Яготинський районний суд Київської області

Справа № 382/16/18

Іменем України
16.01.2018 року
Яготинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 свідоцтво № 4666/10, ордер серія КС № 192992
про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Часів Яр Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, маючого не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, відповідно до вироку Яготинського районного суду від 14.07.2016 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 1530 гривень,
обвинуваченого в злочині, передбаченому ч. 1 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Злочин вчинений при таких обставинах.
Так, 19 серпня 2017 року, ОСОБА_4 , маючий не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вироком Яготинського районного суду Київської області від 14.07.2016 року, яким останнього засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1530 гривень, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_8 , разом з власником помешкання, а також ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вживали алкогольні напої, після чого приблизно о 05 годині 00 хвилин, всі лягли відпочивати в приміщенні вищевказаного будинку.
Приблизно о 09 годині 00 хвилин 19.08.2017 ОСОБА_4 прокинувся та виявив, що ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ще відпочивають. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння автомобілем «Ford Fokus C-max», який на праві власності належить ОСОБА_6 ..
Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, в кімнаті житлового будинку АДРЕСА_3 , де відпочивав ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв ключі від легкового автомобіля потерпілого та таємно залишив приміщення домоволодіння.
Після цього, ОСОБА_4 діючи таємно, умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою щойно викраденого ключа, відкрив дверцята автомобіля «Ford Fokus C-max» синього кольору, держаний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився поблизу подвір`я вищевказаного домоволодіння та завівши двигун внутрішнього згорання, поїхав з місця, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем «Ford Fokus C-max», синього кольору, держаний номерний знак НОМЕР_1 .
В подальшому, заволодівши транспортним засобом, ОСОБА_4 , попрямував до м. Києва, де продав викрадений автомобіль «Ford Fokus C-max» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , якому не було відомо, що автомобіль є викраденим.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України визнав в повному обсязі, розкаявся та дав показання, що 19 серпня 2017 року, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_8 , разом з власником помешкання, а також ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вживали алкогольні напої, після чого всі лягли відпочивати в приміщенні вищевказаного будинку. Близько 9 години 19.08.2017 року він прокинувся вжив спиртне та виявив, що ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ще сплять. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння автомобілем «Ford Fokus C-max», який на праві власності належить ОСОБА_6 .. Після чого, зайшов у кімнату вказаного будинку де відпочивав ОСОБА_6 , та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв ключі від легкового автомобіля потерпілого та таємно залишив приміщення домоволодіння. Після цього, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою щойно викраденого ключа, відкрив дверцята автомобіля «Ford Fokus C-max» синього кольору, держаний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився поблизу подвір`я вищевказаного домоволодіння та завівши двигун внутрішнього згорання, поїхав з даного місця. Потім попрямував до м. Києва, де продав викрадений автомобіль «Ford Fokus C-max» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , якому не повідомив, що автомобіль є викраденим.
Так, з показань представника потерпілого ОСОБА_6 даних в судовому засіданні, вбачається, що перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_8 , разом з власником помешкання, а також ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вживали алкогольні напої, після чого всі лягли відпочивати в приміщенні вищевказаного будинку. Із ОСОБА_4 знайомий не був. Автомобіль залишив біля даного домоволодіння. Ключі від автомобіля поклав на дивані де відпочивав. Прокинувшись вранці, виявив відсутність ключів та автомобіля. Після чого, поїхавши до приміщення поліції написав відповідну заяву.
Окрім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_4 своєї вини в скоєнні злочину, який передбачено ч. 1 ст.289 КК України, його вина в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується, матеріалами кримінального провадження, однак за клопотанням прокурора та за згодою учасників судового провадження, зокрема обвинуваченого, захисника, потерпілого, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що зазначені учасники кримінального провадження вірно розуміють зміст обставин справи, у них відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України було роз`яснено судом в судовому засіданні учасникам кримінального провадження, які їм зрозумілі.
Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України вирішив обмежитися допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Так, відповідно до вимоги про судимість, копії вироку Яготинського районного суду Київської області від 14.07.2016 року, ухвали Яготинського районного суду Київської області від 1 грудня 2017 року (а.с.73-74, 77, 42-43), обвинувачений ОСОБА_4 засуджений Яготинським районним судом Київської області 1 грудня 2017 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 1530 гривень та судимість не погашена.
Відповідно до копії паспорта (а.с.72) обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України, одружений, має неповнолітню дитину.
Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку в лікаря психіатра та нарколога Березанської міської лікарні не перебуває (а.с.78).
По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 (а.с.75, 76) характеризується посередньо.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд вважає його вину доведеною, а його дії за ч.1 ст.289 КК України кваліфікованими вірно, так як він вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, вину визнав та кається у скоєному, раніше притягувалися до кримінальної відповідальності та має непогашену судимість, стан здоров`я обвинуваченого, обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину та враховуючи думку потерпілого, вважає, що обираючи міру покарання у відношенні ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті, що передбачає відповідальність.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч.1 ст.289 КК України, будучи засуджени за вироком Яготинського районного суду Київської області від 14 липня 2016 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 1530 гривень та даний штраф не оплачений та за новим вироком, йому обиралось покарання у вигляді позбавлення волі, вказані вироки необхідно виконувати окремо.
Речові докази: автомобіль марки «Форд Фокус» номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, два комплекти ключів до автомобіля передані на зберігання ОСОБА_6 лишити в законному володінні власника.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити попередню тримання під вартою у Державній установі «Київській слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст.ст. 369 -371, 373 -376, 349 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, тобто незаконному заволодінні транспортним засобом та призначити йому покарання за цією статтею 3 (три) роки позбавлення волі.
Згідно ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 з врахуванням ч.3 ст..72 КК України визначити 3 (три) роки позбавлення волі, а вирок Яготинського районного суду Київської області від 14.07.2016 року виконувати окремо.
Строк рахувати з 16 листопада 2017 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити попередню тримання під вартою у Державній установі «Київській слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази: автомобіль марки «Форд Фокус» номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, два комплекти ключів до автомобіля передані на зберігання ОСОБА_6 лишити в законному володінні власника.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Яготинський районний суд Київської області, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 366 КПК України вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі п. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1