Справа № 539/3107/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, українця, гр. України, не одруженого, командира взводу забезпечення в.ч.3283 у військовому званні «прапорщик», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 2001 р.н. та ОСОБА_7 2008 р.н., раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 425 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Прапорщик ОСОБА_4 проходить службу в Збройних Силах України з 1998 року.

22.12.2009 між прапорщиком ОСОБА_4 та Міністерством оборони України укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 5 років.

09.12.2013 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №222,

виданого на підставі наказу начальника Тилу ЗС України №35-ПМ

від 29.11.2013, прапорщика ОСОБА_4 призначено на посаду начальника сховища відділу зберігання технічного майна військової частини НОМЕР_1

( АДРЕСА_2 ).

Згідно функціональних обов`язків, затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 , начальник складу повинен знати номенклатуру матеріальних засобів, які зберігаються на складі, слідкувати за їх комплектністю, наявністю та якісним станом; суворо виконувати правила приймання, зберігання, видавання та здавання матеріальних засобів, не допускати випадків псування та нестач; приймати та видавати матеріальні засоби за встановленими документами; вести кількісний та якісний облік матеріальних засобів, що знаходяться на складі; знати норми та правила укладання матеріальних засобів в автомобілі, вагони, контейнери, пакети, на піддони та на стелажі; слідкувати за своєчасним поновленням матеріальних засобів, що зберігаються на складі; здійснювати на складі вантажно-розвантажувальні роботи та керувати ними; своєчасно здавати склад під охорону, а під час приймання складу з під охорони старанно перевіряти цілісність стін, даху, дверей та вікон, наявність, цілісність замків та пломб (відбитків печаток); підтримувати склад у постійній готовності до швидкого виходу для роботи у польових умовах.

22.12.2014 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №273 прапорщику ОСОБА_4 продовжено військову службу понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації.

30.11.2015 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №256, виданого на підставі наказу начальника Тилу ЗС України №26-РС від 19.11.2015, прапорщика ОСОБА_4 призначено на посаду техніка відділу зберігання технічного майна військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до посадових обов`язків, затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 , технік відділу зберігання технічного майна, відповідає за збереження і якісний стан прийнятих на зберігання технічних засобів, їх своєчасну видачу (відвантаження), правильне використання, своєчасне обслуговування та випробування технічних засобів, які знаходяться на зберіганні та зобов`язаний постійно знати наявність, технічний стан та комплектність технічних засобів, знати, виконувати правила та інструкції з приймання, зберігання і видачі технічних засобів, забезпечувати їх постійну технічну готовність, правильну експлуатацію, ремонт і консервацію, здійснювати випробування всіх технічних засобів, які надійшли на зберігання, та своєчасну їх консервацію (переконсервацію), підтримувати в робочому стані засоби механізації вантажно-розвантажувальних робіт, своєчасно здавати склад під охорону встановленим порядком, а під час приймання складу з-під охорони старанно перевіряти цілісність стін, даху, дверей та вікон, наявність, цілісність замків та пломб (відтисків печаток).

Згідно з договором про повну матеріальну відповідальність прапорщик ОСОБА_4 зобов`язаний дбайливо ставитися до переданих йому на збереження або з іншою метою матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів для попередження збитків, своєчасно повідомляти керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей, вести облік, складати й передавати у визначеному порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та рештки ввірених йому матеріальних цінностей, брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей.

Крім того, у зв`язку із виконанням прапорщиком ОСОБА_4 обов`язків за посадами начальника сховища відділу зберігання технічного майна та техніка відділу зберігання технічного майна військової частини НОМЕР_1 , останній був відповідальний за зберігання матеріальних цінностей прийнятих під звіт та на нього розповсюджувалися вимоги ст. 4 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 3.1.9, 3.2.40, 3.2.41 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №300 від 16.07.1997, п. 13 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 04.08.2000, п.п. 2.11, 2.12 Керівництва з роботи центрів забезпечення пальним, баз, складів пального Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №50 від 25.01.2013, контракту про проходження військової служби в Збройних силах України, а також обов`язків техніка відділу зберігання технічного майна, відповідно до яких прапорщик ОСОБА_4 зобов`язаний: виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, вживати необхідних заходів з запобігання розкраданню, знищенню чи псуванню військового майна, дотримуватися правил приймання та видачі, правильного зберігання матеріальних засобів, стежити за якісним станом, повною наявністю та своєчасним їх обліком, знати номенклатуру матеріальних засобів, які зберігаються на складі, слідкувати за їх комплектністю, наявністю та якісним станом, суворо виконувати правила приймання, зберігання, видавання та здавання матеріальних засобів, не допускати випадків псування та нестач, вести кількісний та якісний облік матеріальних засобів, що знаходяться на складі, а також зберігати військове майно з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників, а умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану та виключати можливість втрати.

Таким чином, прапорщик ОСОБА_4 , з 09.12.2013 по листопад 2015 року обіймав посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських обов`язків, тобто в розумінні примітки 1 до ст. 425 КК України являвся військовою службовою особою.

При цьому, у зв`язку із виконанням своїх службових обов`язків прапорщик ОСОБА_4 отримав у підзвітність та був відповідальний за збереження роздавальних кранів РКТ-32, АКТ-32, РКТ-25, К-38, АКС-38,

які зберігалися на відкритому майданчику технічної території військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з п.п. 3.6.1, 3.6.13 Керівництва з роботи центрів забезпечення пальним, баз, складів пального Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №50 від 25.01.2013 сховища, навіси та майданчики призначені для зберігання пального в тарі, технічних рідин, технічних засобів та майна, з дотриманням встановлених правил та порядку їх розміщення, а для тимчасового зберігання технічних засобів і пального в тарі, а також для постійного зберігання порожніх бочок і технічних засобів, які не потребують захисту від атмосферного впливу, пересувних металевих резервуарів, труб з комплектів трубопроводів споруджуються навіси або обладнуються майданчики з твердим покриттям.

