УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/3463/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №295/3463/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 27 березня 2018 року, -
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити своє законне рішення. При цьому, не погоджується з висновком слідчого судді про відсутність клопотання про поновлення строку на подачу скарги. Звертає увагу на ухвалу слідчого судді того ж суду від 17.01.2018. Зазначає, що суд безпідставно не провів судовий розгляд провадження в режимі відеоконференції.
Згідно оскарженої ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 27 березня 2018 року, скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, яка полягає в нездійсненні інших процесуальних дій на досудовому розслідуванні, повернуто скаржнику.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив оскаржену ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 370 КПК України - судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним Кодексом.
Як вважає апеляційний суд, слідчий суддя дотримався вище зазначених вимог Закону.
Так, главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема, у скарзі зазначаються й вимоги особи, яка її подає та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність дій чи бездіяльності органу досудового розслідування. До скарги мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи, викладені в ній.
Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_7 , останнім не конкретизовано у чому полягає бездіяльність слідчого або прокурора, та відсутнє клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження цієї бездіяльності.
Відповідно до вимог ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені відповідні рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, у тому числі й нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Згідно п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч.1, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає що, повертаючи скаргу скаржнику, слідчий суддя в ухвалі обґрунтовано послався на її невідповідність вимогам кримінального процесуального законодавства та на норми ч.1 ст.304 КПК України відносно порушення ОСОБА_7 процесуального строку на подання скарги.
Таким чином, апеляційні доводи скаржника ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження та є необґрунтованими.
Крім того, є безпідставним і апеляційне посилання скаржника на незаконну відмову в задоволенні його клопотання про здійснення судового розгляду скарги в режимі відеоконференції, оскільки слідчий суддя одноособово, в порядку передбаченому вимогами ст.304 КПК України, повернув скаргу ОСОБА_7 , залишивши її без розгляду по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 27 березня 2018 року про повернення скарги ОСОБА_7 належним чином мотивована та відповідає вимогам КПК України, підстави для її скасування відсутні.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення скарги ОСОБА_7 не перешкоджає його праву для повторного звернення із відповідної скаргою, але в порядку та спосіб передбачені кримінальним процесуальним Кодексом України, до слідчого судді.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 27 березня 2018 року, якою скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області повернуто скаржнику без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: