АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/126/18 Справа № 183/273/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні 2 неповнолітніх дітей, приватного підприємця, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що прокурором доведено наявність п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме те, що у відношенні ОСОБА_8 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення та наявні достатні підстави вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Тому слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_8 повинний бути застосований інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою. З урахуванням вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків. Слідчий суддя також враховує обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , та вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 повинний бути застосований цілодобово.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог скарги вказує на те, що слідчим суддею взагалі не взято до уваги та на надано належної оцінки зазначеному у клопотанні про обрання запобіжного заходу ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що призвело до неправильної

оцінки фактичних обставин та постановления незаконної ухвали про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Про наявність вказаного ризику свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_8 мешкає в одному населеному пункті разом з потерпілим ОСОБА_12 та з єдиним очевидцем кримінального правопорушення ОСОБА_13 , що свідчить про те, що, перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 матиме реальну можливість незаконно впливати на них з метою зміни їх показів або повної відмови від надання таких. Таким чином, беручи до уваги факт обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення таким зухвалим способом, підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи під домашнім арештом (навіть цілодобовим), згідно з оскаржуваною ухвалою від 19.01.2018, тобто не покидаючи свого місця проживання, матиме реальну можливість залишити місце свого фактичного проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також здійснити незаконний вплив на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, що в свою чергу, може утворити новий склад злочину.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в ході апеляційного перегляду, оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді цілком слушними, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 289 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2018 року за №0000178.

Наявними матеріалами встановлено, що слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_8 , 17 січня 2018 року приблизно о 08.10 годин, знаходився біля будинку № 141 по вул. Котовського в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, разом зі своїми знайомим ОСОБА_14 , де побачили раніше знайомого ОСОБА_12 .

В цей момент між ОСОБА_15 та ОСОБА_8 на підставі неприязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_15 сів на кермо автомобілю «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить його батькові ОСОБА_16 , та, з метою уникнення конфлікту, намагався поїхати.

В цей момент у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме автомобілю «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_16 , після чого ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_14 спільно вчинити вказаний злочин, на що ОСОБА_14 дав свою добровільну згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 17 січня 2018 року приблизно о 08.15 годині, продовжуючи знаходитися біля будинку № 141 по вул. Котовського в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, підійшов до автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_12 , усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, здійснив у бік лобового скла автомобіля три постріли з раніше заготовленого пістолету.

Від отриманих поранень ОСОБА_12 втратив свідомість. В цей момент ОСОБА_14 , усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за допомогою раніше заготовленого молотка, розбив скло на водійських дверях автомобіля, відчинив їх, та незважаючи на безсвідомий стан ОСОБА_12 , витягнув його із салону автомобілю та наніс йому кілька ударів ногами в область голови, після чого перетягнув ОСОБА_12 , який продовжував знаходитися в безпорадному стані, до багажнику автомобілю, відчинив його, та спільно з ОСОБА_8 намагалися покласти ОСОБА_12 в багажник.

В цей момент ОСОБА_12 прийшов до тями та, переймаючись за своє життя та здоров`я, утік в сторону мікрорайону «Орільський» в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, після чого ОСОБА_17 за вказівкою ОСОБА_8 сів за кермо автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_16 , та поїхав з місця чинення злочину, а ОСОБА_8 з місця злочину пішов, розпорядившись викраденим транспортним засобом на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду.

Своїми діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у виді вогневого поранення лівого передпліччя, вогневого поранення голови в районі лівого вуха.

18.01.2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 ці вимоги закону були дотримані не в повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, яке підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції свого рішення та задоволенням клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого, прийшов до помилкового висновку про необхідність відмови у його задоволенні через недоведеність прокурором того факту, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів приходить до висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 березня 2018 року, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, та наявні ризики, що знаходячись на волі, підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливатиме на свідка та потерпілого у кримінальному провадженні.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, підтверджується вагомими наявними доказами, які додані до клопотання слідчого.

Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, колегія суддів доходить висновку про те, що вони свідчать про неможливість усунення ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, встановлених щодо ОСОБА_8 , у менш обтяжливий спосіб, та вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016 року розмір застави визначається у таких межах : щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти до розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді на підставі п. 2 ч. 3 ст. 407, п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України - скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційного суду, якою слід задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 березня 2018 року з визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 528 600 (п`ятсот двадцять вісім тисяч шістсот) гривень 00 копійок, взявши його під варту в залі суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 березня 2018 року.
Підозрюваного ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду.

Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 528 600 (п`ятсот двадцять вісім тисяч шістсот) гривень 00 копійок, у разі внесення якої ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти.

У випадку внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4