Кримінальне провадження № 629/3486/17
Номер провадження 1-кп/629/411/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою повною освітою, військовозобов`язаного, одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
04.08.2017 року, близько 23:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, з мотиву наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зі столу кімнати викрав мобільний телефон марки «Alcatel» моделі «4034D», вартістю 956,00 гривень, та планшет «Prestigio» моделі «MultiPad Wize PMT3021 8 Gb 3 G» з зарядним пристроєм до нього, вартістю 1775,00 гривень.
З викраденим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2731,00 гривень.
У судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, пояснивши, що він дійсно, 04.08.2017 року, близько 23:00 год., за вищевказаних обставин, з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , викрав належні ОСОБА_5 , мобільний телефон та планшет з зарядним пристроєм до нього, якими розпорядився на власний розсуд. Вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.
У скоєному розкаюється.
У зв`язку з повним визнанням вини обвинуваченим, його згодою з правовою кваліфікацією своїх дій при обставинах встановлених при досудовому розслідуванні, не оспоренням фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, про те, що вони будуть позбавленні права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, заперечень з боку прокурора, виходячи з вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого.
Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд находить його вину повністю доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря-психіатра, в наркологічному відділенні не перебуває, одружений, проживає за постійним місцем проживання, військовозобов`язаний, має на утриманні трьох малолітніх дітей.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до середнього ступеня тяжкості (ст. 12 КК України).
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, висновків органу пробації, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку про те, що його подальше перевиховання та попередження скоєння ним нових злочинів можливе при призначенні покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 статті 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», в зв`язку з тим, що він має на утриманні трьох малолітніх дітей.
Прокурор в судовому засіданні вважав наявними правові підстави для застосування закону про амністію до обвинуваченого ОСОБА_4 .
Як встановлено ст.. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."в" ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Як вбачається з свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ОСОБА_4 являється батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Кримінальне правопорушення вчинене 04 серпня 2017 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень, передбачених ст.. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», у відношенні ОСОБА_4 судом не встановлено, амністія до нього раніше не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 , що амністія в подальшому протягом останніх десяти років до нього не може бути застосована.
Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення товарознавчої експертизи № 3936 від 01.09.2017 року в сумі 395 гривень 48 копійок.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ОДИН рік.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Речові докази: мобільний телефон марки «Alcatel» моделі «4034D», планшет «Prestigio» моделі «MultiPad Wize PMT3021 8 Gb 3 G» з зарядним пристроєм до нього, які передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити їй же.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення товарознавчої експертизи № 3936 від 01.09.2017 року у розмірі 395 гривень 48 копійок які необхідно стягнути на наступні реквізити: код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, одержувач платежу Держава.
Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя: ОСОБА_1