Провадження № 1-кп/537/61/2018
Справа № 532/2160/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.01.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кобеляки, Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, українця, з повною загальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 309 КК України, -
встановив:
В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 КК України, за фактом задоволення статевої пристрасті неприродним способом із погрозою застосування фізичного насильства та із застосуванням фізичного насильства, вчинене щодо малолітньої особи та ч. 2 ст. 309 КК України, за фактом незаконного виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На обґрунтування заявленого клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор вказав, що обвинуваченому слід обрати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою для запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також незаконно впливати на свідків та потерпілу.
Потерпіла в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Законний представник потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні клопотання прокурора підтримала.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою причетність до вчинення кримінальних правопорушень не визнав, проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки всі необхідні слідчі дії в даному кримінальному провадженні проведені, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.
Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Судом встановлено, що 11.10.2017 року ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 09.12.2017 року. Згідно ухвали підставою для обрання запобіжного заходу є наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від слідства та суду, впливати на потерпілу, оскільки злочини вчиненні ОСОБА_6 в період іспитового строку, один із злочинів є особливо тяжкий та вчинений проти статевої свободи та статевої недоторканості відносно малолітньої особи. Також, враховуючи негативну характеристику ОСОБА_6 за місцем проживання, в ухвалі вказано на існування ризику, який полягає у можливому вчиненні останнім іншого кримінального правопорушення.
05.12.2017 року ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області запобіжний захід відносно ОСОБА_6 продовжено до 09.01.2018 року. Відповідно до ухвали, підстави, за яких судом було застосовано запобіжний захід, не змінились. Окрім того, в зв`язку з тим, що у справі призначено ряд експертиз існує ризик впливу на експертів.
До Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області обвинувальний акт надійшов 05 січня 2018 року, тобто до закінчення строку дії запобіжного заходу.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вирішуючи заявлене прокурором клопотання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із вимог статті 29 Конституції України, якими передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогами статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.
Так в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" вказано, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Таким чином розглянувши клопотання прокурора, суд прийшов до висновку, що на даній стадії судового розгляду, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки підстави, за яких судом раніше було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.
При цьому, суд враховує характер кримінальних правопорушень, що інкримінуються обвинуваченому, один з яких є особливо тяжким та вчинений відносно малолітньої особи, за який передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, а також те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно.
Суд також вважає, що утримання обвинуваченого під вартою, буде запобігати перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні та буде сприяти виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, з метою запобігання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та незаконно впливати на потерпілу, свідків, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосування насильства, суд у відповідності з вимогами частини 4 статті 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підстав до визначення застави не вбачає.
Керуючись статтями 177, 183, 314, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд -
постановив:
Клопотання прокурора Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кобеляки, Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, українця, з повною загальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 09 січня 2018 року 16 год. 35 хв. до 09 березня 2018 року до 24 години.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

Повний текст ухвали складено та оголошено 10.01.2018 року