Справа № 761/219/18
Провадження № 1-кс/761/695/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 220 170 000 000 004 61 за ч. 3 ст.3321 КК України про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м.Києва звернувся старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 з погодженим прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 клопотанням у кримінальному провадженні № 220 170 000 000 004 61 за ч. 3 ст.3321 КК України про накладення арешту на судно «WHISPER» (ІМО 8982319).

На обґрунтування клопотання зазначено, що починаючи з 2016 року невстановленими особами Азово-Чорноморського регіонального управління ДПСУ, ДП «Адміністрації морських портів», ТОВ «Портофлот-Транс», ТОВ «Брокбункерсервіс» та іншими створено організовану групу, яка здійснює контрабандне ввезення із-за кордону в Україну через тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим (далі - АРК) вантажів підакцизних товарів (тютюнових виробів) з приховуванням від митного контролю та без сплати належних податків та митних платежів, що заподіює шкоду економічним інтересам держави.

За даними розслідування, такі особи здійснюють закупівлю на території АРК тютюнових виробів, придбаних за кордоном, та незаконно, за допомогою морських суден, переміщують товар у зону відповідальності Азово-Чорноморського регіонального управління ДПСУ.

У подальшому вказані тютюнові вироби перевантажуються на судна, які доставляють вантаж на територію України поза зонами митного контролю.

Розслідуванням встановлено, що незаконне переміщення тютюнових виробів здійснюється, зокрема, з використанням судна «WHISPER» (ІМО8982319, під прапором Танзанії), під час огляду якого 31.12.2017 виявлено тютюнові вироби марки «Mikado», у кількості 1737 коробів, без марок акцизного збору та відповідних товарно-супровідних документів.

У зв`язку з викладеним слідчий просив накласти арешт на вказане вище судно, оскільки останнє використовувалось як засіб вчинення кримінального правопорушення, рішенням слідчого від 06.01.2018 визнано речовим доказом, тобто потребує збереження.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав, зазначивши, що судно не вилучалось, тобто не має статусу тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Зазначене положення Конституції покладене в основу однієї з засад кримінального провадження, сутність якої відображена у ст. 16 КПК України та передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження можливе лише на підставі вмотивованого судового рішення, без наявності якого допускається лише тимчасове вилучення майна.

Наведена засада гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими якого є можливість безперешкодного володіння, користування та розпорядження об`єктом права власності, допускається виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 3321 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, обґрунтованість слідчим застосування ініційованого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків приховування та використання вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. 41 Конституції України, ст. 2, 9, 16, 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 220 170 000 000 004 61 арешт на судно «WHISPER» (ІМО 8982319).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1