Справа № 308/8900/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000060 старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні №0000060 старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання слідчий вказує на те, що 22 березня 2017 року слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060. Підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР став рапорт старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про виявлення ознак кримінального правопорушення в ході проведення оперативно-розшукових заходів в рамках оперативно-розшукової справи категорії «Захист» №1005216 від 17.11.2016.
04 травня 2017 року слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096. Підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР став рапорт оперуповноваженого УКР ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про виявлення ознак кримінального правопорушення в ході проведення оперативно-розшукових заходів в рамках оперативно-розшукової справи категорії «Захист» №1005216 від 17.11.2016.
21 квітня 2017 року слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087. Підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР став рапорт оперуповноваженого УКР ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про виявлення ознак кримінального правопорушення в ході проведення оперативно-розшукових заходів в рамках оперативно-розшукової справи категорії «Захист» №1005216 від 17.11.2016.
30.06.2017 матеріали досудових розслідувань №0000060, №0000087 та №0000096 об`єднані в одне провадження за №0000060.
В ході досудового розслідування встановлено, що ніде не працюючий мешканець міста Хуст, Закарпатської області ОСОБА_7 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, діючи умисно, незаконно, з метою збуту, придбав кристалічну речовину світло-жовтого кольору загальною вагою 0,3815 грама, в якій міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено метамфетамін в загальній кількості 0,1038 грама, в розфасованих двох безбарвних, прозорих полімерних пакетах, відповідно масою 0,1981 грама та 0, 1834 грама. Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на незаконне збагачення шляхом збуту психотропних речовин, умисно, незаконно, з метою збуту, зберігав дану речовину при собі приблизно до 17 години 58 хвилин 21 березня 2017 року.
В подальшому ОСОБА_7 діючи у попередній змові із ОСОБА_8 , в його присутності знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_1 , умисно, незаконно, з корисливих мотивів, вищевказану кристалічну речовину світло-жовтого кольору, яка містить психотропну речовину метамфетамін, розфасовану у двох прозорих полімерних пакетах вагою 0,1981 грама та 0,1834 грама, збув ОСОБА_9 , якого залучено до проведення оперативно-розшукового заходу - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки в рамках , за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 1000 гривень.
Згідно висновку експерта №6/181 від 04.0.2017 - надані на експертизу кристалічні речовини світло-жовтого кольору у двох безбарвних, прозорих полімерних пакетах містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Загальна маса метамфетаміну у досліджуваних кристалічних речовинах світло-жовтого кольору складає 0,1038 грама.
Крім цього, ОСОБА_7 , діючи у попередній змові із ОСОБА_8 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, умисно, незаконно, з метою збуту, придбали кристалічну речовину світло-жовтого кольору загальною вагою 0,3922 грама, в якій міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено метамфетамін в загальній кількості 0,0571 грама, в розфасованих двох безбарвних, прозорих полімерних пакетах, відповідно масою 0,2011 грама та 0, 1911 грама. Після чого, ОСОБА_8 ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно, незаконно, з метою збуту, зберігав при собі приблизно до 17 години 52 хвилин 20 квітня 2017 року.
В подальшому, ОСОБА_8 знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_7 умисно, незаконно, з корисливих мотивів, вищевказану кристалічну речовину світло-жовтого кольору, яка містить психотропну речовину метамфетамін, розфасовану у двох прозорих полімерних пакетах вагою 0,2011 грама та 0,1911 грама, збув ОСОБА_9 , якого залучено до проведення оперативно-розшукового заходу - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки в рамках , за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 1000 гривень.
Згідно висновку експерта №6/262 від 17.05.2017 - надані на експертизу кристалічні речовини світло-жовтого кольору у двох безбарвних, прозорих полімерних пакетах містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Загальна маса метамфетаміну у досліджуваних кристалічних речовинах світло-жовтого кольору складає 0,0571 грама.
09.09.2017 о 19 годині 25 хвилин ОСОБА_7 , відповідно до ст.208 КПК України затримано за під підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
10.09.2017 року стороною обвинувачення, відповідно до ст.278 КПК України повідомлено про підозру: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, одруженому, непрацюючому, раніше не судимому, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, а також незаконний збут психотропних речовин, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
09 вересня 2017 року на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду було проведено обшук за адресою АДРЕСА_3 по місцю проживання ОСОБА_10 , в ході якого було виявлено та вилучено: 2 пневматичні рушниці; 1 пневматичний пістолет; 4 коробки від мобільних телефонів; 2 сімкартки; мобільний телефон марки «Айфон» з сім карткою; грошові кошти в сумі 4500 гривень; дисковий накопичувач 500 Gb; флешкарта «Mikro CD» 4 Gb; штикніж.
Слідчий зазначає, що виявлене та вилучене в ході проведення зазначеного вище обшуку майно є речовими доказами, є знаряддям та засобом вчинення кримінального правопорушення, щодо якого здійснюється досудове розслідування , оскільки на них збереглись відомості, які в подальшому нададуть органу досудового розслідування встановити обставини кримінального провадження та матиме доказове значення у даному кримінальному провадженні.
У відповідності до ч. 2 п.п. 1,3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та можливої конфіскації майна , а тому слідчий у клопотанні просить накласти арешт на вилучені в ході проведення обшуку від 09.09.2017 року за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_3 речі.
В судовому засіданні слідчий та прокурор вимоги клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Власник майна на розгляд клопотання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рапорт слідчого. Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Заслухавши доводи слідчого, прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування об`єднаних в одне кримінальне провадження №0000060 від 30.06.2017 року проваджень, попередня правова кваліфікація ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України.

