Справа №639/7147/17
Провадження №1-кп/639/189/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за №0002013 від 09.10.2017 року та №0002459 від 06.12.2017 року у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лютівка Золочівського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 в ніч з 25 на 26 серпня 2017 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в побутовій кімнаті приміщення казарми НТУ «ХПІ», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 195, побачив на столі залишений необачно без нагляду мобільний телефон «Xiaomi Readmi 3s», належний раніше йому знайомому ОСОБА_7 .
Саме в той час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного майна ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи ту обставину, що у нічний час доби за його діями ніхто не спостерігає і не зможе завадити доведенню його злочинного умислу до кінця, шляхом вільного доступу, таємно заволодів мобільним телефоном «Xiaomi Readmi 3s».
Після цього, ОСОБА_6 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті злочинного діяння ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3610 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №23473 від 29.11.2017 року.
Також, ОСОБА_6 , 15.09.2017 року у період часу приблизно після 08 години ранку, але не пізніше 16 години, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебуваючи у приміщенні житлового блоку казарми НТУ «ХПІ», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 192, побачив на тумбочці залишену необачно без нагляду банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_4 та знаходилась у його користуванні.
Саме в той час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаної банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк», з метою подальшого зняття грошових коштів, які на ній знаходилися, належних ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , діючи умисно, використовуючи ту обставину, що усі курсанти НТУ «ХПІ» у період зазначеного часу перебувають на заняттях, а за його діями ніхто не спостерігає і не зможе завадити доведенню його злочинного умислу до кінця, шляхом вільного доступу, таємно заволодів банківською карткою ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_4 , та знаходилася у користуванні останнього, а також аркушем паперу з цифрами «пін-коду», який лежав поруч.
Таким чином, ОСОБА_6 виконав всі дії, які вважав за необхідне для викрадення офіційного документу, яким є банківська картка ПАТ КБ «ПриватБанк», що є належним чином оформлений офіційний документ та матеріальний носій.
Після цього ОСОБА_6 з викраденим офіційним документом, з місця скоєння злочину зник.
Далі, ОСОБА_6 , продовжуючи протиправні злочинні дії, маючи при собі викрадену банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4 , бажаючи вчинити викрадення чужих грошових коштів, які рахувалися на той час на викраденій ним банківській картці, 15.09.2017 року приблизно о 16 годині зателефонував своєму приятелеві ОСОБА_8 та попросив того прибути до огородженої території НТУ «ХПІ» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 192.
Надалі, ОСОБА_6 того ж дня приблизно о 16 годині 20 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, спочатку передав викрадену ним банківську картку ОСОБА_8 , причетність якого до злочинного умислу, пов`язаного з таємним викраденням грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_4 під час досудового розслідування об`єктивно встановити не виявилось за можливе. Крім того, ОСОБА_6 передав йому й аркуш з цифрами «пін-коду» банківського рахунку, щоб можливо було безперешкодно зняти наявні на ньому грошові кошти.
При цьому, ОСОБА_6 , бажаючи довести злочинний умисел до кінця, завірив ОСОБА_8 , що банківська картка належить особисто йому і перебуває в його користуванні та, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення, попросив того зняти з неї усі грошові кошти, які знаходилися на рахунку. У свою чергу ОСОБА_8 , погодившись виконати його прохання, відразу направився до найближчого банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованого по вул. Полтавський шлях, 148/2, де зняв із вказаної картки грошові кошти в сумі 1250 грн., які рахувалися на банківському рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» банківської картки № НОМЕР_1 потерпілого ОСОБА_4 .
Після цього ОСОБА_8 повернувся до території НТУ «ХПІ», передав вказану суму грошових коштів ОСОБА_6 , якими той заволодів, звернувши їх на свою користь, та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
В результаті злочинного діяння ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 1250 грн.
Крім цього, ОСОБА_6 23.10.2017 року приблизно у період часу з 18 год. 40 хв. до 19 год. 55 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в побутовій кімнаті приміщення казарми НТУ «ХПІ», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 195, побачив на столі необачно залишений без нагляду мобільний телефон «Motorola Moto C Plus», належний раніше йому знайомому ОСОБА_9 .
Саме в той час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, відчуваючи безкарність за раніше вчинену крадіжку, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає і не зможе завадити доведенню його злочинного умислу до кінця, шляхом вільного доступу, таємно заволодів мобільним телефоном «Motorola Moto C Plus», вартістю 3528 грн., та флеш накопичувачем до вказаного мобільного телефону вартістю 294 грн.
Після цього, ОСОБА_6 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті злочинного діяння ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 3822 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №23473 від 29.11.2017 року.
Крім того, ОСОБА_6 03.11.2017 року приблизно в період часу з 13 години до 14 години, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в побутовій кімнаті приміщення казарми НТУ «ХПІ», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 195, побачив на столі необачно залишений без нагляду мобільний телефон «Meizu M3-Note», належний раніше йому знайомому ОСОБА_10 .
Саме в той час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, відчуваючи безкарність за раніше вчинені злочини з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає і не зможе завадити доведенню його злочинного умислу до кінця, шляхом вільного доступу, таємно заволодів мобільним телефоном «Meizu M3-Note».
Після цього, ОСОБА_6 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті злочинного діяння ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 2800 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №23473 від 29.11.2017 року.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих злочинах за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочинів так, як вони встановлені судом.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 надав показання, що він проходив військову службу в Збройних силах України, потім уклав контракт та проходив військову службу на Факультеті військової підготовки в НТУ «ХПІ».

