Провадження №1-кс/127/9083/17
06 жовтня 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -
До слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області звернувся слідчий СУ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_3 , з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді вилученого 03.10.2017 під час обшуку за місцем реєстрації та проживання гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання мотивовано тим, що до слідчого відділу Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області надійшли матеріали щодо підроблення протоколу зборів учасників ТОВ «БЕТА-В» № 2 від 18.04.2013, згідно якого призначено посадових осіб вказаного товариства, виведено та введено посади у дирекції товариства.
Під час досудового розслідування установлено, що до СУ ГУНП у Вінницькій області з письмовою заявою звернулась гр. ОСОБА_6 , в якій просити прийняти міри до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , які з 18.04.2013 року по 28.07.2017 року привласнили та незаконно заволоділи майном ТОВ «Бетта-В» усунувши ОСОБА_6 від керівництва і незаконно заволоділи та розтратили майна Товариства.
Згідно вказаного протоколу, для участі у зборах нібито зареєструвалися та були присутні усі учасники товариства, а також був присутній ОСОБА_9 .
На зборах прийняті наступні рішення:
1)призначити з 18 квітня 2013 р. генеральним директором ТОВ «БЕТА-В» ОСОБА_9 та ввести його до складу дирекції Товариства;
2)вивести з 18 квітня 2013 р. зі складу дирекції товариства
3)ввести до штатного розпису товариства посаду заступника генерального директора та призначити на вказану посаду ОСОБА_4 з 18.04.2013.
Протокол зборів учасників ТОВ «БЕТА-В» № 2 від 18.04.2013 р. підписаний головою та секретарем зборів (Карасевіч, Синиченко).
Злочинні дії осіб, які склали зазначений протокол, виразилися в його підробці, адже вона не була присутня на цих зборах і не приймала на них жодних рішень. Вона, як учасник ТОВ «БЕТА-В», частка якої у статутному капіталі товариства складає 50%, не була у відповідності до вимог закону і статуту повідомлена про проведення загальних зборів учасників, не була присутня на цих зборах.
Відомості, наведені в протоколі зборів про реєстрацію ОСОБА_6 для участі у зборах та про її присутність на зборах, голосування при прийнятті рішень з питань порядку денного зборів, не відповідають дійсності. Таким чином є підстави вважати, що ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з метою призначення його на посаду генерального директора Товариства, вчинили підроблення протоколу № 2 зборів учасників ТОВ «БЕТА-В» від 18 квітня 2013 року, який в подальшому використали для укладення контракту з ОСОБА_9 про прийняття останнього на посаду генерального директора ТОВ «БЕТА-В» та внесення змін щодо керівника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме подали державному реєстратору разом з іншими документами вказаний протокол.
При цьому вказані особи, реалізуючи злочинний умисел, направлений на підробку документа, достовірно знаючи, що протокол № 2 зборів учасників ТОВ «БЕТА-В» від 18.04.2013, згідно ст. 19 Закону України «Про держану реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», необхідний для зміни відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, сфальсифікували його шляхом внесення до нього завідомо неправдивих відомостей, а саме: що для участі в роботі загальних зборів ТОВ «БЕТА- В» зареєструвалася та присутня учасник Товариства ОСОБА_6 .
Насправді, вона на день проведення зборів знаходилася поза межами місцезнаходження товариства. Достовірно знаючи, що в протокол № 2 зборів учасників ТОВ «БЕТА-В» від 18 квітня 2013 року внесені завідомо неправдиві відомості, доводячи свій умисел до кінця, ОСОБА_8 за попередньою змовою з секретарем зборів ОСОБА_4 , завірили протокол своїми підписами і ОСОБА_8 від імені Товариства в той же день уклав контракт з ОСОБА_9 , за умовами якого останній був найнятий на посаду генерального директора ТОВ «БЕТА-В» з 18 квітня 2013 року до 17 квітня 2014 року.
При цьому, не зважаючи на те, що визначення строку найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму погоджуються сторонами (ст. 65 Господарського кодексу України), а згідно п. 6.13 Статуту голова зборів уповноважений лише підписати контракт з генеральним директором, ОСОБА_8 на власний розсуд, без погодження з учасниками Товариства умов цього контракту, самостійно визначив його зміст. Згодом, без відповідного рішення учасників ТОВ «БЕТА-В», 19.04.2013 та 18.042014 він підписав додаткові угоди до контракту, згідно яких ОСОБА_9 самостійно може визначати свій розмір заробітної плати, а посаду генерального директора обіймає безстроково.