Слідчим суддею також встановлено, що 09 вересня 2017 року на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду було проведено обшук за адресою АДРЕСА_3 по місцю проживання ОСОБА_10 , в ході якого було виявлено та вилучено: 2 пневматичні рушниці; 1 пневматичний пістолет; 4 коробки від мобільних телефонів; 2 сімкартки; мобільний телефон марки «Айфон» з сім карткою; грошові кошти в сумі 4500 гривень; дисковий накопичувач 500 Gb; флешкарта «Mikro CD» 4 Gb; штикніж.
Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів (в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Під час розгляду клопотання слідчим доведено, що вилучені 09.09.2017 року у ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_3 по місцю проживання ОСОБА_10 , речі, а саме: мобільний телефон марки «Айфон» з сім карткою та штикніж мають значення речових доказів у кримінальному проваджені №0000060 та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання в частині накладення арешту на вилучені 09.09.2017 року у ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_3 по місцю проживання ОСОБА_10 , речі, а саме: мобільний телефон марки «Айфон» з сім карткою, штикніж підлягає до задоволення.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на 2 пневматичні рушниці; 1 пневматичний пістолет; 4 коробки від мобільних телефонів; 2 сімкартки; грошові кошти в сумі 4500 гривень; дисковий накопичувач 500 Gb; флешкарта «Mikro CD» 4 Gb, слід відмовити, оскільки слідчим у клопотанні та в судовому засіданні необґрунтовано, що вказані речі мають значення речових доказів по кримінальному провадженню №0000060, можливо зберігли на собі сліди кримінального правопорушення, набуті кримінально протиправним шляхом та відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Слідчий на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України не довів слідчому судді необхідність арешту майна на зазначені речі, а також наявність підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчим у клопотанні та в судовому засіданні необґрунтовано, що вказане майно має значення речових доказів по кримінальному провадженню, відповідає критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження .

Із змісту клопотання, матеріалів провадження, як і доводів, висловлених слідчим у суді , вбачається, що органом досудового слідства не доведено, що зазначені речі про арешт яких ставиться питання, мають значення доказу в даному кримінальному провадженні і підпадають під критерії, визначені у ст.98 КПК України, зокрема: не обґрунтовано в достатній мірі, що вони є знаряддям/засобом вчинення кримінального правопорушення, які саме сліди кримінального правопорушення вони на собі зберегли, і які інші відомості можна отримати за їх допомогою, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, крім тих, що вже були отримані під час проведення огляду.

Що стосується доводів слідчого в частині накладення арешту на зазначені речі з метою забезпечення в майбутньому виконання вироку суду в частині конфіскації майна, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Із змісту клопотання та долучених до нього матеріалів не вбачається, що гр-ну ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, а відтак на думку слідчого судді відсутні підстави для накладення арешту на зазначені речі з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, тому слідчий суддя вважає, що клопотання в цій частині є необґрунтованим.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000060 старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене майно під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_3 а саме: мобільний телефон марки «Айфон» з сім карткою; штикніж.
В іншій частині вимог клопотання відмовити.
Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1