УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/15955/17

Провадження № 1-кс/638/2832/17
30.10.2017 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
30.10.2017 року у провадження судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Як регламентує стаття 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
В силу частин 1, 3 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, та враховуючи існування обставини, передбаченої пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.
Відповідно до частини 4 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.
Суддя під час здійснення судочинства зобов`язаний бути неупередженим та незалежним, керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримала і колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у справі №5-15п12.
Також, у рішеннях «Білуга проти України» від 09.11.2006 року, «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998 року ЄСПЛ наголошує, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
За пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Так, у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова (справа №638/8440/16-а, головуючий суддя ОСОБА_1 ) перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, третя особа: Харківська міська територіальна виборча комісія, про визнання незаконним та скасування рішення Харківської міської ради від 17.05.2016 року №236/16 «Про дострокове припинення повноважень депутата Харківської міської ради 7 скликання ОСОБА_2 ».
Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.12.2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Харківської міської ради, третя особа: Харківська міська територіальна виборча комісія, про визнання незаконним та скасування рішення Харківської міської ради від 17.05.2016 року №236/16 «Про дострокове припинення повноважень депутата Харківської міської ради 7 скликання ОСОБА_2 » відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково:постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.12.2016 року по справі №638/8440/16-а скасовано; прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення та поновлення його в повноваженнях, задоволено частково:визнано протиправним та скасовано рішення Харківської міської ради від 17.05.2016 року №236/16 «Про дострокове припинення повноважень депутата Харківської міської ради 7 скликання ОСОБА_2 »,в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Тобто, суддя ОСОБА_1 при одноособовому розгляді адміністративної справи №638/8440/16-а ухвалив рішення, що ґрунтувалось на основі досліджених матеріалів справи, всебічному та повному з`ясуванні всіх фактичних обставин, на яких ґрунтувалися позовні вимоги, об`єктивному оціненні доказів, які мали юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, при цьому справа стосувалась депутатської діяльності заявника ОСОБА_2 , зокрема правомірності прийняття суб`єктом владних повноважень - Харківською міською радою рішення від 17.05.2016 року №236/16 «Про дострокове припинення повноважень депутата Харківської міської ради 7 скликання ОСОБА_2 », проте постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.12.2016 року судом апеляційної інстанції при її перегляді було скасовано.

Заява ж ОСОБА_2 в порядку статті 303 КПК України від 24.10.2017 року містить 2 вимоги: 1) визнати протиправною бездіяльність компетентних осіб Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області щодо невнесення відповідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання від депутата Харківської міської ради ОСОБА_2 заяви-повідомлення від 18.10.2017 року (Вх. №814969) про вчинення кримінального правопорушення Харківським міським головою ОСОБА_3 ; 2) зобов`язати компетентних осіб Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою-повідомленням депутата Харківської міської ради ОСОБА_2 , зареєстрованою за №814969 від 18.10.2017 року про вчинення кримінального правопорушення Харківським міським головою ОСОБА_3 та розпочати досудове розслідування за фактом вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого статтею 351 кримінального кодексу України, тобто заявник знову ж таки прагне захистити свої права, що пов`язані з виконанням ним «депутатських повноважень».
Таким чином, для уникнення прийняття упередженого рішення по справі, вважаю за необхідне заявити самовідвід, адже під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-якої упередженості та особистих переконань, чітко дотримуватися вимог закону, проте у зв`язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду.
Приймаючи дане рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, керуюсь також положеннями пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, згідно яких суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Таким чином, з метою можливості виникнення у сторін сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, суддя приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_1 та обґрунтованість передачі цієї справи для розгляду іншому судді у порядку, визначеному статтею 35 Кримінального процесуального кодексу України та Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 35, 75, 80, 81, 82 КПК України суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити самовідвід судді ОСОБА_1 по справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Дану справу передати до кримінальної канцелярії суду для визначення іншого слідчого судді в порядку, встановленому статтею 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1