Справа № 405/4299/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілий - ОСОБА_4 ,
захисників - ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005887 від 07.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2018 року обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 22 березня 2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

В судовому засіданні прокурор, думку якого підтримав потерпілий, вказав про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не відпали, обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочинів, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 заперечили щодо продовження запобіжного заходу, зазначивши, що ризики прокурором для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не доведені. Крім того, просила врахувати, що ОСОБА_7 має ряд тяжких захворювань, потребує лікування, яке умовах УВП №14 не може бути забезпечене.

Інші учасники процесу підтримали позицію захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 суд бере до уваги вимоги Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.
Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
При вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, з конфіскацією майна. Обвинувачується у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб, з місця вчиненого злочину зник, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 неодружений, не працюючий, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Незадовільний стан здоров`я ОСОБА_7 не зменшує ступенів ризиків, встановлених судом.

Наведене свідчить про те, що обвинувачений в подальшому може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та наявності ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
На підставі викладеного запобіжний захід тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підлягає продовженню строком на 60 днів, тобто до 17 травня 2018 року, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.
Керуючись ст.331 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів до 17 травня 2018 року 16:45 год.

Копію ухвали направити для відома начальнику ДУ «Кропивницька УВП (№ 14)».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду м. Кіровограда ОСОБА_9