Справа № 565/1552/17
Провадження № 1-кп/565/112/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6

неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_7
законного представника неповнолітнього потерпілого -

цивільного позивача - ОСОБА_8

представника Варашського ВП - ОСОБА_9

представника служби у справах дітей - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000432 від 15.07.2017 року відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовська Рівненської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
В С Т А Н О В И В:

14 липня 2017 року приблизно о 21 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи поблизу спортивного майданчика, який розташований на території Вараської ЗОШ №1 по м-ну Будівельників №55, м.Вараш Рівненської області, зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , де між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, які склались між ОСОБА_4 і ОСОБА_7 в той момент, виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_7 один удар в область спини та два удари в область грудної клітки зліва, в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді тупої рани живота, розриву селезінки з внутрішньо черевною кровотечею, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №127 від 21.07.2017 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя на момент їх заподіяння.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що потерпілого ОСОБА_7 він знає декілька років. 14 липня 2017 року він перебував із своїми знайомими на березі річки Стир, де вони ловили рибу, там був також і ОСОБА_7 . Оскільки то був спекотний день, то він вирішив поплавати в річці взагалі без одягу. Він роздягнувся і коли почав заходити у воду, то побачив, що ОСОБА_7 почав його знімати на камеру телефону. Він попросив потерпілого, щоб той перестав його знімати та видалив уже зняте відео, на що ОСОБА_7 пообіцяв йому, що відео видалить. Пробувши деякий час на річці, він пішов на спортивний майданчик ЗОШ №1 м.Вараш Рівненської області, де вони із хлопцями домовилися пограти у футбол. В той же день, приблизно о 21 год. 30 хв., коли він перебував на спортивному майданчику, побачив ОСОБА_7 , який хизувався перед іншим хлопцям, що у нього є відео, на якому зображено його, як він купається у річці без спідньої білизни, і що той має намір викласти це відео в мережу Інтернет. Тоді, він підійшов до ОСОБА_7 та попросив видалити відео, однак той ніяк не відреагував, тільки посміхнувся до нього. Після цього він наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в область спини та два удари кулаком правої руки в область грудної клітки зліва. Після нанесених ударів ОСОБА_7 , він пішов грати у футбол, а потерпілий лишився на місці конфлікту. Через деякий час він побачив, як на спортивний майданчик до ОСОБА_7 приїхав автомобіль «швидкої допомоги», після чого пішов додому.

ОСОБА_4 зазначає, що шкодує про свій вчинок.

Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,позовні вимоги ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди, завданої здоров`ю ОСОБА_7 , визнав повністю, а про стягнення моральної шкоди визнав частково.

Позовні вимоги прокурора про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, обвинувачений ОСОБА_4 визнає повністю.

В судовому засіданні законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 пояснила, що вона є бабою ОСОБА_4 . Мати ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями, а батько хворіє. 14.07.2017 року близько 00 год. до неї зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що його затримує поліція. Після цього вона прийшла до квартири, де проживає онук і ОСОБА_4 їй пояснив, що ОСОБА_7 зняв на відео, як він купався у річці без спідньої білизни і погрожував викласти зняте відео в мережу Інтернет, а він за це того побив. ОСОБА_5 вказує, що її онук не агресивний хлопець, однак дуже боляче реагує на образи. Також зазначила, що ОСОБА_4 матеріально забезпечує себе сам, працюючи на тимчасових заробітках.

В судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суду показав, що 14.07.2017 року він разом із хлопцями, серед яких був ОСОБА_4 і ОСОБА_11 , знаходився на березі річки Стир, що в м.Вараш. Оскільки то був літній день, хлопці купалися у річці, а він їх знімав на камеру телефону. Також у річці, без спідньої білизни, купався і ОСОБА_4 , однак він обвинуваченого не знімав. В той же день, ввечері, коли він знаходився на спортивному майданчику, що поблизу ЗОШ №1 м.Вараш, то там знову зустрів ОСОБА_4 , який, насміхаючись, розповідав хлопцям, як він впав у річку. У відповідь, він сказав ОСОБА_4 , що покаже всім відео, на якому видно, що той купається у річці без одягу. Після цього ОСОБА_4 наніс йому один удар кулаком в область спини та два удари кулаком в область живота. Після нанесених ударів, йому дуже почав боліти живіт, він відійшов до паркана, зателефонував матері і повідомив, що його побили. Через деякий час на спортивний майданчик приїхав автомобіль «швидкої допомоги», який викликала матір і працівники поліції, яких викликали хлопці.

Потерпілий ОСОБА_7 просить обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання на розсуд суду.

В судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 пояснила, що 14.07.2017 року приблизно о 21 год. 30 хв. до неї зателефонував син та повідомив, що біля ЗОШ №1 м.Вараш Рівненської області його побив ОСОБА_4 . Після цього вона відразу ж пішла до школи. Прийшовши до ЗОШ №1, вона побачила, що син ОСОБА_12 стояв зігнувшись та скаржився на сильний біль у животі. Тоді вона викликала «швидку допомогу», а хлопці, які знаходилися поряд із її сином повідомили, що вже викликали поліцію. Коли їх із сином доставили у лікарню, то лікарі, оглянувши ОСОБА_12 , повідомили, що у нього внутрішня черевна кровотеча і, що сина необхідно терміново оперувати.

Законний представник ОСОБА_8 зауважила, що вимоги, викладені нею у позовній заяві, підтримує повністю та просить їх задовольнити, а також просить обрати обвинуваченому суворе покарання.

В судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_11 , 2003 року народження, в присутності законного представника ОСОБА_13 , суду показав, що потерпілого ОСОБА_7 він знає з третього класу, а обвинуваченого ОСОБА_4 близько шести місяців. 14.07.2017 року на березі річки Стир, поблизу ресторану «Маєток» м.Вараш, він з друзями, серед яких був ОСОБА_7 і ОСОБА_4 , перебував на риболовлі. Він бачив, як ОСОБА_4 , перебуваючи на іншому березі річки, почав купатися без спідньої білизни, а потім і танцювати. Вказав, що дійсно ОСОБА_7 на березі річки знімав відео на камеру мобільного телефону, однак ОСОБА_4 не знімав. В той же день, приблизно о 20 год., коли він перебував поблизу ЗОШ №1 м.Вараш, то там побачив хлопців, серед яких були ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Один із хлопців повідомив ОСОБА_4 , що ОСОБА_7 обізвав ОСОБА_4 стриптизером. Коли ОСОБА_4 почув ці слова, то підійшов до ОСОБА_7 та наніс останньому два чи три удари в спину та в область живота. Після отриманих ударів, ОСОБА_7 відійшов до паркана, зігнувся та скаржився, що йому дуже болить живіт. Потім ОСОБА_7 зателефонував матері, яка, прийшовши до школи, викликала «швидку допомогу», а вони із хлопцями викликали поліцію.

В судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_14 , 2002 року народження, в присутності законного представника ОСОБА_15 , суду показав, що потерпілого він знає близько одного року, а обвинуваченого лише бачить тоді, як грає у футбол на шкільному спортивному майданчику. 14.07.2017 року, приблизно о 20 год., коли він знаходився на футбольному полі поблизу ЗОШ №1 м.Вараш, то чув, як один із хлопців розповідав ОСОБА_4 , що ОСОБА_7 показав всім відео, як ОСОБА_4 , перебуваючи на річці Стир, купався без одягу. Через деякий час, він побачив, як між ОСОБА_4 і ОСОБА_7 виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 декілька ударів в область тулуба та живота. Також він бачив, як хтось із хлопців підбіг до обвинуваченого і потерпілого і розборонив їх. Після бійки ОСОБА_7 відійшов до паркана, зігнувся і почав телефонувати матері, яка згодом прийшла до школи і викликала «швидку допомогу», а вони із хлопцями викликали поліцію.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, крім визнання винуватості обвинуваченим, підтверджується показаннями потерпілого, свідків та письмовими матеріалами справи.

