1-кп/357/208/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.03.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005959 від 11.11.2017 р. щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської обл., громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

10.11.2017 р. близько 20 год. 40 хв. водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «AUDI А6» д.н. НОМЕР_2 та виконуючи маневр повороту ліворуч з вулиці Олеся Гончара на вулицю Першотравнева в м. Біла Церква Київської обл., напроти будинку №75 по вул. Першотравнева, перетинаючи нерегульований пішохідний перехід, визначений дорожніми знаками 5.31.1; 5.35.1 (пішохідний перехід) в порушення вимог Правил дорожнього руху України: п.2.3(б) , де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п. 4.16(а), де вказано, що пішохід має право: на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора, п. 12.3 « у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», п. 18.1. «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»; п. 18.4: «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека» невірно оцінив дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність, своєчасно не застосував екстрене гальмування, не переконався, що на пішохідному переході відсутні пішоходи, продовжив рух та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які перетинали проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «AUDI А6» д.н. НОМЕР_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала наступні тілесні ушкодження: закритий перелом лівої ключиці; перелом 4-7 ребер зліва, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення переломів необхідно тривалий строк більше ніж 3 тижні. При вивченні медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , ушкоджень які б свідчили про травматичний характер їх пошкодження не виявлено.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_7 вимог пп. 2.3 (б), 12.3, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю і пояснив, що дійсно 10.11.2017 р. близько 20 год. 40 хв., керуючи належним йому автомобілем марки «AUDI А6» д.н. НОМЕР_2 та виконуючи маневр повороту ліворуч з вулиці Олеся Гончара на вулицю Першотравнева в м. Біла Церква, перетинаючи нерегульований пішохідний перехід, не помітив вчасно пішоходів ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які перетинали проїзну частину дороги та допустив наїзд на потерпілу ОСОБА_4 . Відразу зупинився та викликав швидку медичну допомогу.

Під час лікування допомагав потерпілій купувати необхідні медичні препарати та в подальшому грошовим переказом направив 20000 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди

Заявлений і уточнений в судовому засіданні цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн. не визнав, вважаючи його безпідставним.

У скоєному чистосердечно розкаюється, просить суворо не карати.

Визнаючи себе повністю винним у скоєнні вищевказаних дій, обвинувачений ОСОБА_7 просив суд не досліджувати докази щодо обставин справи, які він не оспорює, при цьому права та наслідки вказаної відмови йому детально роз`яснено.

Потерпіла ОСОБА_4 , її представник, захисник обвинуваченого та прокурор не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_7 у скоєнні злочину доведена повністю і його дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ст.286 ч.1 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілій тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_7 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, чистосердечно розкаюється у вчиненому, частково відшкодував потерпілій завдані збитки, за місцем попередньої роботи характеризується позитивно вказані обставини розцінюються судом як пом`якшуючі покарання обставини.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

При визначенні виду покарання щодо обвинуваченого потерпіла послалася на розсуд суду.

З врахуванням всіх вищенаведених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і йому доцільно призначити покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами, з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України - звільнивши від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком, поклавши певні обов`язки.

Суд рахує, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 .

В ході досудового слідства потерпілою ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди з ОСОБА_7 , який в подальшому було уточнено в судовому засіданні з врахуванням відшкодованої суми, відповідно до якого потерпіла просила стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди - 50000 грн.

Цивільний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який суд, згідно ст. 129 КПК України, має вирішити.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав факт отримання потерпілою ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень за вказаних у обвинуваченні обставин, внаслідок чого вона тривалий час перебувала на лікуванні, перенесла ряд операцій, фізичні та душевні страждання, в зв`язку з чим порушився її нормальний ритм життя.

З врахуванням відшкодованої обвинуваченим суми в розмірі 20000 грн., що не оспорює потерпіла, а також, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає достатнім розмір такої, що підлягає стягненню з обвинуваченого суми 30000 грн.

Речові докази у провадженні автомобіль марки «AUDI А6» д.н. НОМЕР_2 , який згідно розписки передано на відповідальне збереження власнику ОСОБА_7 необхідно залишити йому по-приналежності.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України і призначити покарання у виді 1(одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1(один) рік.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік, поклавши обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000(тридцять тисяч) грн.

Речовий доказ - автомобіль марки «AUDI А6» д.н. НОМЕР_2 , який згідно розписки передано на відповідальне збереження власнику ОСОБА_7 необхідно залишити ОСОБА_7 по-приналежності.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30(тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1 ,