Провадження № 1-кп/742/263/17
Єдиний унікальний № 742/2881/17
ВИРОК
Іменем України
26 жовтня 2017 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представника адвоката ОСОБА_6 , адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження № 0000733 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровоград, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

за ч.2 ст.286 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
22 квітня 2017 року близько 14:40 год. ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «КАМАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом «СЗАП-8352» д.р.н. НОМЕР_2 та рухаючись в м.Прилуки по вул.Густинська, поблизу б.№93/а, не врахувавши дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції та інтервалу вчинив наїзд на велосипедистів ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які рухалися у попутному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень померла.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1361 від 08.06.207 ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: крововиливи у легеневі зв`язки - ознаки струсу тіла, синці на лівому коліні, крововиливи в м`які тканини лівого стегна та лівої гомілки, подекуди з відшаруванням підшкірно-жирової клітковини на всьому протязі лівої гомілки, уламкові переломи обох кісток лівої гомілки, гемартроз лівого колінного суглобу, перелом зовнішньої кісточки лівої ноги. Ушкодження спричинені ОСОБА_9 , мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (травми ніг з переломами кісток обох ніг, травматичною ампутацією правої ноги на рівні стегна з розвитком жирової емболії обох колін, шоку) та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритий уламковий перелом голівки лівої плечової кістки зі зміщенням, перелом з вивихом 1-ї п`ястної кістки правої кисті, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №349 від 30.08.2017 відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.п.2.3 «б» (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну), 13.1 (водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу), 13.3. (під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.
Під час судового розгляду ОСОБА_8 повністю визнав свою вину за пред?явленим обвинуваченням і підтвердив, що тоді керуючи автомобілем «КАМАЗ» на невеликій швидкості бачив потерпілих, які рухалися на велосипедах у попутному з ним напрямку. З метою їх обгону, ввімкнув лівий показник повороту, пропустив зустрічний транспорт, і коли вже майже завершив обгін, то в дзеркало заднього виду побачив як один з велосипедистів упав. Відразу зупинився, з напарником викликали поліцію, карету ШМД, до якої допомагав транспортувати потерпілу. Погоджується з висновками трасологічної експертизи, визнає, що недотримався безпечного інтервалу та дистанції. Щиро розкаюється у вчиненому, жалкую про даний випадок, просить вибачення у потерпілих, відшкодував поки що 100 тис. грн. заподіяної шкоди. Просить не позбавляти волі та водійських прав, оскільки на даний час це єдина можливість для подальшого відшкодування потерпілим заподіяної шкоди. Позов на відшкодування матеріальної шкоди визнає повністю, у вирішенні моральної частково, покладаючись на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, що 22.04.2017 коли рухався з дружиною на велосипедах один за одним він попереду, то в попутному напрямку їх збив автомобіль під керуванням обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_4 в суді повідомив, що про ДТП, у якій постраждали його батьки, він дізнався того ж дня від сусідки, де проживали батьки.

Потерпілі заявили цивільний позов на відшкодування їм матеріальної шкоди в розмірі 216890,00 грн. яка включає в себе витрати на: ліки (129400,83 грн.), транспорт (10000,00 грн.), знищені велосипеди (4000,00 грн.), понівечений одяг (2000,00 грн.), поховання (12490,00 грн.) та на встановлення пам?ятника (28400,00 грн). Моральну шкоду підтримують в розмірі 5000 000,00 грн. на двох, але вже за мінусом 100 тис. грн, відшкодованих обвинуваченим. Обоє потерпілих просять не позбавляти обвинуваченого волі та водійських прав.

Представник потерпілих у суді частково підтримуючи заявлений цивільний позов що матеріальних збитків, також підтримує позицію потерпілих і просить не позбавляти обвинуваченого волі та посвідчення водія.

Крім показів самого обвинуваченого та потерпілих, вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується також дослідженими у суді доказами.
Протоколами огляду місця ДТП зі схемою та фототаблицею до такого від 22 та 26 квітня 2017 року, згідно яких, крім того, зафіксовано місце розташування транспортних засобів пошкодження транспортного засобу та слід від контакту з велосипедом, зважування автомобіля (а.п. 67-77).

Згідно посвідчення водія вбачається, що обвинувачений лише в січні 2017 року відкрив категорію СЕ, тобто отримав право керування вантажним авто з причепом, масою максимум 750 кг (а.п. 78).

Відповідно до висновку № 74 від 22.04.2017 ОСОБА_8 на момент ДТП не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп?яніння (а.п. 84).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1361 від 08.06.207 ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: крововиливи у легеневі зв`язки - ознаки струсу тіла; синці на лівому коліні, крововиливи в м`які тканини лівого стегна та лівої гомілки, подекуди з відшаруванням підшкірно-жирової клітковини на всьому протязі лівої гомілки; уламкові переломи обох кісток лівої гомілки, гемартроз лівого колінного суглобу; перелом зовнішньої кісточки лівої ноги.

