У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2017 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, -
У С Т А Н О В И В:
Старший слідчий з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучене 20.12.2017 року в ході проведення обшуків за адресами здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Колос».
В обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно висновку експертного економічного дослідження №70 від 23.06.2017 встановлено, що проведеним аналізом наданих первинних документів, з урахуванням матеріалів перевірки, вимог діючого законодавства встановлено, що за період з 01.01.2016 по 31.05.2017 службовими особами ТОВ «Колос» безпідставно занижено податок на додану вартість на суму 4 316 040 грн., що підлягає сплаті до державного бюджету.
Вищезазначене свідчить, що фінансово-господарська діяльність ТОВ «Колос» здійснюється поза правовим полем та спрямована на здійснення операцій, пов`язаних із отриманням податкової вигоди і ухилення від оподаткування.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в звітні податкові періоди з січня 2016 по травень 2017 службові особи ТОВ «Колос» (ЄРДПОУ 24775415), діючи умисно, шляхом проведення реалізації сільгосппродукції за готівковий розрахунок та невключенням вказаних операцій до податкової звітності умисно ухилилися від сплати податку на додану вартість в сумі 4 316 040 грн., що є коштами в особливо великих розмірах.
Враховуючи вищевикладене, існує реальна загроза нанесенню збитків державному бюджету України і по теперішній час, та як наслідок ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежем), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку.
Одним з доказів протиправних дій службових осіб ТОВ «Колос» являються первинні, бухгалтерські, облікові, податкові, митні та інші документи, чорнові записи, носії електронної інформації, які відображають об`єми, хронологію та інші дані про фактичні фінансово - господарські операції, що є об`єктами оподаткування.
20.12.2017 групою слідчих СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукування знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення в порядку ст.236 КПК України проведено обшуки за адресами здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Колос», а саме:
?офісного приміщення підприємства, яке розташоване за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Градениці, вулиця Центральна (Леніна), буд. 87, в ході якого були виявлені та вилучені первинні фінансово-господарські документи ТОВ «Колос» та чорнові записи;
?складського (виробничого) приміщення за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Градениці, пров. Миру, 23 в ході якого були виявлені та вилучені первинні фінансово-господарські документи ТОВ «Колос» та чорнові записи;
?складського (виробничого) приміщення за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Градениці, пров. Миру, 23/1 в ході якого були виявлені та вилучені товарно-матеріальні цінності (далі ТМЦ);
?складського (виробничого) приміщення за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Градениці, пров. Миру, 23-А в ході якого були виявлені та вилучені ТМЦ;
?складського (виробничого) приміщення за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Градениці, земельна ділянка місцерозташування якої визначено камерально, та співпадає на місцевості з поворотними точками, які мають наступні географічні координати: точка точка 1-46.586733, 30.006683; точка 2 -46.586812, 30.008024; точка 3 -46.586005, 30.008163; точка 4 -46.585883, 30.006881 в ході якого були виявлені та вилучені чорнові записи та ТМЦ.
Виявлені та вилучені в ході обшуків по кримінальному провадженню первинні фінансово-господарські документи, чорнові записи та ТМЦ, які згідно положень ст.ст. 98, 99 КПК України є речовими доказами, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлююється під час криміанльного провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші та інші цінності, набуті кримінально протиправним шляхом, що також підтверджуються постановою про визнання речей та документів речовими доказами та вирішення суті про них.
Виявлені, описані та залишені на відповідальне зберігання ТМЦ, які перебувають у складських (виробничих) приміщеннях ТОВ «Колос», документально не підтверджені та в ході здійснення слідчих розшукових дій 20.12.2017 не отримано та не знайдено документів щодо здійснення закупівлі вказаного товару, тобто вказане ТМЦ є не облікованим згідно чинного законодавства та може реалізовуватись службовими особами ТОВ «Колос» в ході здійснення фінансово-господарської діяльності за готівкові кошти, та як наслідок в подальшому не сплата податків до Державного бюджету.
Враховуюче те, що є достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведення обшуків 20.12.2017 документи, чорнові записи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопрушення службовими особами ТОВ «Колос» та зберегли на собі його сліди злочину у відподвіності до п.1. ч. 2 ст. 167 КПК України, повернення яких може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та як наслідок втарта доказів, здобутих в рамках здійснення досудовго розслідування кримінального провадження, а виявлені, описані та передані на відповідальне зберігання ТМЦ в ході подальшого досудовго розслідування у разі притягнення до кримінальної відповідальності виних осіб, можуть бути використані як сплата податків, зборів (обов`язкових платежів), а також відшкодування шкоди, завданої державі їх несвоєчасною сплатою (фінансові санкції, пеня), що передбачено санкцією статті 212 КК України.
Тому слідчий просить накласти арешт на зазначене майно.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, вважаючи його обґрунтованим наведеними підставами.
Представник власника майна в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого.
Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання та заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частини 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду клопотання зазначені обставини, передбачені ч.3 ст.132 КПК України, не доведено та не встановлено підстав та мети арешту вказаного майна.
Згідно пояснень слідчого та матеріалів клопотання метою накладення арешту на зазначене майно є забезпечення відшкодування збитків, завданих державі та збереження речових доказів.
В обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на наступні докази: висновок експерта від 23.06.2017, протоколи обшуків за адресами здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Колос».
Встановлено, що висновок експертного економічного дослідження від 23.06.2017 року складений лише на підставі наступних документів: податкові декларації з податку на додану вартість ТОВ «Колос» за період січень 2016р. травень 2017 р., рапорт співробітника ОВС ВОВЕЗ ОУ ГУ ДФС в Одеській області, що на думку слідчого судді є недостатнім для встановлення факту ухилення від сплати податків. Джерелом встановлення обставин, що можуть свідчити про несплату податків внаслідок вчинення податкового правопорушення є акт перевірки, складений за результатами проведеної податкової перевірки, в ході якої досліджуються вся господарсько-фінансова документація відповідного підприємства. Такий акт податкової перевірки слідчому судді не надано.
Крім того, в судовому засіданні стороною обвинувачення не надано постанову про призначення групи слідчих, що ставить під сумнів дотримання слідством належної процедури виконання ухвал про проведення обшуків, так-як дозвіл на обшук надавався безпосередньо слідчому ОСОБА_3 та слідчим, що входять до складу групи слідчих у кримінальному провадженні.
Також, матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання не засвідчені належним чином.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок чого, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Отже, стороною обвинувачення належних, допустимих та достатніх доказів на обґрунтування доводів клопотання, слідчому судді не надано.
Крім того, відповідно до ч.8 ст.170 КПК України: вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Стороною обвинувачення не проведена оцінка майна для встановлення його вартості, а тому застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження призведе до порушення прав власника майна. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Колос» володіє достатніми коштами та майном для забезпечення відшкодування шкоди, у випадку доведення факту вчинення злочину.
За таких обставин застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження м оже призвести до порушення прав та обмеження правомірної підприємницької діяльності особи (власника майна).
Тому у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, -

У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

28.12.2017