Справа №470/291/13-к 06.12.2017

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 02.10.2017р., якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про дострокове зняття судимості

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6

засуджений: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги засудженого.

Просить скасувати ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 02.10.2017р., задовольнити його клопотання про дострокове зняття з нього судимості.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 02.10.2017р., у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зняття судимості відмовлено.

Узагальнені доводи апелянта.
Вказує на те, що судом першої інстанції невірно застосовано законодавство, яке регулює питання зняття судимості. Вважає, що строк зняття судимості сплинув і існує можливість застосування до нього вимог щодо дострокового зняття судимості.

_________________________________________________________________

Провадження 11-кп/784/806/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: зняття судимості Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1 .

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 09.09.2011 року засуджено за ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. Ухвалою апеляційного суду від 08 листопада 2011 року зазначений вирок залишено без змін.
23 грудня 2011 року ОСОБА_5 прибув для відбування міри покарання до Крюковської виправної колонії Полтавської області № 29.
30 січня 2013 року засудженого було звільнено з виправної колонії за ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22.01.2013 року, якою на підставі ст.82 КК України не відбуту частину покарання на 01 рік 09 місяців та 17 днів було замінено більш м`яким покаранням у виді виправних робіт з утриманням у дохід держави із суми заробітку 10% щомісяця.
16 червня 2014 року ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області, ОСОБА_5 було звільнено умовно - достроково від відбування основного покарання призначеного 22.01.2013 року Полтавським районним судом Полтавської області у вигляді виправних робіт на не відбутий строк 7 місяців 5 днів та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на 6 місяців та 16 днів.
18 вересня 2017 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про дострокове зняття судимості.
Відмовляючи у задоволенні зазначеного клопотання, суд першої інстанції зазначив, що оскільки ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 82 КК України було замінено на більш м`яке покарання у виді виправних робіт, та в подальшому його було умовно-достроково звільнено від зазначеного покарання та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, він не може вважатися таким, що відбував покарання у виді позбавлення волі.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини .

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінальної справи та матеріали клопотання засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах суд апеляційної інстанції дійшов висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_5 засуджений вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 09.09.2011 року за ч.2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на два роки (а.п. 218). Тобто, ОСОБА_5 засуджений за тяжкий злочин.

Фактично ОСОБА_5 відбував покарання у виді позбавлення волі з 23.12.2011р. по 30.01.2013р.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22.01.2013 року, на підставі ст. 82 КК України не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі було замінено засудженому виправними роботами на 1 рік 9 місяців 17 днів, з утриманням в дохід держави із суми заробітку 10% щомісячно.

Отже, матеріали провадження свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 фактично відбував покарання у виді позбавлення волі і відповідно до ст. 91 КК України судимість з нього може бути знята.

Але, суд першої інстанції не врахував вищенаведеного та необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого, у зв`язку з тим, що покарання у виді позбавлення волі йому було замінено на виправні роботи.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 91 КК України, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 91 КК України зняття судимості допускається лише після закінчення не менше як половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 КК України.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості вважаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Згідно із ч.3 ст. 90 КК України, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).

Як вбачається з вищенаведеного ОСОБА_5 засуджений за вчинення тяжкого злочину.

Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 був достроково звільнений від відбування покарання 16.06.2014р.

Отже, судимість з ОСОБА_5 може бути знята лише після закінчення не менше як половини строку погашення судимості, тобто 3-х років.

На даний час такий строк закінчився, тобто судимість засудженому на даний час може бути знята.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався, займається вирощуванням птиці на власній присадибній ділянці.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_5 своєю зразковою поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, в зв`язку з чим судимість з нього до закінчення строків, зазначених у статті 89 КК України може бути знята.
З огляду на наведене, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
За такого, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про дострокове зняття з ОСОБА_5 судимості .

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 424, 532, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою достроково зняти судимість з ОСОБА_5 , який був засуджений вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області 09.09.2011р. за ч.2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 2 роки.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:

Судді: