Справа № 192/1/18
Провадження № 1-кс/192/6/18
У Х В А Л А
11.01.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне клопотання старшого слідчого Солонянського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000001 від 01 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

користувача майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на рухоме майно, а саме: автомобіль «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.09.2004 належить ОСОБА_6 та знаходився у фактичному користуванні ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий та прокурор зазначили, що 31.12.2017 приблизно о 01.40 години на автодорозі с. Павлівка с. Квітуче (с. Войкове), поблизу повороту на с. Пропашне на території Солонянського району Дніпропетровської області, сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: наїзд автомобілем «ВАЗ-21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , на пішохода ОСОБА_7 , який лежав на проїзній частині дороги. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

За даним фактом 01.01.2018 було розпочато кримінальне провадження №0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Згідно з протоколом додаткового огляду транспортного засобу від 05.01.2018 року встановлено механічні пошкодження автомобіля «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В ході огляду автомобіль «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 вилучений до Солонянскього ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

05.01.2018 року автомобіль «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 долучений до провадження як речовий доказ та залишений на зберіганні на території Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого в смт Солоне по вул.Строменко, 1 Солонянського району Дніпропетровської області.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.09.2004 року автомобіль «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 .

У зв`язку з викладеним у слідства є підстави вважати, що якщо автомобіль «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , буде знаходитися у власника, тобто ОСОБА_6 , або у користувача ОСОБА_8 , то це може призвести до зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий з метою збереження речових доказів, а також для запобігання можливості знищення або пошкодження майна, просить накласти арешт на автомобіль «ВАЗ-21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.09.2004 належить ОСОБА_6 та знаходився у фактичному користуванні ОСОБА_4 та яким в момент ДТП керував ОСОБА_5 .

Власник майна в судове засідання не з`явився, а згідно ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши прокурора, слідчого, користувача майна та особу, яка керувала автомобілем під час ДТП, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч. 2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Слідчим, в якості мети накладання арешту на рухоме майно, було зазначено про необхідність збереження речових доказів, запобігання можливості пошкодження, знищення, такого майна, а також використання цього майна в якості доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 01 січня 2018 року було внесено відомості до ЄРДР №0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 05 січня 2018 року автомобіль «ВАЗ-21011», номерний знак НОМЕР_1 , був приєднаний до кримінального провадження №0000001 та залишений на зберіганні на території Солонянського ВП ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області.

З додаткового протоколу огляду транспортного засобу від 05 січня 2018 року вбачається, що автомобіль «ВАЗ-21011», номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, та був вилучений до Солонянського ВП.

Слідчий суддя посилається на те, що метою арешту майна, зокрема, є збереження речових доказів, а ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В даному випадку, вважаю, що слідчим обґрунтовано в якості мети арешту майна зазначено збереження речових доказів, запобігання можливості пошкодження, знищення, такого майна, а також використання цього майна в якості доказів, яким є автомобіль «ВАЗ-21011», номерний знак НОМЕР_1 , оскільки іншим способом зберегти речові докази, які збереглися на автомобілі, інакше як шляхом арешту автомобіля - неможливо.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування цього заходу - запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобіль «ВАЗ-21011», номерний знак НОМЕР_1 може зберігати на собі сліди злочину, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно.

Слідчий суддя вважає, що слідчим було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що існують правові підстави для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого Солонянського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000001 від 01 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ-21011», номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12 вересня 2004 року належить ОСОБА_6 та який знаходився у фактичному користуванні ОСОБА_4 .
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особами, які були відсутні при її оголошенні з моменту отримання копії цієї ухвали.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1