пр. № 1-кп/759/552/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000224 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286; ч.1 ст.309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники: потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представник потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
01.06.2017р. до Святошинського районного суду м.Києва надійшло кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000224 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286; ч.1 ст.309 КК України, відповідно до ухвали Апеляційного суду м.Києва від 16.05.2017р.

Судове провадження на підставі зазначеного обвинувального акту судом не завершено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на відсутність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на даний час продовжують існувати, а саме: можливість обвинуваченого впливати на потерпілих та не допитатаного судом свідка щодо якого застосовано заходи безпеки та, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, можливість ухилитися від суду. Також прокурор просить врахувати і позицію потерпілих з даного питання.

Потерпілі підтримали думку прокурора та вважали за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі посилаючись і на те, що обвинувачений не висловлює жодного жалю з приводу події, яка призвела до загибелі їх сина. Представник потерпілих ОСОБА_9 підтримав позицію сторони обвинувачення та потерпілих.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, просив змінити запобіжний захід ОСОБА_3 на домашній арешт, посилаючись на те, що ризики прокурором не доведені та відсутні, допитані в судовому засіданні свідки зі сторони обвинувачення не вказали про те, що ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення, наявність обгрунтованої підозри не є підставою для продовження тримання особи під вартою, також просить врахувати, що обвинувачений має постійне місце проживання у м.Києві, місце роботи, не судимий та не має наміру переховуватися від суду, на що вказує і те, що він не скористався правом внесення застави. Обвинувачений клопотання захисника підтримав.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, потерпілих та їх представника, суд приходить до наступного висновку.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості, а також тяжкого злочину, який пов`язаний із загибелю людини, що являє собою значну суспільну небезпеку.

Крім того, суд враховує ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого ОСОБА_3 протизаконно впливати на потерпілих та свідка, щодо якого, як зазначається стороною обвинувачення, застосовано заходи безпеки, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню або вчинити інший злочин. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
Відповідно до вимог ст.178 КПК України суд приймає до уваги також дані про особу обвинуваченого, його соціальні зв`язки, а також вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Отже, суд вважає, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, в тому числі і домашній арешт, не можуть забезпечити прибуття обвинуваченого до суду.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи поведінку учасників кримінального провадження, його складність.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, що спричинив загибель людини, то суд керуючись правилами ч.4 ст.183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 197, 331, 369 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на шістдесят днів, тобто до 23.12.2017 року включно та утримувати на гаупхвахті ЦУ ВСП по м. Києву та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: