АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/615/17 Справа № 711/7708/17 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали скарги за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову заступника начальника слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 від 30 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000027 від 27 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Слідчим відділом прокуратури Черкаської області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 від 27.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, відомості про яке внесено на підставі ухвали Христинівського районного суду Черкаської області від 26.07.2017 за заявою ОСОБА_7 від 30.05.2017 щодо протиправних дій слідчої СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 та старшого о/у УЗЕ в Черкаській області ДЗЕ НП України ОСОБА_10 .

За результатами досудового розслідування заступником начальника слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 30.08.2017 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000027 від 27.06.2017, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю у діях слідчої СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 та старшого о/у УЗЕ в Черкаській області ДЗЕ НП України ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

18.09.2017 ОСОБА_7 , в порядку ст. 303 КПК України, звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на вказану постанову від 30.08.2017 про закриття кримінального провадження № 0000027 від 27.06.2017.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.09.2017 в задоволенні скарги ОСОБА_7 відмовлено.

В обґрунтування свого рішення, слідчий суддя послався на правомірність висновку органу досудового розслідування про відсутність в діях слідчої СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 та старшого о/у УЗЕ в Черкаській області ДЗЕ НП України ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, оскільки об`єктивних даних, які б вказували на вчинення протиправних дій останніми не встановлено, а доводи ОСОБА_7 не ґрунтуються на фактичних обставинах кримінального провадження і не знайшли свого підтвердження в ході досудового розслідування та судового розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді від 26.09.2017 через її незаконність та передчасність, просить постановити нову ухвалу, якою постанову заступника начальника СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 від 30.08.2017 про закриття кримінального провадження скасувати.

Як на підставу для такого скасування апелянт зазначає, що заступником начальника СВ прокуратури області ОСОБА_8 , при винесенні постанови про закриття кримінального провадження від 30.08.2017, порушено вимоги ст. 2, ч. 2 ст. 9, ч. 4 ст. 38 КПК України, що залишилось поза увагою слідчим суддею в ході розгляду його скарги.

Зокрема вказує, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000027 від 27.06.2017 були здобуті суперечливі докази і не спростовано показання його як потерпілого, його неповнолітньої доньки ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про незаконне проникнення працівниками поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на належну йому земельну ділянку, яка огороджена парканом, та в житло.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_8 не визнано його неповнолітню доньку ОСОБА_11 , якій кримінальним правопорушенням завдано фізичну та моральну шкоду, потерпілою, не допитано його дружину ОСОБА_14 очевидця подій, що мали місце та, в якості свідків, працівників Христинівського ВП, які виїздили по факту незаконного проникнення в домоволодіння.

Також, звертає увагу на те, що до матеріалів провадження не долучено його першочергові пояснення по факту вчиненого кримінального правопорушення, документи, які підтверджували його хворобу та не проведено: огляду місця події по факту незаконного проникнення на земельну ділянку; не допитано з цього приводу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

При цьому, ОСОБА_7 просить поновити йому строк на оскарження ухвали слідчого судді від 26.09.2017, оскільки він пропущений з поважних причин, так як в ході розгляду скарги він присутній не був, а копію оскаржуваного судового рішення отримав лише 30.09.2017.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_7 про задоволення його апеляційних вимог в повному обсязі з підстав наведених в апеляційній скарзі, міркування прокурора про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, пояснення заступника начальника слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 про відсутність підстав для скасування винесеної ним постанови про закриття кримінального провадження №0000027 від 27.06.2017, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 до задоволення не належить.

За змістом п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено КПК України, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд скарги ОСОБА_7 здійснювався за відсутності останнього, а копію оскаржуваної ухвали слідчого судді на адресу скаржника направлено поштою 27.09.2017 і отримано 30.09.2017, як про це зазначено в апеляційній скарзі. Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_7 подана 05.10.2017 та зареєстрована за № 11356/17Вх., тобто в межах строку на апеляційне оскарження судових рішень відповідної категорії, передбачених п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, то підстав для поновлення строку ОСОБА_7 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.09.2017, не вбачається.

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_7 по суті оскарженого судового рішення, то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК, зокрема і тих, які є підставою закриття кримінального провадження, покладається на слідчого або прокурора. Таке доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Сторона обвинувачення відповідно до ст. 93 КПК здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій і зокрема - отримання відомостей та висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

Колегія суддів вбачає, що органом досудового розслідування досудове слідство у кримінальному провадженні проведене достатньо повно та ретельно, а висновок про закриття провадження відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Слідчий, на думку колегії суддів, достатньо ретельно провів досудове розслідування, допитавши самого ОСОБА_7 , в якості свідків: його дочку ОСОБА_11 , слідчу ОСОБА_9 , оперуповноваженого ОСОБА_10 , прокурора ОСОБА_15 , сусідів потерпілого ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ; оглянуто та долучено копії із матеріалів наглядового провадження, заведеного за зверненням ОСОБА_7 ; оглянуто та долучено копії із матеріалів кримінального провадження за підозрою ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого про те, що встановлені у ході досудового розслідування обставини виключають наявність в діях слідчої ОСОБА_9 та старшого оперуповноваженого ОСОБА_10 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

Колегія суддів враховує, що з об`єктивної сторони порушення недоторканності житла може бути вчинене, зокрема, у формі незаконного проникнення до житла чи іншого володіння особи. Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи слід розуміти будь-яке вторгнення у житло (інше володіння), здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи в порушення встановленого законом порядку. З суб`єктивної сторони цей злочин характеризується лише прямим умислом. Винний усвідомлює, що порушує недоторканність житла громадян шляхом вчинення вказаних вище дій, і бажає їх вчинити.

З показань слідчої ОСОБА_9 та старшого оперуповноваженого ОСОБА_10 вбачається, що на їх питання, де знаходиться ОСОБА_7 , його дочка ОСОБА_16 , яка відчинила їм двері, повідомила, що він знаходиться вдома, хворіє та запросила зайти до будинку. Тому стверджувати, що в діях цих осіб наявний умисел на порушення недоторканості житла, яке б знайшло своє вираження в проникненні до будинку ОСОБА_7 всупереч його волі, колегія суддів підстав не вбачає.

Колегія суддів не може прийняти до уваги твердження апелянта про те, що показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які були запрошені ОСОБА_10 в якості понятих, підтверджують факт незаконного проникнення вищезазначених працівників поліції до земельної ділянки та житла потерпілого, колегія суддів вбачає необґрунтованим, адже вони не знайшли свого підтвердження під час дослідження матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції. Зазначені свідки, зокрема, вказали, що, підійшовши до будинку потерпілого на прохання працівника поліції, побачили на подвір`ї слідчу ОСОБА_9 , яка запропонувала їм підписати відповідні документи про відмову ОСОБА_7 отримати повідомлення про виклик, на що вони відмовились. Тому, щодо факту незаконного проникнення працівників поліції до житла ОСОБА_7 зазначені свідки показання не надавали.

Доводи апелянта про те, що слідчий не визнав неповнолітню доньку потерпілого ОСОБА_11 потерпілою у кримінальному провадженні також не вбачаються обґрунтованими, оскільки чинний КПК України для визнання особи потерпілим не вимагає певного окремого рішення слідчого про це. Особа, яка подала заяву про вчинення відносно неї злочину, автоматично отримує статус потерпілого з усіма належними цій особі правами і повноваженнями, які вона має право реалізовувати без будь-яких обмежень. З матеріалів провадження вбачається, що заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, було подано лише ОСОБА_7 . При цьому заява неповнолітньої ОСОБА_11 чи її законного представника про залучення її до провадження як потерпілої в матеріалах справи відсутня.

Посилання апелянта на те, що не було допитано його дружину, колегія суддів відхиляє, враховуючи, що з наданих потерпілим показань вбачається, що його дружина ОСОБА_17 , яка прийшла додому в обідню перерву, побачила у дворі слідчу групу Христинівського відділення поліції, яку попередньо викликав ОСОБА_7 , слідчу ОСОБА_9 та старшого оперуповноваженого ОСОБА_10 , після чого винесла їм підписані потерпілим документи. Враховуючи, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, колегія суддів вбачає, що в цьому провадженні слідчий вірно дійшов висновку, що він повно дослідив всі обставини кримінального провадження з метою, зокрема, виявлення обставин, що викривають осіб, в діях яких, на думку апелянта, вбачаються ознаки протиправного діяння. З наведених підстав колегія суддів також відхиляє й доводи апелянта про те, що не були допитані працівники Христинівського відділення поліції, які прибули на виклик потерпілого.

Враховуючи указані вище обставини та оцінюючи їх у сукупності, колегія суддів вбачає, що такими діями ОСОБА_7 намагається певним чином вплинути на окремі аспекти у кримінальному провадженні, де він сам є обвинуваченим.

Жодних доводів, які, на думку заявника, можуть бути підставами для скасування ухвали слідчого судді, зокрема, й такі, котрі б давали підстави вважати, що слідчим суддею при розгляді скарги не були враховані обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді зазначеної скарги, в апеляційній скарзі не наведено.

Під час апеляційного розгляду скарги ОСОБА_7 колегією суддів не тільки не було встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону, які у будь-якому разі тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді, а й таких порушень, які перешкодили чи могли перешкодити останньому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2017 року необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 - без задоволення, оскільки наведені в ній доводи не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування зазначеного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 309, 404, 405, п. 1 ч. 3 ст. 407, ст.ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову заступника начальника слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_8 від 30 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000027 від 27 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :