Ухвала іменем україни 03 жовтня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0000420 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з одного суду до іншого у межах юрисдикції різних апеляційних судів,
в с т а н о в и л а:
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про направлення вказаного кримінального провадження із Сихівського районного суду м. Львова до Шевченківського районного суду м. Чернівців.
У клопотанні зроблено посилання на те, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівців перебуває інше кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, який тримається під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» і його доставка в судові засідання до м. Львова є неможливою, внаслідок чого судові засідання неодноразово відкладалися. Наголошується на неможливість погіршення стану обвинуваченого, справедливого та гуманного призначення покарання не за сукупністю, а за повторністю, у зв`язку з чим і порушується питання про передачу кримінального провадження з Сихівського районного суду м. Львова до Шевченківського районного суду м. Чернівців. Також зазначається, що у разі вчинення кількох правопорушень кримінальне провадження повинен здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Крім цього, обвинувачений вказує і на виняткові обставини, якими є проживання більшості потерпілих, захисника та його тримання під вартою у м. Чернівцях, а також його місце проживання в безпосередній близькості від цього міста.
Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення розгляду клопотання не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у клопотанні доводи та матеріали, надані на розгляд суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Як убачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000420, що перебуває в провадженні Сихівського районного суду м. Львова, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, на території м. Львова.
Посилання у клопотанні на розгляд Шевченківським районним судом м. Чернівців іншого кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні останніх за часом злочинів, у даному випадку є неспроможними, оскільки застосування ч. 1 ст. 32 цього Кодексу щодо здійснення провадження судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення, можливе лише в межах одного кримінального провадження.
Твердження обвинуваченого щодо неможливості його доставки в судові засідання до м. Львова носять виключно організаційний характер забезпечення судового провадження, та не можуть слугувати підставою для зміни підсудності кримінального провадження.
Частиною 1 ст. 34 КПК передбачено перелік підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого. Крім того, до почату судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тощо.
Проте, доводи обвинуваченого щодо проживання у м. Чернівцях більшості потерпілих не знаходять свого підтвердження, так як у цьому кримінальному провадження визнані потерпілими дві особи, які проживають у м. Львові.
При цьому, хоча обвинувачений і порушує питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, проте ним фактично зроблено посилання на необхідність об`єднання проваджень, що відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК не є підставою для задоволення клопотання.
Крім того, ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2017 року було залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 , подане за аналогічними доводами.
Таким чином підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК, для передачі кримінального провадження № 0000420 щодо ОСОБА_4 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів колегія суддів не вбачає, а виняткових випадків, передбачених частиною 1 цієї ж статті, не встановлено.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0000420 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, з Сихівського районного суду м. Львова до Шевченківського районного суду м. Чернівців залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й скарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3