Провадження № 1-кс/344/4985/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001047 від 14.03.2013р.,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся з вказаним клопотанням, в якому з метою забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна просив накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - ОСОБА_4 , зокрема на причіп МАЗ «8114», 1985 року випуску (д.н.з. НОМЕР_1 ).

Слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Володілець (власник) майна підозрюваний ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України в судове засідання не викликався.

Заслухавши слідчого та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження..

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відповідальність за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в кримінальному провадженні до підозрюваного ОСОБА_4 заявлено цивільний позов на загальну суму 2991226,50 грн., розмір якого обґрунтовується переліченими та долученими до клопотання матеріалами. Даних про відшкодування шкоди на даному етапі досудового розслідування не встановлено.

Згідно листа № 31/9/3216 від 23.09.2017 Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належать автомоблілі «VOLKSWAGEN CRAFTER, 2007 року випуску (д.н.з. НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 ), «AUDI 80», 1988 року випуску (д.н.з. НОМЕР_5 , № двигуна НОМЕР_6 , № кузова НОМЕР_7 ) та причіп «МАЗ 8114», 1985 року випуску (д.н.з. НОМЕР_1 , № шассі НОМЕР_8 ).

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому, з метою забезпечення цивільного позову, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб причіп МАЗ «8114», 1985 року випуску (д.н.з. НОМЕР_1 ), який на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - шляхом заборони на його відчуження.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 18 грудня 2017 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1