Єд. унік. № 243/8561/17
Провадження № 1-кп/243/719/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Єнакієве Донецької області, громадянина України, українця, не працює, інвалід 3 групи, раніше не судимому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
07.09.2017 року приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_4 знаходився у приміщенні ТОВ «РУШ» магазин «ЕВА» № 275, який розташований по вул. Миру буд. 6 в м. Миколаївка Донецької області, де в нього раптово виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тобто скоєння крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, протиправно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення ОСОБА_4 07.09.2017 року приблизно о 14 год. 30 хв. знаходився у приміщенні ТОВ «РУШ» магазин «ЕВА» № 275, який розташований по вул. Миру буд. 6 в м. Миколаївка Донецької області, скориставшись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав чуже майно, а саме:

-парфумовану воду жіночу «Жан Марко Вентурі Вумен», об`ємом 50 мл., вартість якої складає 317 грн. 17 коп.

Після чого, ОСОБА_4 поклав вищевказану парфумовану воду з внутрішньої сторони лівого рукава одягненого на ньому светра та з таємно викраденим чужим майном на суму 317 грн. 17 коп., яке належить ТОВ «РУШ» магазин «ЕВА» № 275, після чого попрямував до виходу з магазину, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками ТОВ «РУШ» магазин «ЕВА» № 275.

Представник потерпілого ОСОБА_5 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду вказаного кримінального провадження в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив вказане кримінальне провадження розглянути за його відсутністю, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, покарання призначити на розсуд суду.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєного злочину вказані в обвинувальному акті, у вчиненому щиросердно розкаявся, суду пояснив, що 07.09.2017 року приблизно о 14 год. 30 хв. знаходився у приміщенні магазину «ЕВА» № 275, який розташований по вул. Миру буд. 6 в м. Миколаївка Донецької області, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиці парфумовану воду жіночу «Жан Марко Вентурі Вумен», об`ємом 50 мл., яку поклав з внутрішньої сторони лівого рукава одягненого на ньому светра та попрямував до виходу з магазину, але був затриманий співробітниками магазину «ЕВА». Просить суворо не карати, та призначити покарання без позбавлення волі.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , а також роз`яснив, що в даному випадку, сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Вважає за можливим обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 .

Сукупність наведених та оцінених судом доказів переконує в тому, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, таким чином, суд вважає, що органами досудового слідства противоправні дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ст.185 ч.1 КК України, кваліфіковані вірно оскільки, він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні ОСОБА_4 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкціях ч.1 ст. 185 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в КЛПЗ «Обласна психоневрологічна лікарня м. Слов`янська», та в КЛПЗ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» не перебуває, відповідно до досудової доповіді Слов`янського МРВ з питань пробації Південно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, можливе перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд враховує щире каяття у вчиненому.

Обставин, що у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, і в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до ОСОБА_4 п. г) ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році» та просив звільнити його від відбування покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом ОСОБА_4 відповідно до довідки в установленому порядку визнано інвалідом третьої групи.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання про застосування до нього п. г) ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році» та просив звільнити його від покарання, оскільки є всі законні підстави для застосування до нього вказаного Закону, надав суду відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 1 п. г) Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ 0905640 від 14.09.2017 року визнаний інвалідом 3 групи, підстава акт огляду МСЕК 31587 (а.с 62). Ці дані підтверджені довідкою медичної установи вивченою у судовому засіданні (а.с.85).

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , амністії, передбачених ч.4 ст.86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Наслідки застосування амністії обвинуваченому роз`яснені, але він наполягав на її застосуванні.

Цивільного позову не заявлено. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні на залучення експерта не має.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання в вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст.1 п. г) Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком покарання у зв`язку з амністією.

Захід забезпечення кримінального провадження в порядку передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України стосовно ОСОБА_4 не застосовувався та не обирався.

Речовий доказ: парфумовану воду жіночу «Жан Марко Вентурі Вумен», об`ємом 50 мл., який переданий під охоронну розписку керуючій ТОВ «РУШ» магазин «Ева» ОСОБА_6 залишити в розпорядженні володільця;

- DVD-R диск з відеозаписом крадіжки з ТОВ «РУШ», магазин «Ева» зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1