У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2017 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого Ужгородського ВП ГУНП України Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий Ужгородського ВП ГУНП України Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_3 , про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 06.11.2017 року, близько 21 год. 13 хв., здійснюючи патрулювання працівниками УПП було зупинено в м. Ужгороді по вул. Грушевського автомобіль марки «Фольцваген Венетто» з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 , при перевірці якого працівниками УПП було виявлено неспівпадання номера кузова на автомобілі із зазначеним на свідоцтві про право власності.

Дане повідомлення було зареєстровано в журналі єдиного обліку Ужгородського відділу поліції ЄО № 24481 від 06.11.2017 року.

Слідчий у клопотанні зазначає, що 07.11.2017 року Ужгородським ВП ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування по матеріалам, які було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003100 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що під час огляду місця події 29.06.2017 року було оглянуто автомобіль марки «Фольцваген Венетто» з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 , вилучено та поміщено його на штраф майданчик Ужгородського ВП ГУНП Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 А, для проведення трасологічної експертизи та технічної експертизи документа, та встановлення факту легального перебування даного автомобіля на території України. Під час проведення огляду автомобіля марки «Фольцваген Венетто» з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 , користувач даного автомобіля громадянин ОСОБА_4 надав працівникам слідчо-оперативної групи заяву щодо добровільної згоди на вилучення вищевказаного автомобіля та поміщення його на штрафний майданчик з метою проведення всіх необхідних експертиз.

Слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 в рамках розслідування вказаного кримінального провадження винесено постанову про призначення технічної експертизи документа, а саме свідоцтва про реєстрацію т/з, трасологічної експертизи, проведення яких доручено експертам НДЕКЦ УМВС України в Закарпатській області, результати яких очікуються.

Вказує, що на підставі отриманих висновків трасологічної експертизи кузова автомобіля планується надати запит до сектору «УкрБюро» Інтерполу ГУНП в Закарпатській області з метою проведення перевірки по даному автомобілю.

Зауважує, що в даному кримінальному проваджені не встановлені на теперішній час обставини, які потребують доказуванню, а саме підтвердження факту внесення змін в агрегати даного автомобіля, можливого встановлення факту підроблення документів, зокрема, технічного паспорту до даного автомобіля.

Слідчий зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України автомобіль «Фольцваген Венетто» з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 , приєднано в якості речового доказу по вказаному кримінальному проваджені.

За твердженням слідчого з метою встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, а також враховуючи, що вищевказаний автомобіль марки «Фольцваген Венетто» з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 , має важливе значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та може бути використаний як доказ, і на ньому збереглися сліди скоєння кримінального правопорушення, за участі вказаного автомобіля необхідне проведення слідчих дій трасологічної експертизи кузова автомобіля, встановлення істини через сектор УкрБюро Інтерполу ГУНП Закарпатській області, а не накладення арешту і видача з спецмайданчику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області автомобіля марки «Фольцваген Венетто» з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 унеможливить проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз. Також слідчий зазначає, що потрібно врахувати те, що особа - власник автомобіля, усвідомлюючи те, що автомобіль може бути викраденим за межами території України, а можливо встановивши першочергові номерні позначення навіть на території України може здійснити пошкодження, розбирання чи реалізацію автомобіля, що унеможливить його повернення офіційному власнику

З посиланням на викладене слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «Фольцваген Венетто» з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 , шляхом заборони використовувати, відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином зазначеним нерухомим майном, та зберігати його на штрафному майданчику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород вул. Гагаріна 10А.

Дослідивши подане клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Проте, всупереч імперативним вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого не зазначено підставу і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
В свою чергу, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає конкретні випадки, в разі наявності яких може бути взагалі розглянуто питання про арешт майна.
Разом з тим, у порушення приписів п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, а також до клопотання не додані оригінали або копії відповідних документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Також, слідчий клопоче про накладення арешту на нерухоме майно, однак доказів щодо поширення на вказаний транспортний засіб у розумінні положень ст. 181 Цивільного кодексу України режиму нерухомої речі не надав, а, як правило, автомобіль відноситься до рухомих речей.
Відповідно до вимог ч. ч. 5, 6 ст. 132 КПК України, при розгляді питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Однак, як встановлено слідчим суддею, до клопотання про арешт майна слідчим не додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Крім того, як вбачається з долучених матеріалів, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучено згідно з протоколом огляду місця події від 06.11.2017 року в ході проведення огляду місця події вказаного дня. Дане клопотання про арешт майна подано до суду 10.11.2017 року.

Положеннями ч. 1 ст. 113 КПК України визначено поняття процесуальних строків, якими є встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

За приписами ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Однак, клопотання не містить обґрунтування щодо підстав вилучення майна, на яке сторона кримінального провадження просить накласти арешт, в розрізі з положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України, та обґрунтування поважності причин пропущення строку звернення з даним клопотанням, яке в даному випадку повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Оскільки встановлено, що погоджене прокурором клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає не можливим розглянути його, як про це просить в клопотанні слідчий.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, а для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години, початок обчислення якого рахувати з моменту фактичного отримання вказаного клопотання прокурором.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого Ужгородського ВП ГУНП України Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна повернути прокурору Ужгородської місцевої прокуратури юристу 1 класу ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1