ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/3674/17
Провадження № 1-кп/210/488/17

"05" грудня 2017 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження № 0000433 за яким обвинувачується:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не працює, не навчається, не одружений, на утриманні не має неповнолітніх та/або малолітніх дітей, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

1) 23.02.1997 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 140, 44 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 46-1 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

2) 15.03.1999 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. З ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 42, 43 КК України до 4 років позбавлення волі;

3) 27.12.2001 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 229-6, ч. 2 ст.140, ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 206 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК України приєднано частину не відбутого покарання за вироком Центрально-Міського районного суду мі Кривого Рогу від 15.03.1999 року та визнаною остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

4) 09.11.2006 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

5) 20.01.2010 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186, 395, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

6) 20.01.2014 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 263 КК України до 200 годин громадських робіт;

7) 24.02.2014 року Центрально-Міським резонним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

8) 26.05.2015 року Дзержинським районним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, визначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Звільнений 22.06.2016 року з Софіївської ВК умовно- достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 3 місяці 1 день,-

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 15.02.2017 року, в обідній час доби, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , виявив пакет із полімерного матеріалу, в якому знаходилась граната Ф-1, споряджена запалом УЗРГМ. Розуміючи, що дані предмети конструктивно з`єднані в гранату, ОСОБА_4 поклав її до кишені свого одягу. Таким чином ОСОБА_4 придбав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Цього ж дня, 15.02.2017 року о 12 годині 30 хвилин, біля будинку № 18 по вул. Степана Тільги в Металургійному районі м. Кривого Рогу, під час проведення поверхневої перевірки ОСОБА_4 виявлена та вилучена граната Ф-1 конструктивно споряджена запалом УЗРГМ.

Згідно висновку судової балістичної експертизи № 35/5.2-152 від 18.05.2017, предмети вилучені 15.02.2017 року під час поверхневої перевірки ОСОБА_4 являються конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, спорядженим корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, який відноситься до категорії вибухових речовин та уніфікованим запалом ручних гранат дистанційної дії, типу УЗРГМ, який відноситься до категорії бойових припасів. Дані предмети в конструктивному поєднанні являються ручною осколковою гранатою Ф-1, яка відноситься до бойових припасів.

Відповідно до акту знищення вибухових матеріалів або таких що їх нагадують № 42 від 29.06.2017 року, корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ придатні для здійснення вибуху.

Відповідальність за вказане діяння передбачена ч.1 ст.263 КК України за ознаками незаконного придбання, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

В ході судового засідання сторони повідомили суд про укладання угоди про визнання винуватості та надали суду угоду про визнання винуватості від 30.08.2017 року у даному кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим (надалі-сторони) згідно з якою останній повністю визнав свою вину у зазначеному діянні, погоджується з призначеним покаранням.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з визначенням остаточного покарання за вчинення нового злочину під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст.71 КК України та встановлення остаточного покарання у розмірі 3 років 6 місяців позбавлення волі, оскільки обвинувачений під час досудового слідства беззаперечно визнав вину, активно сприяв розкриттю злочину, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, таке покарання буде достатнє для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Сторони розуміють, наслідки укладання та затвердження означеної угоди для сторін відповідно до ст. 473 КПК України, що стверджується їх підписами в угоді та поясненнями в судовому засіданні.

Обвинувачений розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні сторони (у т.ч.-захисник) угоду підтримали, просили її затвердити. Відповідно до умов угоди, обвинувачений визнав себе винним у скоєнні даного злочину у повному обсязі.

В судовому засіданні суд, відповідно до вимог ч.6 ст.474 КПК України, шляхом отримання пояснень сторін, яким у встановленому порядку роз`яснені їх права, переконався, що укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні суд, відповідно до вимог ч.7 ст.474 КПК України, перевірив вказану угоду на відповідність вимогам КПК України та закону та встановив, що угода відповідає вказаним вимогам, оскільки угода складена в порядку та на підставах ст.ст. 468-472 КПК України, містить передбачені вимогами вказаних статей КПК України відомості та дані.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, немає обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Зазначена в угоді міра покарання лежить у межах санкції, передбаченої ч.1 ст.263 КК України, у якій обвинувачений визнав себе винним, міра покарання відповідає обставинам справи, характеристиці особи, що вчинила злочин, його тяжкості та ступеню суспільної небезпеки як самої особи, так і вчиненого нею діяння.

На підставі викладеного суд вважає, що угода, укладена сторонами у даному кримінальному провадженні підлягає затвердженню.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, проте суд на підставі п.2 ч.4 ст.374 КПК України вважає за необхідне обрати у відношенні ОСОБА_4 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили, або ж до спливу гранично встановленого строку дії такого запобіжного заходу 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 04.02.2018 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.

При цьому, згідно ч.1 ст.179, 194 КПК України, суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, органів поліції, органів пробації чи установ виконання покарань, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора.

Згідно ч.3 ст.179 КПК України, контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на прокурора.

Питання про речові докази вирішується судом згідно вимог ч.9 ст.100 КПК України, а саме залишки гранати та запалу ( поміщено до кімнати зберігання речових доказів Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області, т.1, а.с.38-39) знищити.

Судом відповідно до ст.ст.124-126 КПК України, стягуються з обвинуваченого на користь держави судові витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення вибухотехнічної експертизи у сумі 593грн22коп (т.1, а.с.19).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 369-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.08.2017 року у даному кримінальному провадженні між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити визначене угодою покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України визначити остаточне покарання за скоєння даного злочину під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за минулим вироком від 26.05.2015 року шляхом часткового приєднання до даного покарання невідбутої частини покарання за вищевказаним вироком та встановити остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з моменту фактичного взяття під варту (затримання) після вступу вироку в законну силу.

Обрати у відношенні ОСОБА_4 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили, або ж до спливу гранично встановленого строку дії такого запобіжного заходу 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 04.02.2018 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.

При цьому, згідно ч.1 ст.179, 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, органів поліції, органів пробації чи установ виконання покарань, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора.

Згідно ч.3 ст.179 КПК України, контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на прокурора.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення вибухотехнічної експертизи у сумі 593 грн 22 коп (т.1, а.с.19).

Залишки гранати та запалу ( поміщено до кімнати зберігання речових доказів Металургійного ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області, т.1, а.с.38-39) знищити.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1