Провадження № 11-кп/792/49/18
Справа № 681/292/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.389 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.01.2018 Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000068 від 16 лютого 2016 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, судимого 16.12.2015 року Полонським районним судом за ч.1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначено покарання у виді одного місяця арешту.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком у виді 60 годин громадських робіт, переведено його за правилами ст. 72 КК в більш суровий вид, виходячи із співвідношення одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт, та остаточно визначено покарання у виді арешту строком один місяць та сім днів.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід не обирався.
За вироком суду, ОСОБА_7 , будучи засудженим вироком Полонського районного суду від 16.12.2015 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, ухилився від відбування цього покарання.
Так, 20.04.2016 року Полонським РС КВІ УДПтС України в Хмельницькій області на виконання вироку Полонського районного суду ОСОБА_7 було направлено для відбування покарання до Полонської ЖЕК.
Обвинувачений приступив до відбування громадських робіт з 21.04.2016 року.
Того ж дня його було під розпис ознайомлено з порядком та умовами відбування вказаного покарання, попереджено як 20.04.2016 року так і 20.10.2016 року, під розписку, про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 389 КК України про наслідки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Однак, у послідуючому ОСОБА_7 умисно, без поважних причин, не вийшов на відпрацювання громадських робіт в період з 17.06.2016 року по 31.01.2017 року, в результаті чого ухилився від виконання 60 годин громадських робіт із 200 годин встановлених вироком суду.
Також, обвинувачений умисно не виконав покладені на нього обов`язки щодо з`явлення на реєстрацію до Полонського РС КВІ УДПтС України в Хмельницькій області, згідно постанови інспектора КВІ від 04.05.2016 року кожного третього понеділка, не прибув на реєстрацію без поважних причин 16.05.2016, 21.06.2016, 18.07.2016, 15.08.2016, 19.09.2016 року.
Захисник ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі, просить вирок місцевого суду змінити та призначити ОСОБА_7 покарання без реального позбавлення волі. Посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через його суворість. Зокрема, вказує на неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання таких пом`якшуючих покарання обставин, як визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, призначених вироком Полонського районного суду від 16.12.2015 року за ч.1 ст.185 КК України, за вказаних у вироку обставин, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ніким не оспорюються, як не оспорюється і кваліфікація його дій за ч.2 ст.389 КК України, відповідно.
Подія злочину, доведеність винуватості обвинуваченого у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь ОСОБА_7 за ч.2 ст.389 КК України, відповідно до вимог ст.404 КПК України, колегією суддів не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку, в цій частині, не оскаржувались.

Покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.389 КК України 1 місяць арешту та за сукупністю вироків у виді 60 годин громадських робіт, переведене за правилами ст.72 КК України в більш суворий вид, виходячи із співвідношення одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт, та остаточно визначене у виді арешту строком 1 місяць та сім днів, призначене у відповідності до положень ст.ст.65, 71 КК України, з наведенням у вироку обґрунтувань такого рішення. Воно є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання у виді арешту в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 , судом враховано тяжкість вчиненого злочину, мотиви і причини його скоєння, строк відбутого покарання, дані про його особу, сімейний та матеріальний стан.

Зокрема, враховано таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття ОСОБА_7 у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається в поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого, не дають підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання із застосуванням ст.75 КК України, оскільки, як вбачається із змісту вказаної норми Закону, звільнення від відбування покарання з випробуванням до такого виду покарання, як арешт, не застосовується.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку у межах апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до касаційного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4