Ушкодження спричинені ОСОБА_9 , мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (травми ніг з переломами кісток обох ніг, травматичною ампутацією правої ноги на рівні стегна з розвитком жирової емболії обох колін, шоку), знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті та могли виникнути при автомобільній травмі зіткнення рухаючогося автомобіля з велосипедистом (а.п. 122-127).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №349 від 30.08.2017 в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритий уламковий перелом голівки лівої плечової кістки зі зміщенням, перелом з вивихом 1-ї п`ястної кістки правої кисті, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості (а.п. 86-89).

Згідно висновку транспортно-трасологічної експертизи № 269 від 07.07.2017 з ілюстративною таблицею до такого підтверджено контакт автомобіля «Камаз» з причепом і велосипедами на яких рухалися потерпілі та визначено, що місце первинного контакту між такими відбулося не ближче ніж 4,80 м від лівого краю проїзної частини (а.п. 96-104).

Протоколом огляду трупу від 29.04.2017 зафіксовані тілесні ушкодження у ОСОБА_9 (а.п. 108-109).

Факт смерті потерпілої ОСОБА_9 29.04.2017 також підтверджено посмертним епікризом (а.п.130).

Оцінюючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_8 в частині порушення правил безпеки дорожнього руху, в результаті чого потерпілий ОСОБА_10 отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, а потерпіла ОСОБА_9 померла, правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди в розмірі 100000,00 грн. (а.п.65), надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 суд також враховує те, що він вчинив тяжкий злочин; особу винного, який має постійне місце проживання, де виключно позитивно характеризується (а.п.153), є молодий віком (всього 23 роки), без життєвого досвіду (а.п.148), проживає в багатодітній сім?ї разом з батьком та з п?ятьма рідними братами сестрами (а.п.154), мати померла коли йому було 4 роки (а.п.155), на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.151-152), вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.п.149), майже відсутній (з січня 2107 року) стаж керування вантажним транспортом із причепом, масою до 750 кг. (а.п.78), відразу ж після ДТП викликав поліцію та карету ШМД, у яку допомагав транспортувати потерпілу, позицію потерпілих, які просять не позбавляти волі обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів міра покарання обвинуваченому повинна бути обрана у межах санкції інкримінованої статті у виді позбавлення волі з випробуванням згідно вимог ст.75 КК України.

З урахуванням альтернативної санкції статті щодо додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, приймаючи до уваги, що водій ОСОБА_8 перебував у тверезому стані, обставини дорожньо-транспортної пригоди, які надають підстави судити, що злочин був вчинений з необережності через недбалість, а не через самовпевненість, незначний стаж керування таким автомобілем, професія водія є єдиним джерелом існування обвинуваченого та частково його сім`ї, а також надасть можливість відшкодовувати шкоду, завдану потерпілим, які просять не позбавляти його права керування транспортними засобами, а тому суд вважає за можливе не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілих щодо відшкодування їм матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню в межах підтвердження такого письмовими доказами в сумі 158117,58 грн., яка складається з витрат на: ліки - 115613,22 грн, транспортні витрати 5234,36 грн, поховання 8870,00 грн, встановлення пам?ятника 28400,00 грн. (а.п. 17-49). Оскільки позивачі просять стягнути матеріальну шкоду в загальній сумі, без розмежування кожному визначеної шкоди, тому суд вважає стягнути на їх користь понесені ними витрати в рівних частинах, по 79058,79 грн.

Шкода за знищені два велосипеди та одяг не підлягає задоволенню, оскільки вартість такого майна не підтверджена належними доказами.

Вирішуючи питання розміру цивільного позову про грошове відшкодування завданої потерпілім ОСОБА_5 , ОСОБА_4 моральної шкоди, суд враховує характер злочину, глибину та тривалість завданих душевних страждань, фізичного болю у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого. Суд приходить до висновку, що потерпілі зазнала глибоких моральних страждань від раптової смерті матері, дружини внаслідок ДТП, що суттєво змінило їх звичний уклад життя, додало значного психологічного та фінансового навантаження на їх сім`ю. При цьому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає достатньою сатисфакцію стягнення на користь потерпілого ОСОБА_5 суми в розмірі 500 000 грн., а на користь ОСОБА_4 300,00 грн.
Згідно вимог ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України заподіяна шкода відшкодовується винною особою, тобто обвинуваченим ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати, повязані із залученням експертів підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави в розмірі 1979,20 грн. (а.п. 95),
Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_8 визнати винуватим за ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до вимог ст.76 КК України засудженого зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти такий про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу пробації.

Скасувати арешт з автомобіля «КАМАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепа «СЗАП-8352» д.р.н. НОМЕР_2 , які визнані речовими доказами, накладений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 квітня 2017 року та майно залишити власникам ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відповідно (а.п. 135-140).

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 1979,20 грн. витрат за проведення судових експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 79058,79 грн. матеріальної шкоди та 500000,00 грн моральної шкоди, а всього 579058,79 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 - 79058,79 грн. матеріальної шкоди та 300000,00 грн моральної шкоди, а всього 379058,79 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, адвокату, потерпілим та їх представнику.

Головуючий: