УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову про відмову у визнанні потерпілим -
В С Т А Н О В И В:
13.09.2017 у провадження слідчого судді надійшла вказана скарга, в якій скаржник просив скасувати постанову про відмову у визнанні його, ОСОБА_2 , потерпілим, від 20.08.2015, винесену слідчим СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0004425 від 04.04.2013.
Слідчий суддя, перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою, приходить до наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до змісту розділу II КПК України, виключно, слідчий суддя під час досудового розслідування у справі за клопотанням відповідних осіб вирішує питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Разом з тим, главою 26 КПК України визначено, що до функцій слідчого судді відносяться функції щодо розгляду слідчим суддею скарг на рішення дії чи бездіяльність слідчого або прокурора в ході досудового розслідування.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими Главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Статтею 304 КПК України встановлено імперативне правило, згідно якого скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора в порядку ст. 303 КПК України можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як вбачається зі скарги, скаржник просить скасувати постанову про відмову у визнанні його, потерпілим, від 20.08.2015, винесену слідчим СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0004425 від 04.04.2013.
Так, скаржником не зазначено у скарзі коли ним було отримано оскаржувану постанову, жодних даних того, коли скаржником було отримано дану постанову від 20.08.2015 також матеріали скарги не містять, оскільки, скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою 13.09.2017, вбачається що останнім пропущено строк на звернення до суду із скаргою в порядку ст. 303 КПК України.

Виходячи з вищенаведеного, скарга підлягає поверненню.

За змістом положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє ОСОБА_2 права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченого ст. ст. 303-304 КПК України. Слідчий суддя вважає за необхідне довести до відома ОСОБА_2 те, що незважаючи на пропущений нею встановлений ч. 1 ст. 304 КПК України строк і повернення даної скарги, вона вправі знову, за потребою, звернутися до Солом`янського районного суду м. Києва із скаргою аналогічного змісту, доповнивши її клопотанням про поновлення пропущеного строку із зазначенням відповідних підстав.
Виходячи з того, що скаржником не було надано підтвердження отримання вищевказаної поставнови, слідчий суддя дійшов висновку про повернення скарги заявникові.
Керуючись ч. 2 ст. 304 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на постанову про відмову у визнанні потерпілим - повернути скаржнику.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1