Справа № 761/9809/18
Провадження № 1-кс/761/6779/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000075 за ч.4 ст.190,ч.3 ст.209 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві від 15 березня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000075 за ч.4 ст.190,ч.3 ст.209 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що постанова слідчого про відмову в допиті свідка ОСОБА_4 є необґрунтованою, оскільки вказана особа є заявником у кримінальному провадженні, володіє фактичними даними про обставини події злочину. Вказали, що копію постанови сторона захисту отримала 15.03.2018.

В судовому засіданні захисник підтримав доводи скарги.

Слідчий в судове засідання не з*явився, повідомлявся про час та місце розгляду скарги, його неявка не перешкоджає розгляду у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши доводи захисника, дослідивши надані документи, дійшов висновку про таке.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, які є в розпорядженні слідчого судді, слідчим Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві здійснюється кримінальне провадження № 0000075 за ознаками ч.4 ст.190,ч.3 ст.209 КК України.

02.03.2018 захисник ОСОБА_3 подав до уповноваженого слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві клопотання про допит свідка ОСОБА_4 , який є заявником у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

При цьому оскаржувана постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання про допит вказаної особи в якості свідка є немотивованою та такою, що винесена в порушення вимог ст.ст. 110 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Проте обгрунтування висновків про відсутність підстав для здійснення наведеної в клопотанні слідчої дії оскаржувана постанова слідчого не містить, в ній формально зазначено про відсутність підстав для задоволення клопотання у зв*язку з ненаданням захисником документів, що б підтверджували необхідність допиту.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих /розшукових/ дій та негласних слідчих /розшукових/ дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, слідчий, всупереч вказаним вимогам закону, не навів у постанові жодних законних мотивів, за яких він відмовив у задоволенні клопотання про допит особи, не перевіривши доводи, наведені у клопотанні, допустив неповноту, не дав наведеним доказам належної оцінки для прийняття відповідного процесуального рішення.

Сукупність наведеного свідчить, що доводи захисника, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, ґрунтуються на законі, що є підставою для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 110, 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві від 15 березня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000075 за ч.4 ст.190,ч.3 ст.209 КК України.

Зобов*язати слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_5 викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_4 за участю сторони захисту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1