Справа № 1-107/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2010 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Корбута В.М.

при секретарі Божок Н.В.

за участю прокурора Сахно Л.В.

потерпілої ОСОБА_1

підсудного ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Рокитне кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4., раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18.04.2010 року, близько 01 години ночі, ОСОБА_2, знаходячись в будинку №23, що розташований по вул. Шевченка в с. Ольшаниця Рокитнянського району Київської області, на грунті раптово виниклих непорозумінь з потерпілою ОСОБА_1, умисно наніс останній удар рукою в щелепу з права, чим заподіяв тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 114/Д від 26.05.2010 року, встановлено, що у ОСОБА_1 маються тілесні ушкодження у вигляді крововиливів, в області тіла нижньої щелепи з права, синці в підщелепній області з права, крововиливи кругом правого ока, двосторонній перелом нижньої щелепи. По ступеню тяжкості тілесні ушкодження спричинені гр. ОСОБА_1, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так, як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк більш ніж 21 день.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в умисному спричиненні потерпілій ОСОБА_1 тілесних ушкоджень середньої тяжкості визнав повністю і пояснив, що 18.04.2010 року він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_1 повернулися додому. Між ними виникла сварка, і він не витримавши образ з боку ОСОБА_1 вдарив її кулаком в обличчя. Вікторія від удару впала на підлогу кухні, він допоміг їй піднятись. Вікторія попросила відвезти її до чоловіка, що він і зробив. З того моменту як ОСОБА_1 потрапила до лікарні він постійно її відвідував, також на протязі її лікування надавав їй кошти, загалом сплатив приблизно 11000 грн. Щиро кається у вчиненому, просить суворо його не карати, обіцяє подібного більше не вчинятиме.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що покази які надав підсудний ОСОБА_2 повністю відповідають фактичним обставинам справи, і їй додати не має чого. На даний час ніяких претензій до підсудного вона не має. Посила суд суворо підсудного не карати.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_2, вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ним не оспорюються і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку прокурора, потерпілої та розяснивши учасникам процесу положення ст. 299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд приймає до уваги покази підсудного ОСОБА_2 про обставини вчинення ним злочину і приходить до висновку, що злочинні дії підсудного правильно кваліфіковані органом досудового слідства по ст. 122 ч.1 КК України, оскільки він 18.04.2010 року умисно спричинив потерпілій ОСОБА_1 тілесні ушкодження середньої тяжкості, які не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

До обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_2 суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочина.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2, судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, які помякшують відповідальність ОСОБА_2 те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності та те, що потерпіла не має до нього ніяких претензій, суд приходить до переконання, що підсудному ОСОБА_2 необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 122 ч.1 КК України у вигляді обмеження волі та застосувати ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд-

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним за ч.1 ст. 122 КК України та призначити міру покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 обов'язки повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку, через Рокитнянський районний суд.

Суддя В.М.Корбут