В 2017 році захворіла його матір ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим йому терміново були необхідні грошові кошти для проведення її лікування. Після чого він звернувся до банківських установ та кредитної спілки, уклав кредиті договори та отримав кошти на суму більше 60 000 грн., які в подальшому були витрачені на лікування матері.

У вересні та жовтні 2017 року, при настанні строку повернення кредиту, у нього виникли фінансові проблеми та у зв`язку з тяжкими матеріальним становищем він не зміг своєчасно погасити черговий платіж, після чого вирішив заволодіти майном когось із курсантів НТУ «ХПІ». Так, він дійсно вчинив 3 крадіжки мобільних телефонів, які належали потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Вказані мобільні телефони він планувавзакласти в ломбард, а отримані грошові кошти витратити на погашення зобов`язань за кредитними договорами.

З показань обвинуваченого ОСОБА_6 , він також вчинив крадіжку банківської картки курсанта ОСОБА_4 , із якої в подальшому за допомогою знайомого зняв грошові кошти у сумі 1250 грн., які витратив на власний розсуд.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 просив суд врахувати, що на даний час він повністю відшкодував потерпілим спричинену матеріальну шкоду, у вчиненому він щиро розкаюється, злочини вчинив внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, просить суд врахувати, що він одружений та на його утриманні знаходиться малолітня дитина, у зв`язку з чим просить суд не призначати покарання у виді реального позбавлення волі.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у скоєних злочинах та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу винного.

На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочини, передбачені:

- ч.1 ст.357 КК України, тобто викрадення офіційного документу;

- ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, тяжких (хронічних) захворювань чи інвалідності не має, на даний час не працевлаштований, з 28.12.2017 року перебуває на обліку в Харківському міському центрі зайнятості як безробітний, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проходження служби на Факультеті військової підготовки НТУ «ХПІ» характеризується позитивно, раніше не судимий.

Відповідно до п.1, 5 ч.1 ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , є щире каяття та вчинення злочинів внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, що підтверджується наданими до суду медичними документами про проходження лікування його матері з березня 2017 року.

Згідно статті 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, його відношення до скоєних злочинів, той факт, що обвинуваченим повністю відшкодована спричинена потерпілим матеріальна шкода, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, та покарання у виді обмеження волі в межах санкції за ч.1 ст.357 КК України, що на переконання суду є необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_6 необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На підставі ст.75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання підсудного можливо без ізоляції від суспільства.

Цивільні позови по кримінальним провадженням потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , не заявлено.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого по справі.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведені по кримінальному провадженню судові експертизи на суму 99,00 грн. (дев`яносто дев`ять гривень 00 коп.).

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- мобільний телефон «Motorola Moto C Plus» - повернути потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як законному власнику (к/п а.с.75-77).
- мобільний телефон «Meizu M3-Note» - повернути потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як законному власнику (к/п а.с.65-66).
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1