Провадження № 11-кп/792/43/18
Справа № 679/453/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст.187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференцзв`язку з Нетішинським міським судом Хмельницької області кримінальне провадження № 0000077 від 27 лютого 2017 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.11.2010 року Славутським міськрайонним судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 09.04.2012 року Славутським міськрайонним судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- 13.06.2012 року Нетішинським міським судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці, шляхом часткового складання даного вироку і вироку Славутського міськрайонного суду від 09.04.2012 року,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.

Змінено ОСОБА_10 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, взято його під варту в залі суду.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 263 грн. 88 коп. судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_10 , будучи раніше судимим за вчинення майнових, корисливих злочинів на шлях виправлення не став, продовжив свою злочинну діяльність та знову вчинив новий умисний злочин.
Так, 27 лютого 2017 року приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_10 проходячи поблизу будинку № 3, що по проспекту Незалежності у м. Нетішин Хмельницької області побачив на території міського ринку, що по вул. Ринковій, 5, потерпілого ОСОБА_8 , де в нього виник умисел на напад з метою заволодіння майном останнього.
Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_10 наздогнав потерпілого ОСОБА_8 та знаходячись позаду нього, наніс останньому один удар кулаком правої руки по обличчю, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня струс головного мозку, підшкірної гематоми та синця повік правого ока, осадження долонної поверхні правої кисті, осадження передньої поверхні правого та лівого колінного суглобів, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 39 від 16.03.2017 року відносяться до легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В подальшому умисно, з корисливих мотивів, заволодів барсеткою марки «FEILONG», чорного кольору, вартістю 96 гривень, в якій знаходилися грошові кошти у сумі 350 гривень, мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1200І», чорного кольору, вартістю 150 гривень, в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 вартістю 25 гривень, на рахунку якого були грошові кошти в сумі 14 гривень, який знаходився в чохлі із шкірозамінника вартістю 30 гривень.
Після цього, ОСОБА_10 місце вчинення злочину залишив, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 665 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 187 КК України стосовно потерпілого ОСОБА_8 .
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_9 подали апеляційні скарги, у яких просять його скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Вирок вважають незаконним, таким, що ухвалений без врахування фактичних даних, досліджених в суді. Окрім того, зазначають, що після ухвалення вироку появились обставини, які не були відомі суду та які можуть вплинути на встановлення істини у справі.
Судом не надано належної оцінки тому, що потерпілий ОСОБА_8 не бачив обличчя нападника, не міг підтвердити, що це був ОСОБА_10 . Таким чином, покази потерпілого не можна вважати такими, що доказують участь обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину.

Суд не взяв до уваги показання неповнолітнього свідка ОСОБА_11 , який був очевидцем вчинення злочину ОСОБА_10 , тікав з місця події разом з ним, показав місце залишення викрадених у потерпілого речей. Проте, ОСОБА_11 не поніс відповідальності ні за співучасть у вчиненні злочину, ні за приховування злочину. Суд критично оцінив його показання, надані під час судового розгляду про те, що це він вчинив злочин, а не ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на підтримку поданих ними апеляційних скарг, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, допитавши потерпілого, свідка та експерта, надавши всім учасникам провадження право виступу у судових дебатах, а обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційніі скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в межах поданих захисником та обвинуваченим апеляційних скарг.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину за викладених у вироку обставин, за який його засуджено, ґрунтуються на зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні доказах.

Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за фактом нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 не визнав.
Європейський суд з прав людини у п. 43 свого рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» зазначив, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а отже при оцінці доказів слід керуватись критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Так, об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненому кримінальному правопорушенні «поза розумним сумнівом» підтверджується даними:

