Номер провадження 11-кп/788/293/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Хуліганство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2017 року, якою він порушує питання про скасування вироку суду та ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Даним вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 859 грн. 32 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що 21 травня 2015 року близько 22 год. 30 хв. він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухався на автомобілі «Volkswagen Vento 2.0 GLX», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Металургів у напрямку до перехрестя вул. Горького та вул. Леваневскького в м. Суми. Порушуючи правила дорожнього руху, ОСОБА_7 створив небезпеку на дорозі для іншого учасника дорожнього руху ОСОБА_10 , що керував та рухався в попутному напрямку на автомобілі «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

На перехресті вулиць Металургів - Леваневського Горького в м. Суми, на світлофорі ОСОБА_7 зупинив автомобіль на червоне світло світлофора, на першій полосі для руху на право, а ОСОБА_10 зупинив автомобіль на другій полосі на червоне світло світлофора.

В подальшому, ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вийшов з автомобіля, взявши з собою палицю гумову «ПГ-73М», підійшов до автомобіля «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 з правого боку та наніс два удари у праву частину вітрового скла автомобіля, пошкодивши його, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 2393 грн. 59 коп.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор ОСОБА_6 зазначає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з істотним порушенням кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зауважує, що перекваліфіковуючи дії ОСОБА_7 з ч.4 ст.296 КК України на ч.1 ст.296 КК України, суд чітко не сформулював недоведеність пред`явленого обвинувачення органами досудового розслідування, не зазначив мотиви, з яких підстав судом відхилено та не враховано докази обвинувачення. Вказує, що судом не взято до уваги покази потерпілого ОСОБА_10 , та наголошує, що свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили нанесення ударів гумовою палицею ОСОБА_7 по автомобілю потерпілого. Стверджує, що не взято до уваги та належним чином не надано оцінку протоколу огляду місця події від 21.05.2015, з якого вбачаться, що був оглянутий автомобіль потерпілого та було виявлено пошкодження лобового скла, крім того у ОСОБА_7 виявлено та вилучено речовий доказ - гумову палицю, яка є спеціальним засобом для нанесення тілесних ушкоджень. Зазначає, що стороною обвинувачення було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які перебували в автомобілі під час вчинення хуліганських дій ОСОБА_7 , в задоволенні якого судом було відмовлено, що призвело до неповноти судового слідства. Вважає, що судом безпідставно зазначено, що ОСОБА_13 у кримінальному провадженні відповідно до ст.55 КПК України не є потерпілим, та не погоджується з висновками суду щодо ненадання стороною обвинувачення доказів спрямованості хуліганських дій ОСОБА_7 та застосування гумової палиці на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_13 . Наголошує, що при призначенні покарання ОСОБА_7 судом не дотримано вимог ст.65 КК України та призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок м`якості, при цьому судом не враховано повне невизнання вини ОСОБА_7 , вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння, невідшкодування обвинуваченим завданих злочинними діями збитків, вчинення ним злочину з особливою зухвалістю, а саме із застосуванням гумової палиці.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, думку прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги в частині скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду кримінального провадження, обвинуваченого та його захисника, які підтримали позицію прокурора про часткове задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно ч.3 ст.374 КПК України мотивувальна частина вироку має містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, докази на підтвердження встановлених судом обставин, мотиви неврахування окремих доказів, а також підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймались такі рішення. Мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу, вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів. Відсутність належного формулювання обвинувачення унеможливлює якісний і повний захист, і як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку.

Однак, суд першої інстанції даних вимог закону не дотримався та виклав у вироку формулювання обвинувачення в спрощеному вигляді, яке суттєво відрізняється від висунутого органом досудового розслідування.

Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а саме вчинення ОСОБА_7 умисних дій, які виразились у грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась у спричиненні фізичного болю ОСОБА_13 предметом, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, та пошкодженні автомобіля «Skoda Octavia» державний номер НОМЕР_3 , а саме вітрового скла вищевказаного автомобілю, тобто хуліганство, вчинене із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Проте, викладене в мотивувальній частині вироку суду формулювання обвинувачення істотно відрізняється від обвинувачення, висунутого органом досудового розслідування, шляхом його значного звуження.

Визнавши доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, судом при формулюванні обвинувачення зазначено лише про вчинення ОСОБА_7 хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, однак в частині пред`явленого органом досудового розслідування обвинувачення вчинення ОСОБА_7 хуліганських дій із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень та завдання фізичного болю ОСОБА_13 , судом першої інстанції не наведено достатніх та переконливих мотивів зміни обвинувачення та підстав визнання частини обвинувачення необґрунтованою. В порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, суд в мотивувальній частині вироку не зазначив мотиви неврахування окремих доказів, наданих стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_7 за ч.4 ст.296 КК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, для з`ясування обставин справи, 11.02.2016р. стороною захисту було заявлено клопотання про виклик до суду та допит в якості свідків ОСОБА_15 , а також ОСОБА_16 , старшого експерта Сумського НДЕКЦ МВС України, яким, на думку захисту, відомі обставини, що підлягають доказуванню під час розгляду вказаної кримінальної справи, проте суд першої інстанції в порушення вимог закону, рішення по заявленому клопотанню не прийняв.

В судовому засіданні не були також допитані і свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , на показах яких ґрунтувалося обвинувачення за ч.4 ст.296 КК України, та за таких обставин суд передчасно дійшов висновку про відсутність у діях обвинуваченого даного складу злочину.

Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції, є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Згідно з правилами п.1 ч.1 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені п.п.2,3,4,5,6,7 ч.2 ст. 412 КПК України.

Однак, положеннями КПК України не врегульовані питання кримінального провадження, які полягають у вищенаведених порушеннях судом норм кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Значення загальних засад полягає в тому, що вони мають вищий ступінь нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та для подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Враховуючи наведені положення ч.6 ст.9 КПК України та порушення судом першої інстанції загальної засади кримінального провадження - законності (п.2 ч.1 ст.7 КПК України), вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції.

За таких обставин, у зв`язку зі скасуванням вироку суду з підстав допущення судом істотних порушень в ході судового розгляду, апеляційний суд в даному випадку не має можливості усунути вказані недоліки, а тому колегія суддів вважає такими, що частково заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора, а оскаржувана ухвала суду відповідно до вимог ч.1 ст.412, ст.415 КПК України, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.2 ст.415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому інші доводи апеляційної скарги підлягають ретельній перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції, під час якого, з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог кримінального процесуального закону слід також детально перевірити доводи сторін захисту та обвинувачення на підтвердження своїх позицій, після чого ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Керуючись ст.ст.376,404,405,407,412,415,418,419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2017 року відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.