Зазначені документи, до яких внесені недостовірні відомості, були надані банківським установам для здійснення банківських операцій на рахунках юридичної особи та надані іншим установам та організаціям з метою підтвердження повноважень генерального директора ТОВ. До банківських установ надавалися два різні тексти одного і того самого контракту з генеральним директором, що яскраво демонструє фальсифікацію.
На початку листопада 2015 року ОСОБА_8 звернувся до неї із проханням підписати заднім числом протокол реєстрації учасників ТОВ «БЕТА-В», в якому є опис учасників зборів, опис прийнятих рішень, опис звіту директора Товариства ОСОБА_9 за попередній рік. Дата на протоколі - січень 2015 року.
Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного факту, зокрема для отримання відомостей, котрі є необхідними для належної кваліфікації вчиненого діяння, у даному провадженні є потреба встановлення, чи наявні у реєстраційній справі ТОВ «БЕТА-В» протокол № 2 загальних зборів учасників ТОВ «БЕТА-В» від 18.04.2013, контракт з генеральним директором ТОВ «БЕТА-В» від 18.04.2013, додаткова угода № 1 до контракту з генеральним директором ТОВ «БЕТА-В» від 18.04.2013, додаткова угода № 2 до контракту з генеральним директором ТОВ «БЕТА-В» від 18.04.2013, яка саме редакція вище вказаного контракту та додаткових угод до нього наявні у реєстраційній справі. Крім цього, є потреба встановити, чи наявні у реєстраційній справі ТОВ «БЕТА-В» протоколи реєстрації учасників загальних зборів учасників ТОВ «БЕТА-В» з наявними у них описами учасників зборів, описами прийнятих рішень, описами звітів директора товариства ОСОБА_9 .
В ході досудового розслідування 12 вересня 2017 в межах кримінального провадження отримано ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_11 про дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації та проживання гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання відомостей про обставини кримінального правопорушення, а також відшукання документів укладених з 18.04.2013 року по теперішній час, виконання договорів між ТОВ «Бетта-В» та іншими юридичними та фізичними особами, актів виконаних робіт, платіжних доручень, накладних, рахунків, а також інших документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «Бетта-В».
Так, з метою з`ясування усіх обставин вказаного кримінального правопорушення, всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування, забезпечення збереження речових доказів та визнання їх допустимими, забезпечення проведення необхідних судових експертиз, забезпечення спеціальної конфіскації, забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.
Адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти накладеня арешту на зазначене у клопотанні майно, мотивуючи свої заперечення тим, що обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні не відповідають дійсності. Зокрема зазначили, що ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації та проживання гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання документів укладених між ТОВ «Бетта-В» та іншими юридичними особами. Натомість документи на які слідчий просить накласти арешт, не мають відношення до ТОВ «Бетта-В».
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання слідчого, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про накладення арешту, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Згідно п.1 ст.98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Ч.1 ст. 167 КПК України, визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Арешт може бути накладений у встановленому порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Так, слідчий у своєму клопотанні посилається на те, що зазначені у клопотання документи були вилучені в ході обшуку здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді за місцем реєстрації та проживання гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2017 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання відомостей про обставини кримінального правопорушення, а також відшукання документів укладених між ТОВ «Бетта-В» та іншими юридичними та фізичними особами, актів виконаних робіт, платіжних доручень, накладних, рахунків, а також інших документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «Бетта-В».
З матеріалів клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що документи, вилучені в ході обшуку, проведеного за місцем реєстрації та проживання гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , належать до документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «Бета-В» або укладені між ТОВ «Бета-В» та іншими юридичними та фізичними особами.
Таким чином, слідчий судя приходить до висновку, що зазначені у клопотанні слідчого документи слід вважати тимчасово вилученим майном, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України, оскільки вони не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшуканя в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а також не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Ч. 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Так, згідно протоколу обшуку, доданого до клопотання, обшук за місцем реєстрації та проживання гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено 03.10.2017 року. За таких обставин, слідчий повинен був подати про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, тобто 04.10.2017 року. Однак клопотання слідчого подано до суду 05.10.2017 року, тобто з пропущенням встановленого законом строку.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що слідчим не було заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку, не наведено підстав пропуску строку, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає, а тимчасово вилучене майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 131, 132, 170-172 КПК України, суд,-
В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до апеляційного суду Вінницької області.
Слідчий суддя:/підпис/
Суддя / ОСОБА_1 /
Секретар / ОСОБА_2 /