Справа № 645/1996/18
Провадження № 1-кс/645/469/18
УХ В А Л А
іменем України

25 квітня 2018 р. м. Харків

Фрунзенського районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову від 15.03.2018 року слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000463 від 23 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова, із скаргою на постанову від 15.03.2018 року слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000463 від 23 лютого 2018 року.

В обґрунтування скарги зазначив, що 23.11.2017 року він звернувся до Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області із заявою про вчинення крадіжки майна із домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке знаходиться у користуванні його родини. Із зазначеного домоволодіння було викрадено газову двоконфорочну піч в робочому стані. До прибуття поліції він в гаражі, напроти зазначеного будинку, встановив здійснення незаконного прийому металобрухту, та виявив викрадену піч в розібраному та пошкодженому стані.

06.02.2018 року заявник звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 213 КК України, 23.02.2018 року відомості щодо вчинення кримінального правопорушення за ст. 213 КК України були внесені до ЄРДР.

14.03.2018 року, під час допиту його в якості свідка в зазначеному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 повідомив, що йому була спричинена майнова та моральна шкода, тому просив визнати його потерпілим по справі. Але постановою слідчого від 15.03.2018 року йому було відмовлено у задоволенні клопотання, постанова була ним отримана тільки 16.04.2018 року. Просив скасувати постанову слідчого від 15.03.2018 року, як таку, що порушує його права, передбачені ст. 56 КПК України. Зазначив, що постанова слідчого є немотивованою, та постановленою в порушення ст. 9, 110 КПК України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 доводи скарги підтримав, просив задовольнити, при цьому пояснив, що із постановою слідчого він не згоден, йому не відомо, що за кримінальне провадження від 23.03.2013 року, на яке в постанові посилається слідчий. Зазначив, що постанова слідчого не вмотивована, не відповідає ст. 2, 9, 110 КПК України та підлягає скасуванню. Крім того, зазначив, що за фактом вчиненої крадіжки майна, що належить його родині, відомості були внесені в ЄРДР та він був визнаний потерпілим у кримінальному провадженні.

Слідчий Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в судовому засіданні доводи скарги не підтримав, та пояснив, що в резолютивній частині постанови від 15.03.2018 року була припущена описка в даті кримінального провадження, 23.03.2013 року, замість 23.02.2018 року, але вказана вірна дата була зазначена в вступній та мотивувальній частині постанови, та саме 23.02.2018 року відомості щодо вчинення кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР. ОСОБА_5 є заявником у даному кримінальному провадженні, саме за його заявою були внесені відомості до ЄРДР, але будь-яких доказів спричинення йому майнової та моральної шкоди саме у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 213 КК України не було встановлено. Також зазначив, що є інше кримінальне провадження за ч. 3 ст. 185 КК України щодо крадіжки майна, у якому ОСОБА_3 було визнано потерпілим. Так як не має підстав вважати, що ОСОБА_3 було спричинено майнову та моральну шкоду здійсненням прийому брухту металів або організацією пункту прийому металобрухту, то ним було відмовлено у задоволені клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим.
Суд, вислухавши заявника, слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000463 від 23 лютого 2018 року за ст.. 213 КК України, вважає, що вказана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 55 КПК України - потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно ст.. 304 КПК України - скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно ст.. 305 КПК України - слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Згідно ст.. 307 КПК України - за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру;2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
В судовому засіданні встановлено, що 22.02.2018 року до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшла ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова про зобов`язання уповноваженої особи Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості про кримінальне правопорушення за заява ОСОБА_3 від 06.02.2018 року, відомості до ЄРДР були внесені 23.02.2018 року за ч. 1 ст.213 КК України.

14.03.2018 року під час допиту ОСОБА_3 в якості свідка по даному кримінальному провадженню, він заявив клопотання про визнання його потерпілим в даному кримінальному провадженні, не зазначивши будь-яких обгрунтувань.

Постановою слідчого від 15.03.2018 року у задоволені клопотання було відмовлено. Копія постанови не була надіслана ОСОБА_3 , а вручена лише 17.04.2018 року, що підтверджується розпискою ОСОБА_3 .. В обгрунтування постанови слідчий посилався на положення ст. 55 КПК України, в частині 5 якої передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Тобто слідчий прийшов до висновку про відсутність завданої шкоди ОСОБА_3 даним кримінальним правопорушенням за ч. 1 ст. 213 КК України, за яким відповідальність передбачена за здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами, здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів посадовими особами суб`єктів господарської діяльності, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, тобто злочин у сфері господарської діяльності.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 була спричинена майнова та моральна шкода за фактом вчинення крадіжки його майна, за даним фактом було порушено кримінальне провадження, в якому ОСОБА_3 визнано потерпілим.
Згідно ст. 2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 110 КПК України - процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371-374 цього Кодексу.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що слідчим була прийнята правомірна відмова у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, так як відсутні будь-які дані, які б свідчили про спричинення йому майнової та моральної шкоди саме в кримінальному провадженні за ст. 213 КК України та встановлено, що по факту кражи майна заявника внесені відомості до ЄРДР та він був визнаний потерпілим, тому у задоволені скарги необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 303-307 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову від 15.03.2018 року слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000463 від 23 лютого 2018 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1