Справа № 275/25/18

В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2018 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого - суддi ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинівка Брусилівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціально освітою, працюючого вакуматором ТОВ «Брусилівський маслозавод», одруженого, на утриманні маючого малолітню дитину, 2016 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 , перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «Долинівське», яке розташоване за адресою: с. Долинівка, вул. Центральна, 4 А, Брусилівського району Житомирської області, під час виконання робіт, пов`язаних за доглядом корів, 01.01.2018 близько 17.00 години побачив у приміщенні тамбура телятника № 1 біля вхідних дверей на підлозі редуктор похилого транспортера, який належить ТОВ «Долинівське».
В цей час у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна - зазначеного редуктора із корисливих мотивів, що належить ТОВ «Долинівське», та який він визначив як предмет свого злочинного посягання із подальшою його реалізацією як металобрухт.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні телятника № 1 ТОВ «Долинівське», діючи умисно, із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаються таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, з метою винесення редуктора похилого транспортера за територію ТОВ «Долинівське», взяв зазначений редуктор, вартість якого становить 5800 гривень, однак, у зв`язку з тим, що останній виявився заважкий і не було змоги його винести з приміщення телятника № 1, ОСОБА_4 вирішив сховати його в підсобці, яка розташована у приміщенні телятника № 1, щоб у подальшому при нагоді за допомогою підшуканих підручних засобів винести його із приміщення телятника № 1 та території ТОВ «Долинівське», тобто вирішив умисно створити необхідні умови для подальшого вільного вчинення кримінального правопорушення.
З метою готування, шляхом іншого умисного створення умов для вчинення злочину, тобто до таємного викрадення чужого майна (крадіжка) ОСОБА_4 , знаючи про те, що редуктор важкий і що самотужки він винести його за територію ТОВ «Долинівське» не зможе, запропонував ОСОБА_6 допомогти перетягнути редуктор похилого транспортеру до приміщення підсобки, яке знаходиться в приміщенні телятника № 1, при цьому ОСОБА_4 ввів ОСОБА_6 в оману, вказавши що це є вказівка керівництва.
ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, погодився на прохання ОСОБА_4 та допоміг останньому перетягнути редуктор похилого транспортеру до приміщення підсобки телятника № 1.
Таким чином ОСОБА_4 умисно створив умови для вчинення злочину, тобто до таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Проте, ОСОБА_4 після умисного створення умов для вчинення злочину, тобто до таємного викрадення чужого майна (крадіжка), не довів злочин до кінця та припинив його з причин, що не залежали від його волі, а саме, у зв`язку із вилученням у ОСОБА_4 редуктора похилого транспортера 02.01.2018 року працівниками правоохоронних органів після надходження відповідної заяви керівництва ТОВ «Долинівське» про крадіжку зазначеного редуктора.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, оскільки ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися готуванні, тобто у іншому умисному створенні умов для вчинення злочину, а саме до таємного викрадення чужого майна (крадіжка), скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 185 КК України.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні даних кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 14, ч. 1 ст. 185 КК України, щиро каявся, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння права на справедливий судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення характер обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди про примирення судом, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор також не заперечував проти затвердження судом укладеної угоди про примирення.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Так, згідно вимог ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Узгоджена угодою міра покарання та згода сторін на її призначення для обвинуваченого ОСОБА_4 встановлена в межах санкції ч. 1 ст. 14, ст. 185 ч. 1 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують його покарання.
Так,ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та в наркологічному диспансерах не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, 2016 року народження.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у представника потерпілого ОСОБА_5 , чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Оскільки вказані умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирилися, а також відсутня неможливість виконання обвинуваченим ОСОБА_4 взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, а також призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої і погодженої сторонами міри покарання у вигляді штрафу.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 , буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Також суд вважає за необхідне речові докази редуктор похилого транспортера, переданий на зберігання директору ТОВ «Долинівське» ОСОБА_7 , повернути ТОВ «Долинівське».
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч. 7, 475 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази редуктор похилого транспортера, переданий на зберігання директору ТОВ «Долинівське» ОСОБА_7 , - повернути ТОВ «Долинівське».
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1