Із висновку експерта №127 від 21.07.2017 року встановлено, що згідно наданих медичних документів у неповнолітнього ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляду тупої травми живота, розриву селезінки, внутрішньо черевної кровотечі. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмета, можливо від декількох ударів руками, при обставинах та в термін вказаних у постанові і які відповідно п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95 року №6 відносяться до розряду тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Із дослідженого протоколу проведення слідчого експерименту від 24.07.2017 року з фототаблицями до вказаного протоколу з участю підозрюваного ОСОБА_4 слідує, що ОСОБА_4 на місці злочину детально розповів та показав, як саме вчинив інкриміновані йому дії щодо ОСОБА_7 , зазначивши час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, свою поведінку до, під час та після вчинення злочину. Ці дані підтверджуються і співвідносяться із показаннями, наданими в суді, самим ОСОБА_4 .

З дослідженого протоколу проведення слідчого експерименту від 14.08.2017 року з фототаблицями до вказаного протоколу з участю потерпілого ОСОБА_7 слідує, що потерпілий ОСОБА_7 на місці злочину детально розповів та показав, як саме ОСОБА_4 вчинив інкриміновані тому дії щодо нього, зазначивши час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, свою поведінку до, під час та після вчинення ОСОБА_4 злочину. Ці дані підтверджуються і співвідносяться із показаннями, наданими в суді, самим потерпілим ОСОБА_7 .

Таким чином, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України повністю доведена в судовому засіданні і його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, як умисні тяжкі тілесні ушкодження.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні не добуто.

Разом із тим, суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше не вчиняв злочинів і вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується дільничним офіцером поліції, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра у ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» не перебуває.

Із досудової доповіді Володимирецького районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як низький, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без обмеження або позбавлення волі на певний строк та не становить великої небезпеки для суспільства, за умови, що з ним будуть проводитися соціально виховні заходи, а саме: заходи спрямовані на заохочення до здобуття освіти, професії, та на належне виховання, виправлення поведінки обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням до нього покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України, за якою кваліфіковані його дії, у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку.

Відповідно до розрахунку вартості лікування і перебування хворого у стаціонарі анестезіологічного та хірургічного відділень ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України», ОСОБА_7 в період часу з 14.07.2017 року до 24.07.2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні в анестезіологічному та хірургічному відділеннях державного закладу «Спеціалізована медико санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України», що складає 10 ліжкоднів. Сума витрат лікарні на лікування хворого становить 10207,76 грн.

В результаті нанесення неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 , останньому завданий матеріальний збиток та моральна шкода.

Представник потерпілого-цивільний позивач ОСОБА_8 просить суд стягнути із ОСОБА_16 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріального збитку 10671,81 грн.

Представник потерпілого-цивільний позивач ОСОБА_8 просить суд стягнути із ОСОБА_16 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення матеріального збитку визнав повністю, а про стягнення моральної шкоди визнав частково.

Згідно ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В ході судового розгляду доведено, що ОСОБА_4 , внаслідок вчинення злочину, спричинив потерпілому матеріальний збиток в сумі 10671,81 грн. Вказана сума підлягає відшкодуванню, оскільки є прямою дійсною шкодою, спричиненою внаслідок злочину.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 3 ст.23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року №5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд виходить із того, що шкода, завдана умисними злочинними діями, враховує глибину фізичних та душевних страждань, істотне порушення нормальних, звичних життєвих зв`язків і необхідність докладання додаткових зусиль потерпілими для організації свого життя. Суд, керуючись засадами розумності та справедливості та посилаючись на практику розгляду у кримінальному судочинстві позовів про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, вважає за можливе стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріального збитку 10671,81 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1180 ЦК України, шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 09.09.2017 року виповнилося вісімнадцять років, тому є правові підстави проводити стягнення за цивільними позовами з ОСОБА_4 .

В результаті вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 у ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» виконавчим комітетом Вараської міської ради Рівненської області були понесені витрати в сумі 10207,76 грн.

Варашським відділом Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області до суду в ході розгляду кримінального провадження, було подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину.

Частинами 1,3 ст.1206 ЦК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Враховуючи вищенаведене, витрати на лікування потерпілого ОСОБА_7 від злочину, слід стягнути із ОСОБА_4 на користь виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області.

Керуючись ст.ст.370,371,373,374,376,392,393,395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на один рік.

Згідно ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи з питань пробаціїпро зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріального збитку 10671 (десять тисяч шістсот сімдесят одну) грн. 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину 10207 (десять тисяч двісті сім) грн. 76 коп.

На вирок суду може бути подана апеляція. Апеляція подається до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Головуючий