Відповідно до вимог заводу-виробника підзвітні прапорщику

ОСОБА_4 роздавальні крани повинні зберігатись в сухих закритих приміщеннях або під навісом.

Для належного виконання посадових обов`язків прапорщику ОСОБА_4 військовою частиною НОМЕР_1 виділено сховища №66 (двері 2, 6),

№69 (двері 1, 4, 5), №83 (ворота 1), №85 (ворота 1), №86 (ворота 1,2),

№93 (ворота 20), які дозволяли розмістити у повному обсязі все підзвітне йому військове майно, в тому числі і роздавальні крани.

Однак, прапорщик ОСОБА_4 , проходячи військову службу на посадах начальника сховища відділу зберігання технічного майна та техніка відділу зберігання технічного майна військової частини НОМЕР_1 , у період з 09.12.2013

по листопад 2015 року, грубо порушуючи зазначені вище вимоги нормативно-правових актів та документів, недбало ставився до виконання своїх службових військових обов`язків, що виразилося в тому, що він заходів з запобігання розкраданню військового майна не вживав, правильне зберігання, повну наявність та своєчасний облік матеріальних засобів не забезпечив, номенклатуру матеріальних засобів, які зберігаються на складі не знав, за їх комплектністю, наявністю та якісним складом не слідкував, правила зберігання, матеріальних засобів суворо не виконував, роздавальні крани РКТ-32, АКТ-32, РКТ-25, К-38, АКС-38 зберігав на відкритому неогородженому майданчику технічної території військової частини НОМЕР_1 поза межами сховища, у підзвітні сховища вказане військове майно номенклатури технічної служби для належного збереження, за наявності такої можливості, не помістив, внаслідок чого до нього мали доступ сторонні особи, які згідно даних військової частини НОМЕР_1 у кількості понад 300 осіб упродовж зазначеного періоду прибували на вказану територію для прийому-передачі майна, а про неможливість виконання посадових обов`язків командування військової частини не повідомляв, у зв`язку з чим допустив утворення нестачі підзвітного військового майна номенклатури технічної служби пального.

У подальшому, лише у листопаді 2015 року, прапорщиком ОСОБА_4 роздавальні крани РКТ-32, АКТ-32, РКТ-25, К-38, АКС-38 були переміщені до підзвітних сховищ, що унеможливило доступ до них сторонніх осіб.

При цьому, після переміщення зазначеного майна до обладнаного сховища, прапорщиком ОСОБА_4 його наявність та комплектність не перевірено, що не дозволило вчасно виявити нестачу технічного майна номенклатури служби пального.

Лише у період з 18.04.2017 по 15.05.2017, на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_1 №87 від 18.04.2017 та №122 від 18.05.2017 за результатами проведеної інвентаризації технічного майна служби пального вказаної військової частини серед підзвітного прапорщику ОСОБА_4 військового майна виявлено нестачу технічного майна служби пального, а саме роздавальних кранів: РКТ-32 у кількості 2628 шт. (ІІ категорії) вартістю 44 грн. кожна, на загальну вартість 115632 грн.; АКТ-32 у кількості 289 шт. (ІІ категорії) вартістю 57 грн. кожна, на загальну вартість 16473 грн.; РКТ-25 у кількості 1635 шт. (ІІ категорії) вартістю 35 грн. кожна, на загальну вартість 57225 грн.; К-38 у кількості 61 шт. (ІІ категорії) вартістю 30 грн. кожна, на загальну вартість 1830 грн.; та 1 шт. АКС-38 (ІІ категорії) вартістю 50 грн. 13 коп.; а всього на загальну суму 191210 грн. 13 коп., яка станом на листопад 2015 року у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є істотною, чим спричинено державі збитків на вказану суму.

Дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.1 ст.425 КК України, як недбале ставлення військової службової особи до служби, що заподіяло істотну шкоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав повністю та надав суду показання які відповідають фактичним обставинам справи. У вчиненому розкаюється, при визначенні виду і міри покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів та допит свідків стосовно тих обставин, які ні прокурором, ні обвинуваченим не оспорюються.

У силу ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, з`явлення із зізнанням та активне сприяння розкриттю злочину.

У силу ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_4 , який за місцем роботи характеризується позитивно, має на утримані двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, обставини справи, що пом`якшують його покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, в якій прохав застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та звільнити його від призначеного покарання на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, визнає свою вину та має двох неповнолітніх дітей.

Захисник подану обвинуваченим заяву про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» підтримав, вважає, що є всі підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання за даний злочин.

Прокурор проти застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» не заперечував.

За змістом ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Згідно ч.2 ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році». Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається що обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 2001 року народження та ОСОБА_7 , 2008 року народження, батьківських прав не позбавлявся, є винним у вчиненні злочину середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України. ОСОБА_4 даний злочин вчинив до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обвинувачений ОСОБА_4 дав згоду на застосування відносно нього амністії.

Обмежень щодо застосування відносно ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", судом не встановлено, амністія щодо нього раніше не застосовувалась.

Згідно ст. 15 ЗУ «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.

Отже, на обвинуваченого поширюється дія Закону України "Про амністію у 2016 році" та останній підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного за даним вироком.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 425 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 525 (п`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять) гривень.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання у виді штрафу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1