ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/291/17
У Х В А Л А

Іменем України

"18" січня 2018 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_6 про скасування арешту майна.
Встановив:
22 грудня 2017 року до Петриківського районного суду звернувся засуджений ОСОБА_6 з клопотанням про скасування арешту майна в якому зазначив, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.09.2017 його звільнено від відбування покарання з застосуванням акту амністії.
Попередньо, 12.04.2017, в межах цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 , ухвалою Петриківського районного суду накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що є у власності ОСОБА_6 . При цьому, постановою державного виконавця від 20.04.2017 вказане рішення суду виконано та накладено арешт на будинок засудженого АДРЕСА_1 .
Посилаючись на те, що з його пенсії щомісячно утримуються кошти, в рахунок відшкодування завданої злочином шкоди, що свідчить про виконання ним рішення суду в міру його доходів. Просить врахувати, що 15000 грн. ним відшкодовано протягом судового розгляду справи.
Засуджений просить суд скасувати арешт його майна, так як йому покарання у вигляді конфіскації майна не призначалося та спеціальну конфіскацію не застосовано, а тому, потреба в подальшому арешті мана відпала.
ОСОБА_6 в судовому засіданні своє клопотання підтримав посилаючись на те, що він в добровільному порядку здійснює погашення заборгованості перед потерпілим та просить врахувати, що в будинку, на який державним виконавцем накладено арешт проживає його родина, втому числі, неповнолітні діти.
Державний виконавець ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що в її провадженні перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 534420,84 грн. в рахунок матеріальних збитків та моральної шкоди, в межах якого з метою виконання рішення суду нею накладено арешт на все майно боржника. На даний час вживаються заходи з примусового виконання рішення суду. Боржником сплачено в рахунок погашення заборгованості два платежі на загальну суму, близько, 1600 грн.
Прокурор ОСОБА_3 заперечуючи про клопотання засудженого зазначила, що посилання з ОСОБА_6 на те, що відпала потреба в подальшому арешті належного йому майна, безпідставні, так як рішення суду про стягнення з нього на користь потерпілого матеріальних збитків та моральної шкоди не виконано. При цьому, рішення про його виправдання чи закриття кримінального провадження, що може бути підставою для зняття арешту, не приймалося.
Потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання засудженого посилаючись на обставини, викладені прокурором.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2017 при вирішення питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду, судом прийнято рішення про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що є власністю ОСОБА_6 , в межах ціни позову, а саме 515871,69 грн.
Державним виконавцем таке рішення суду виконано, про що свідчить постанова Заступника начальника Заводського ВДВС м. Кам`янське від 20.04.2017 про закінчення виконавчого провадження.
Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2017 ОСОБА_6 засуджено за ст. 128 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі і стягнути з засудженого на користь потерпілого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 34420,84 грн. та моральної шкоди в розмірі 500000 грн., а всього 534420 грн. 84 коп.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.09.2017 вирок суду першої інстанції залишено буз змін та на підставі п. «е» ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» застудженого звільнено від відбування призначеного покарання за вироком Петриківський районний суд Дніпропетровської області від 17.07.2017.
30.11.2017, при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-кп/0187/102/17 від 31.10.2017 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 534420,84 грн. в рахунок матеріальних збитків та моральної шкоди, постановою державного виконавця Петриківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області з метою забезпечення виконання рішення суду накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_6 . Відомості про арешт майна внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень на № 23662228.
Згідно правил статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, для забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого.
У разі задоволення цивільного позову за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини суд приходить до переконання про безпідставність твердження засудженого ОСОБА_6 щодо припинення підстав для арешту його майна так як, йому покарання у вигляді конфіскації майна не призначалося та спеціальну конфіскацію відносно нього не застосовано, так як таке твердження не ґрунтується на обставинах справи.
На користь такого висновку суду свідчать матеріали кримінального провадження, зокрема зі змісту ухвали суд про призначення кримінального провадження до судового розгляду від 12.04.2017, якою, зокрема, постановлено накласти арешт на майно ОСОБА_6 , вбачається, що судом прийнято таке рішення з метою забезпечення виконання рішення суду в частині відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та в межах заявленого розміру цивільного позову.
Отже, оскільки рішення суду про стягнення з засудженого на користь потерпілого завданих збитків не виконано і розмір заборгованості зменшився на досить незначну суму, в порівнянні з загальним розміром визнаних судом збитків, вартість майна на яке в порядку забезпечення позову накладено арешт, є співрозмірною розміру збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, підстави для продовження дії такого способу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна не відпали та продовжують існувати. При цьому суд вважає, що продовження дії арешту на майно засудженого відповідає потребам та завданню кримінального провадження. Тому, клопотання засудженого про скасування арешту майна безпідставне та задоволенню не підлягає.
Керуючись статями 131-132, 170-174, 537, 539 КПК України, суд -
Постановив:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про скасування арешту майна, відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив судове рішення.
Суддя:ОСОБА_1