- протоколу огляду місця події (предметів) від 01.03.2017 року з фототаблицями до нього, зокрема, лісового масиву, який розташований позаду магазину «Сосновий Бір», що по вул. Ринкова у м. Нетішин, з яких вбачається, що на снігу поміж дерев знайдено сумку чорного кольору (барсетку), на якій наявна металева пластинка з надписом «FEILONG». При відкритті сумки було виявлено договір купівлі-продажу майнових прав № А 3/6, в якому покупцем зазначено « ОСОБА_12 ». При цьому, свідок ОСОБА_11 пояснив, що ця барсетка належить невідомому чоловіку, яку ОСОБА_10 забрав в останнього 27 лютого 2017 року. Пробігаючи через лісосмугу ОСОБА_10 витягнув з барсетки якісь речі, а саму сумку викинув (а.м.к.п.16-18).
Вказане узгоджується із поясненнями свідка ОСОБА_11 , наданими у судовому засіданні апеляційного суду.
- протоколу огляду місця події (предметів) від 03.03.2017 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_8 , під час якого останній впізнав дві частини кришки від свого мобільного телефону марки «Samsung GT-E 1200І», на внутрішній частині якої записано код «3538», який було у нього викрадено 27 лютого 2017 року на території міського ринку м. Нетішин (а.м.к.п.30).
Дані вказаного протоколу узгоджуються з даними протоколів огляду від 02.03.2017 року за участю свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які в ході проведення огляду вказали на один із сміттєвих баків, розташованих на території Нетішинського міжрайонного відділу лабораторних досліджень Державної установи «Хмельницький обласний центр Держепідемслужби України», в який ОСОБА_10 викинув мобільний телефон, викрадений у невідомого чоловіка. Під час огляду у вказаному свідками баку було виявлено дві частини пластикової кришки від мобільного телефону чорного кольору, на одній з яких наявний напис «Samsung» (а.м.к.п. 21-24);
- висновку експерта № 39 від 16 березня 2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня струс головного мозку, підшкірної гематоми та синця повік правого ока, осадження долонної поверхні правої кисті, осаднення передньої поверхні правого та лівого колінних суглобів, які спричинені локальним ударним прикладанням травмуючої поверхні твердих предметів, місцями прикладання травмуючи предметів явилась ділянка правого ока, ділянки долоні правої руки та передня поверхня колінних суглобів, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Осаднення в ділянці колін та долонь могли виникнути при падінні з висоти власного зросту після нанесення ушкоджень в ділянку обличчя відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості (а.м.к.п. 14-15);
- висновку товарознавчої експертизи № 221 т від 23.03.2017 року, згідно з яким залишкова вартість наданої на дослідження барсетки марки «FEILONG» станом на 27.02.2017 року могла становити 96 гривень (а.м.к.п. 35-37);
- довідок від 01.03.2017 року та 24.04.2017 року, згідно з якими станом на 27.02.2017 року вартість бувшого у користуванні чохла для мобільного телефону з урахуванням ступеня зносу становить 30 гривень, бувшого у користуванні мобільного телефону марки «Samsung GT-E 1200І» з урахуванням ступеня зносу становить 150 гривень, бувшої у використуванні сім-карти мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» - 25 гривень (а.м.к.п. 49, 51, 52).
Окрім того, допитаний як судом першої інстанції, так і апеляційним судом свідок ОСОБА_11 пояснив, що 27 лютого 2017 року разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_14 їздив у м.Нетішин, щоб купити останній кросівки. Після їх придбання на території міського пляжу розпивали спиртні напої. Згодом ОСОБА_14 пішла на автобус в центр м.Нетішина, а він з ОСОБА_10 в напрямку міського ринку. Перебуваючи на ринку, побачили потерпілого, який йшов попереду них та тримав в руці барсетку. Раптово ОСОБА_10 вдарив вказаного чоловіка кулаком в обличчя, від чого той впав, та вирвав з його рук барсетку і побіг. Розгубившись, він також побіг за ним. Коли добігли до лісосмуги, обвинувачений викинув барсетку та вони пішли в центр. Біля фонтанів їх зупинили працівники поліції. На прохання показати вміст кишень, ОСОБА_10 показав їм телефон, якого забрав у потерпілого, посилаючись на те, що це його власний. Доповнив, що він вищого зросту за ОСОБА_10 .
Показання вказаного свідка узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що йдучи 27 лютого 2017 року по міському ринку в м. Нетішині близько 16 год. 30 хв. почув позаду наближення кроків декількох осіб. Не встигнувши повернутись назад, отримав удар кулаком в праву сторону обличчя, від чого впав. Відразу ж з його лівої руки була вирвана барсетка. Розгледіти вказаних осіб не встиг, оскільки впав. Натомість добре пам`ятає, що втікало від нього двоє чоловіків, один нижчого зросту, інший вищого.
Судово-медичний експерт ОСОБА_15 , який проводив судово-медичну експертизу ОСОБА_8 , апеляційному суду роз`яснив свій висновок № 39 від 16.03.2017 року, зокрема, пояснив, що тілесні ушкодження, які останній отримав, могли бути спричиненні як від удару кулаком руки в обличчя людиною нижчого зросту, так і від удару кулаком руки людиною вищого зросту.

Враховуючи вказані узгоджені між собою докази в їх сукупності, та за умови відсутності в апеляційного суду сумнівів в їх достовірності, допустимості та належності, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_10 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 187 КК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводився лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не надано належної оцінки тому, що потерпілий ОСОБА_8 не бачив обличчя нападника, не міг підтвердити, що це був ОСОБА_10 , таким чином, покази потерпілого не можна вважати такими, що доказують участь обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки спростовуються сукупністю вищенаведених доказів.

Посилання на те, що суд не взяв до уваги показання неповнолітнього свідка ОСОБА_11 , який був очевидцем вчинення злочину ОСОБА_10 , тікав з місця події разом з ним, показав місце залишення викрадених у потерпілого речей, проте не поніс відповідальності ні за співучасть у вчиненні злочину, ні за приховування злочину є необґрунтованими. Так, суд першої інстанції навпаки, покладаючи в основу обвинувального вироку показання вказаного свідка, зазначив, що саме ОСОБА_10 було вчинене вказане кримінальне правопорушення, що він заперечує.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Слідуючи вищенаведеним положенням Закону, місцевий суд, обґрунтовано, з урахуванням вказаних норм чинного законодавства, призначив обвинуваченому ОСОБА_10 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст. 65 КК України та Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, оскільки місцевий суд призначив покарання у межах, встановлених санкцією статті, інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обираючи покарання ОСОБА_10 , суд правильно врахував обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину. Обставини, що пом`якшують покарання судом не встановлено.
Крім того, судом обґрунтовано враховано також і те, що обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, проте неодноразово був раніше судимим за вчинення майнових умисних злочинів та відбував покарання у вигляді позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став та після звільнення з місця ув`язнення вчинив новий умисний злочин.
Колегія суддів погоджується, що призначене обвинуваченому покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень норм закону, які могли б стати підставою для його скасування чи зміни, не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29 вересня 2017 року в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду ОСОБА_2