ЄУН № 336/7032/17
пр. № 1-в/336/23/2018
УХВАЛА
Іменем України
08 лютого 2018 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника органу пробації ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Шевченківського РС Запорізького МРВ щодо звільнення від покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає у АДРЕСА_1 , засудженого вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2016 року за ст. 185 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання в порядку ст. 75, 76 КК України з випробуванням строком на 3 роки,-

ВСТАНОВИВ:
Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 185 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України з випробуванням строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Шевченківський РС Запорізького МРВ звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого від призначеного покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році».

Представник КВІ в судовому засіданні підтримав заявлене подання, вказавши, що засуджений має неповнолітню дитину, щодо якої не позбавлений батьківських прав, тож може бути звільнений від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні підтримав подання.

Прокурор не заперечувала проти задоволення подання.

Відповідно до ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810 від 22.12.2016 року особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Як вказує ст. 10 Закону України № 1810-19 застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав подання, дослідивши матеріали подання, враховуючи, що ОСОБА_4 має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого не позбавлений батьківських прав, тож відноситься до категорії осіб, на яких розповсюджується дія Закону України № 1810, обмежень щодо застосування амністії не встановлено, суд вбачає підстави для задоволення подання та звільнення особи від покарання.

Керуючись ст. 86 КК України, ст. 537, 539 КПК України,
УХВАЛИВ:
Подання Шевченківського РС Запорізького МРВ щодо звільнення від покарання ОСОБА_4 від призначеного покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2016 року за ст. 185 ч. 1 КК України, відповідно до ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810 від 22.12.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1