Справа № 191/533/18
Провадження № 1-в/191/130/18
У Х В А Л А
іменем України
06 квітня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника СВК-94 ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Представник СВК-94 просив відмовити в задоволенні клопотання.

Засуджений просив застосувати до Закону України «Про амністію у 2016 році».

Суд, заслухавши думку прокурора, представника адміністрації СВК-94, засудженого, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується Законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 29.11.2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» Законом про амністію можуть бути визначені й інші категорії осіб, на які амністія не поширюється

Згідно ст..4 Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підпадають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Отже, ОСОБА_5 засуджено Оржицьким районнимо судом Полтавської області від 29.11.2017 року за ч.1 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців та на підставі ст..71 КК України йому частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Іллічівського районного суду м.Маріуполь Донецької області від 20.04.2017 року, яким його засуджено за тяжкий злочин, передбачений ч.4 ст.407 КК України. Початок строку відсування покарання05.09.2017 року, кінець строку 05.12.2020 року, а, отже, ОСОБА_5 не відбув не менше половини призначеного строку основного покарання, що унеможливлює застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» згідно ст..4 даного Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст..4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1