Справа № 453/161/18
№ провадження 1-кп/453/55/18
ВИРОК
іменем України
16.04.2018 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження № 0000041 від 15.01.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, учня ДНЗ "ВПУ-34" м. Стрий, не одруженого, не депутата, не адвоката, не нотаріуса, раніше судимого вироком Сколівського районного суду Львівської області від 18.12.2017 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , був засуджений 18.12.2017 року Сколівським районним судом Львівської за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
30.03.2017 близько 13:00 годин ОСОБА_4 повторно вчинив кримінальне правопорушення. Так, знаходячись у житловому будинку, який належить його тітці, ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , до якого мав вільний доступ та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне протиправне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 та переконавшись, що його ніхто не бачить, підійшов до шафи в одній з кімнат, де знаходилася шкатулка червоного кольору, в якій знаходилась золота обручка, шляхом вільного доступу викрав з даної шкатулки золоту обручку вагою 2,47 грам, вартістю 2 667 гривень 60 копійок, яка належить ОСОБА_6 , після чого з викраденим майном вийшов з житлового будинку та розпорядився ним на власний розсуд.

Вказаними вище діями ОСОБА_4 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, як і докази на їх підтвердження, від давання показань не відмовився.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, суд, допитавши обвинуваченого, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, винуватість у якому останнього визнана судом доведеною, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також те, що згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбаченими ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, їх характер та наслідки, особу обвинуваченого, який на ОСОБА_7 обліку не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивну характеристику за місцем проживання, спосіб життя (не одружений, учень ДНЗ «ВПУ-34» м. Стрий), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті виражає належні соціальні зв`язки; позицію потерпілого, який при призначенні покарання покладається на думку суду, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, а також те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінений органом пробації як високий, а ризик небезпеки для суспільства як середній, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України з врахуванням ч.4 ст.70 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України та покладенням обов`язків з числа визначених ст.76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, обвинуваченому не обирався та, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177- 178 КПК України і дані про його особу, суд не вбачає підстав для його визначення на цей час.

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Судових витрат по справі немає, цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.349, 370, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України, встановити ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ шкатулку червоного кольору - повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1