах кримінально виконавчої системи. Таку ж вимогу висловив він і ОСОБА_8 . У подальшому вони домовилися про спільний виїзд до ВЛК Державної установи територіального медичного об`єднання МВС України по Сумській області 10 серпня 2017 року на автомобілі, який для цієї цілі повинна була відшукати і надати ОСОБА_7 , та обумовили, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 помістять гроші у окремі конверти, які передадуть йому по дорозі. В обумовлений час зранку 10 серпня 2017 року він, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на автомобілі «Опель Вектра» під керуванням знайомого останньої вирушили із м. Шостки до м. Суми. По дорозі зробили зупинку у м. Білопілля, біля кафе бару «Транзит». Тут же, Близько 07 години 45 хвилин ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передали йому два конверти, у кожному з яких знаходилися гроші в сумі по 2 500 грн. Після цього вони продовжили рух в напрямку м. Суми, однак близько 09 години біля залізничного переїзду, що при в`їзді у м. Суми їх зупинили працівники УСБУ в Сумській області.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України як підбурювання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовим особам військово лікарської комісії Державної установи територіального медичного об`єднання МВС України по Сумській області за вчинення ними в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їм службового становища та за ч. 1 ст. 190 КК України як шахрайство, тобто заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у загальному розмірі 5 000 грн.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості (ч. 1 ст. 369 КК України) та невеликої тяжкості (ч. 1 ст. 190 КК України).

Крім того, суд враховує визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі відповідальність обставини, якими суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та місцем колишньої роботи, де обіймав керівні посади, мав багато заохочень у виді подяк, грамот, грошових винагород та нагороджений медаллю «15 років сумлінної служби», одружений, має на своєму утриманні неповнолітню дитину, а також батьків похилого віку, які мають незадовільний стан здоров`я та потребують медикаментозного лікування, сам перебуває на обліку у лікаря терапевта у зв`язку із захворювання нирок, не інвалід, на даний час не працює (а. с. 64-77).

Суд також враховує думку потерпілої ОСОБА_7 , викладену в адресованій суду письмовій заяві, згідно з якою остання претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде, просить призначити останньому покарання відповідно до вимог чинного законодавства (а. с. 38).

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_4 в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені вище пом`якшуючі відповідальність обставини, з урахуванням особи винного, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд прийшов до висновку, що за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 та ч. 1 ст. 190 КК України, обвинувачений заслуговує на покарання, передбачене санкціями вказаних статей, у виді штрафу. Остаточно призначаючи покарання, суд враховує кількість злочинів, що входять до сукупності, вид сукупності, а тому за правилами ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю злочинів за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 та ч. 1 ст. 190 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Саме таке покарання буде належним покаранням за скоєне та сприятиме виправленню, вихованню та соціальній реабілітації засудженого.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження, застосованих в ході досудового розслідування, суд зазначає, що строк дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчився 08 жовтня 2017 року. У подальшому, ні в ході досудового розслідування, ні під час судового провадження запобіжний захід останньому не обирався. Так само і строк дії відсторонення обвинуваченого від посади закінчився 08 жовтня 2017 року і у подальшому в установленому законом порядку не продовжувався (а. с. 62).

Скасувати арешт з належного ОСОБА_4 майна, а саме: автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER1986», д. н. НОМЕР_2 та автомобіля «ВАЗ21093», номер кузова НОМЕР_3 , д. н. НОМЕР_4 , застосований ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 вересня 2017 року (а. с. 63).

Скасувати арешт із наступного майна: флеш-накопичувача Micro SD Transcend №, двох аркушів паперу, на яких типографським способом виконані написи XXI CENTRY на одному із аркушів маються рукописні написи виконані «простим» олівцем, які починаються зі слів « бампер-1250..,» і закінчуються « НОМЕР_5 », на другому аркуші маються рукописні написи, виконані барвником синього кольору, які починаються зі слів «Федьку 300..», закінчуються « ОСОБА_7 НОМЕР_6 », поштового конверта, у якому знаходяться грошові кошти у сумі 2 500 грн., що належать УСБУ в Сумській області, які були одержані ОСОБА_4 від ОСОБА_7 , конверта, виготовленого саморобним способом із аркуша паперу білого кольору, у якому знаходяться грошові кошти у сумі 2 500 грн., застосований ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 вересня 2017 року (а. с. 57).

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази:

- флеш-накопичувач Micro SD Transcend №, який переданий на зберігання ОСОБА_4 , залишити останньому як власнику;

- два аркуші паперу, на яких типографським способом виконані написи XXI CENTRY на одному із аркушів маються рукописні написи виконані «простим» олівцем, які починаються зі слів « бампер-1250..,» і закінчуються « НОМЕР_5 », на другому аркуші маються рукописні написи, виконані барвником синього кольору, які починаються зі слів «Федьку 300..», закінчуються « ОСОБА_7 НОМЕР_6 » залишити в матеріалах кримінального провадження №0000314;

- поштовий конверт, у якому знаходяться грошові кошти у сумі 2 500 грн., що належать УСБУ в Сумській області, які були одержані ОСОБА_4 від ОСОБА_7 , повернути УСБУ в Сумській області;

- конверт, виготовлений саморобним способом із аркуша паперу білого кольору, у якому знаходяться грошові кошти у сумі 2 500 грн. конфіскувати в дохід держави (а. с. 59-60).

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Скасувати арешт з належного ОСОБА_4 майна, а саме: автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER1986», д. н. НОМЕР_2 та автомобіля «ВАЗ21093», номер кузова НОМЕР_3 , д. н. НОМЕР_4 , застосований ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 вересня 2017 року.

Скасувати арешт із наступного майна: флеш-накопичувача Micro SD Transcend №, двох аркушів паперу, на яких типографським способом виконані написи XXI CENTRY на одному із аркушів маються рукописні написи виконані «простим» олівцем, які починаються зі слів « бампер-1250..,» і закінчуються « НОМЕР_5 », на другому аркуші маються рукописні написи, виконані барвником синього кольору, які починаються зі слів «Федьку 300..», закінчуються « ОСОБА_7 НОМЕР_6 », поштового конверта, у якому знаходяться грошові кошти у сумі 2 500 грн., що належать УСБУ в Сумській області, які були одержані ОСОБА_4 від ОСОБА_7 , конверта, виготовленого саморобним способом із аркуша паперу білого кольору, у якому знаходяться грошові кошти у сумі 2 500 грн., застосований ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 вересня 2017 року.

Речові докази:

- флеш-накопичувач Micro SD Transcend № залишити ОСОБА_4 ;

- два аркуші паперу, на яких типографським способом виконані написи XXI CENTRY на одному із аркушів маються рукописні написи виконані «простим» олівцем, які починаються зі слів « бампер-1250..,» і закінчуються « НОМЕР_5 », на другому аркуші маються рукописні написи, виконані барвником синього кольору, які починаються зі слів «Федьку 300..», закінчуються « ОСОБА_7 НОМЕР_6 » залишити в матеріалах кримінального провадження №0000314;

- поштовий конверт з грошима у сумі 2 500 грн. повернути УСБУ в Сумській області;

- конверт, виготовлений саморобним способом із аркуша паперу білого кольору з грошима у сумі 2 500 грн. конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: