Справа № 682/2654/17
Провадження № 1-кп/682/139/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Хмельницької області, м. Славута, українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, не маючий на утриманні осіб похилого віку, маючий на утриманні двох малолітніх дітей 2007 та 2015 років народжень, не працюючий, зареєстрований за адресою: Хмельницька область, Славутський район, с.Бачманівка та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,
встановив:
02.06.2017 о18.00 год. ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні супермаркету «Вопак», що розташований по вул. Церковна 45 в м. Славута, вирішив таємно викрасти пляшку рому марки «Capitan Morgan», ємкістю 0,5 л. Після цього ОСОБА_5 переконавшись, що за ним ніхто з охоронців та відвідувачів даного супермаркету не спостерігає, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрав одну пляшку рому марки «Capitan Morgan» вартістю 297 грн. 15 коп., яка належить ТзОВ «ПАККО Холдинг», чим спричинив даному підприємству матеріального збитку на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, 15.06.2017 о 21.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні супермаркету «Вопак», що розташований по вул. Церковна 45 в м. Славута, вирішив таємно викрасти пляшку рому марки «Capitan Morgan», ємкістю 0,5 л. Після цього ОСОБА_5 переконавшись, що за ним ніхто з охоронців та відвідувачів даного супермаркету не спостерігає, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав одну пляшку рому марки «Capitan Morgan», вартістю 297 грн. 15 коп., яка належить ТзОВ «ПАККО Холдинг», чим спричинив даному підприємству матеріального збитку на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень. Зокрема підтвердив, що 02.06.2017 близько 18:00 год перебуваючи в приміщенні супермаркету «Вопак», що розташований по вул.. Церковній, 45 у м. Славута таємно викрав пляшку рому марки «Cаpitan Morgan» ємністю 0,5 л. яку вподальшому випив. Крім того 15.06.2017 близько 21:00 год вчинив аналогічні дії, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Вопак», що розташований по вул.. Церковній, 45 у м. Славута таємно викрав пляшку рому марки «Cаpitan Morgan» ємністю 0,5 л. яку вподальшому випив. Вказав, що у вчиненому розкаюється.
Крім того, обвинувачений не заперечує проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Представник потерпілої сторони ТзОВ «ПАККО Холдинг» ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що виявивши нестачу в магазині «Вопак», під час перегляду відео з камер спостереження виявлено, що дві пляшки рому марки «Cаpitan Morgan» ємністю 0,5 л. були викрадені обвинуваченим 02.06.2017 та 15.06.2017, про що повідомлено поліцію. Не заперечує проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України в судовому засіданні доведена повністю.
Дії обвинуваченого повністю охоплюються диспозицією ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України та вірно кваліфіковані органами досудового розслідування.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України не встановлені.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених згідно ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Суд при призначенні покарання враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у невропатолога, нарколога та психіатра не перебуває та не перебував, має на утриманні малолітніх синів 2007 та 2015 року народження, за місцем проживання характеризується позитивно.
Оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку, про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статтей, що йому інкриміновані, та в силу ч.1 ст.70 КК України остаточну міру покарання слід визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого слід звільнити від відбуття покарання з випробувальним терміном.
Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до нього амністії, оскільки він має на утриманні двох малолітніх дітей, вчинив кримінальні правопорушення які не є тяжкими, повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення від відбування покарання обвинуваченого на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, , або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 названого Закону).
Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також оссоби, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили зокрема ті, які не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З матеріалів кримінального провадження, зокрема свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.12.2007 та свідоцтва серії НОМЕР_2 від 15.12.2015 видно, що обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення злочину мав і має на утриманні двох малолітніх синів ОСОБА_7 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно, вперше вчинив кримінальне правопорушення , яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив до дня набрання чинності (07.09.2017) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачена визнає повністю, щиро кається у вчиненому.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 373, 374, 395 КПК України, ст.ст. 70, 85, 86, 185 КК України суд,
ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання в межах санкції статті у вигляді 6 місяців арешту.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання в межах санкції статті у вигляді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком терміном 1 рік 6 місяців.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання.
Речовий доказ два СД диски залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів після його проголошення через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1