Справа № 357/7395/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1351/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 13.12.2017

УХВАЛА
Іменем України
13 грудня 2017 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 повернутий прокурору, -

в с т а н о в и л а:
До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2017 року вище вказаний обвинувальний акт повернутий прокурору.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовує тим, що у підготовчі судові засідання, призначені на 22, 31 серпня, 11, 15 вересня, 30 жовтня 2017 року обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився. За даними прокурора, місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_7 на даний час не відоме.

Оскільки, за вказаними в обвинувальному акті анкетними відомостями обвинувачений ОСОБА_7 відсутній та не проживає, тобто в обвинувальному акті, в порушення вимог п.2 ч.2 ст. 291 КПК України відсутні відомості про особу обвинуваченого, а саме фактичне місце його проживання або перебування, суд позбавлений можливості викликати обвинуваченого ОСОБА_7 у підготовче судове засідання.

Приймаючи до уваги, що оголошення розшуку обвинуваченого за наслідками підготовчого судового засідання не передбачено вимогами ст.ст. 314-316 КПК України, суд першої інстанції прийшов до висновку, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст. 291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, на думку апелянта, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України повністю відповідає вимогам КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті вказане місце реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , де останній фактично проживав на момент пред`явлення йому обвинувачення.

Також, на думку прокурора, суд першої інстанції, врахувавши, що обвинувачений ОСОБА_7 переховується від суду, відповідно до вимог ст. 335 КПК України вправі зупинити судове провадження та оголосити його в розшук.

На думку апелянта, судом першої інстанції при обґрунтуванні свого рішення не було наведено жодних причин, які б вказували на невідповідність вимогам КПК України обвинувального акта, а висновки суду про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам КПК України є необґрунтованими.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, яка апеляційну скаргу прокурора не підтримала;

вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Ч.2 ст. 291 КПК України визначений перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, його прізвище, ім`я та по батькові, дата та місце народження, громадянство, місце проживання.

На думку колегії суддів суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого, що підтверджується результатами застосованих судом заходів, направлених на виявлення фактичного місцезнаходження обвинуваченого, а саме неодноразове відкладення підготовчого судового засідання за клопотанням прокурора для встановлення фактичного місця проживання ОСОБА_7 . При цьому дана невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей щодо місця проживання обвинуваченого не може бути усунута судом та позбавляє можливості суд першої інстанції належним чином повідомити обвинуваченого про час і місце проведення судового засідання. За таких умов обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Не ґрунтуються на законі посилання апелянта на те, що обвинуваченого потрібно було оголосити в розшук, оскільки такі дії, відповідно до положень ст. ст. 314, 315, 316 КПК України, на стадії підготовчого провадження суд вчинити не вправі, а розшук ОСОБА_7 оголосити можливо, відповідно до ст. 335 КПК України, лише в ході судового розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2017 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору є законною, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення .

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України повернутий прокурору залишити без змін.

СУДДІ /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3
/підпис/ ОСОБА_4