Справа №489/893/18
Провадження №1-кс/489/317/18
УХВАЛА
іменем України
20 лютого 2018 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000695, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.121 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, громадянина України, місце проживання якого зареєстровано та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1
встановив:
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в тому, що 17.02.2018 року приблизно о 20:00 год., перебуваючи за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого побутового конфлікту з ОСОБА_7 , діючи умисно, наніс не менше двох ударів в область черева останньої, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя.
Надані прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме умисного тяжкого тілесного ушкодження.
Доводи прокурора про існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду з підстав тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, є необґрунтованими. Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 лютого 2015 року по справі «Подвезько проти України» зазначив, що ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою. Постійне місце проживання та наявність малолітньої дитини також спростовують існування зазначеного ризику.
Ризик незаконного впливу на потерпілого у кримінальному провадженні не доведено, відсутні будь-які відомості щодо спроб підозрюваного вплинути на ОСОБА_7 .
Разом з тим, наявні достатні підстави вважати про існування ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень. За змістом рішення Європейського суду з прав людини по справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може слугувати для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та тримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в аспекті обставин справи, зокрема біографії та характеристики особи, про яку йдеться. З урахуванням неодноразового притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пояснень свідків з приводу систематичного застосування насильства до потерпілої ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень є доведеним.
Тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення у сукупності із репутацією підозрюваного через неодноразове засудження за кримінальні правопорушення, а також наявність єдиного місця проживання підозрюваного протягом тривалого часу із потерпілою, свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання доведеному прокурором ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, немає підстав визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненому із застосуванням насильства.
Керуючись ст. ст. 193, 196, 372 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк п`ятдесят дев`ять днів до 17 години 30 хвилин 19 квітня 2018 року.
Строк дії ухвали закінчується 19 квітня 2018 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя