Номер провадження: 11-кп/785/187/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

законного представника потерпілого: ОСОБА_9

законного представника обвинуваченого: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора та адвоката ОСОБА_7 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.07.2017 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
- за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 6500грн., із урахуванням раніше повернутого планшету.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 13950,92грн.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 2326,22грн.

ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

18.04.2016р., приблизно о 15:00год., неповнолітній ОСОБА_8 , 2001 року народження, знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , у ході конфлікту з неповнолітнім ОСОБА_11 , 2000 року народження, наніс останньому удар кулаком в область голови, від якого ОСОБА_11 впав на землю. Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, наніс приблизно 4 удари кулаками в область голови та один удар ногою по голові ОСОБА_11 . В подальшому, відійшов від нього та побачив на землі сумку ОСОБА_11 , яку визнав предметом свого злочинного посягання, і реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до цієї сумки, з якої відкрито викрав планшет марки «Asus» вартістю 3000грн., мобільний телефон марки «Apple» вартістю 6000грн., мобільний телефон марки «Samsung» вартістю 500грн., та залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 9500грн.
Згідно висновку експерта №1284 від 19.05.2016р. у ОСОБА_11 малися наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, закриті переломи лобного відростка верхньої щелепи зліва та передньої стінки лобної пазухи зліва, підшкірна гематома лобної області зліва, забій (що проявився набряком) м`яких тканин лівої половини обличчя та спинки носа не були небезпечними для життя, а викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, виключити з мотивувальної частини обвинувального акту посилання на обставини, які пом`якшують покарання засудженому «щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину»; виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку стягнення з засудженого матеріальної шкоди на користь законного представника потерпілої. В іншій частині вирок залишити без змін. Під час досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_8 свою провину визнав частково, активного сприяння розкриттю злочину з його боку не було. Останній покаявся лише на стадії судового розгляду та частково підтвердив фактичні обставини справи, як їх було встановлено та викладено слідчим у підозрі та обвинувальному акті. Обвинувачений ніяким чином активно не сприяв розкриттю злочину та згідно його поведінки він не визнав свою провину.

В ході досудового і судового слідства законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 було пред`явлено цивільний позов лише на стягнення матеріальної шкоди в розмірі 13950,92 грн. на лікування, 15000 грн. на санаторно-курортне лікування, та 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також в ході судового слідства встановлено, що ні охорона державних ні громадських інтересів не вимагала вирішення незаявленого цивільного позову, суд не вказуючи мотиви свого рішення зобов`язати стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_10 на користь законного представника ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 6500 грн., із урахуванням раніше повернутого планшету.

В апеляційній скарзі адвокат просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у звязку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість. Призначити обвинуваченому більш мяке покарання за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 186 КК України, яке є спів розмірним його діянням, та особі обвинуваченого. Суд неналежним чином врахував тяжкість вчиненого злочину, те що злочин скоєний неповнолітнім, відсутність скарг за місцем проживання , його відношення до вчиненого, наявність обставини щире каяття, молодий вік обвинуваченого.

Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково , і апеляційну скаргу адвоката задовольнити частково, обвинуваченого і його адвоката, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а апеляційну скаргу адвоката задовольнити, законного представників потерпілого, яка просила апеляційну скаргу адвоката задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга прокурора і адвоката підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні, ОСОБА_12 частково визнав свою вину у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень за вищевикладених та встановлених судом обставин, та пояснив, що дійсно 18.04.2017р. знаходився в школі №71 м.Одеси по вул.Паустовського, де штовхався з ОСОБА_13 , вдарив його кулаком по обличчю, від чого він впав, потім вдарив його ногою в груди, побачив, що біля огорожі школи лежав його портфель, з якого витягнув планшет, розкаюється у скоєному.
Однак, не зважаючи на часткове визнання ОСОБА_12 своєї вини у вищевказаних кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.186 КК України, його вину повністю доведено дослідженими у судовому засіданні наступними доказами:
- поясненнями ОСОБА_11 , який пояснив, що 18.04.2017р., знаходячись біля школи, ОСОБА_14 наніс йому удар в голову, він впав і не пам`ятає скільки ударів було потім, та в подальшому йому стало відомо, що ОСОБА_12 забрав його портфель з планшетом та телефонами;
- поясненнями в судовому засіданняі свідка ОСОБА_15 про те, що він бачив, як ОСОБА_12 наносив удари руками по обличчю ОСОБА_11 та як забирав із портфеля останнього планшет та телефони;
- поясненнями в судовому засіданняі свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які дали пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_15 ;
- заявою та протоколом про вчинення кримінального правопорушення, згідно якого ОСОБА_9 звернулася до органів поліції про вчинення відносно її сина ОСОБА_11 кримінального правопорушення;
- заявою ОСОБА_9 від 19.04.2016р. про приєднання до матеріалів кримінального провадження фотознімків ОСОБА_11 , згідно яких встановлено, що останній має тілесні ушкодження;
- протоколом огляду речових доказів, фототаблицею до нього та постановою про прилучення до справи речових доказів, згідно яких об`єктом огляду речових доказів є планшет марки «Asus»;
- висновком експерта №1284 від 16.06.2017р., згідно якого у ОСОБА_11 малися тілесні ушкодження: ЗЧМТ в формі струсу головного мозку, закриті переломи лобного відростка, забій м`яких тканин лівої половини обличчя та спинки носа, які не були небезпечними для життя, а викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день) і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості; садна надпліч, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані судом за ч.1 ст. 186, 122 ч.1 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного , є неповнолітньою особою, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, має місце реєстрації та постійне місце проживання в м.Одесі, за місцем проживання та навчання характеризується задовільно, виховується у багатодітній сім`ї, щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність матеріальної шкоди, у зв`язку із поверненням раніше викраденого планшету, тому суд прийшов до висновку, що недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі.
Призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Дослідивши доводи апеляції адвоката і матеріали справи, судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що суд обґрунтовано визнав обвинуваченого винним в пред`явленому йому обвинуваченні і правильно кваліфікував його дії по ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 186 КК України.

В ході апеляційного розгляду справи представник обвинуваченого послався на то, що матеріальний збиток потерпілому було відшкодовано, про що підтвердила законний представник потерпілого і яка просила не позбавляти свободи неповнолітнього обвинуваченого.

Впри таких обставинах, колегія суддів провіряючи доводи прокурора погодилась з ними, та вважає, що потрібно виключити з мотивувальної частини обвинувального акту посилання на обставини, які пом`якшують покарання засудженому «щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину» з урахуванням того, що він свою вину визнав частково і всіма засобами намагався ухилитися від відповідальності не вбачається. В той же час цивільний позив потерпілого при його підтвердженні був прийнятий в порушення діючого законодавства і в цій частині апеляція прокурора підлягає задоволенню і з мотивувальної та резолютивної частин вироку стягнення з засудженого матеріальної шкоди на користь законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_9 з урахуванням того, що раніше їй було повернуто планшет.

Обговорюючи питання про обґрунтованість призначеного покарання, на що посилається адвокат в своїй апеляції, колегія суддів з урахуванням неповнолітнього віку обвинуваченого і його відношення до скоєного прийшла до висновку, що суд першої інстанції призначивши покарання за скоєний злочин не в повній мірі дослідила всі обставини, що привело до порушення ст. 65 КК України.

Так суд першої інстанції з урахуванням віку обвинуваченого, його характеризуючи даних, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, має місце реєстрації та постійне місце проживання в м. Одесі, за місцем проживання та навчання характеризується задовільно, виховується у багатодітній сімї, щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, визнання своєї вини та активне сприяття розкриттю злочину, повинен був обсудити можливість застосування ст.ст. 75, 76 , 104 КК України та не зробив цього, що привело до призначення за надто суворого покарання. Приведені помягчуючи обставини на думку колегії суддів дають всі підстави для застосування цих норм і зміни вироку в частині призначення покарання.

В звязку з цими обставинами колегія приходить до висновку про необхідність внесення змін в мотивувальну і резолютивну частин вироку.

Інших підстав для зміни вироку чи його скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора і адвоката - задовольнити.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.07.2017 року відносно ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 186 КК України змінити.

Застосувати до обвинуваченого в частині призначення покарання положення ст.ст.75, 76, 104 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.

В силу ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:

1). Не виїжджати за межі України без дозволу органів пробації;

2). Повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи.

Виключити з мотивувальної частини вироку стягнення з засудженого матеріальної шкоди на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 у розмірі 6500 грн. за повернутий планшет.

І іншій частині вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2