Номер провадження:1-кп/521/384/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2018 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
представника служби у справах дітей
Одеської міської ради у
Малиновському районі ОСОБА_5
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 12 жовтня 2017 року матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_10 виділені в окреме провадження.
27 жовтня 2017 року ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч 3 КК України - закрито, у зв`язку з його смертю.
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 12 жовтня 2017 року надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_7 для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, судове провадження зупинене до його розшуку.
Відповідно до протоколу від 10 грудня 2017 року ОСОБА_7 був затриманий.
12 грудня 2017 року Малиновським районним судом міста Одеси ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України.
Прокурор під час підготовчого судового засідання виказала думку, щодо можливості призначення судового розгляду за вказаними вище обвинувальними актами.
ОСОБА_7 , його законний представник та захисник не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Представник служби у справах служби Одеської міської ради у Малиновському районі та потерпілий також погодились з думкою учасників судового провадження.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вивчивши обвинувальні акти та додані до нього матеріали, вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що обвинувальні акти підлягають поверненню прокурору з наступних підстав.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальні акти підсудні Малиновському районному суду міста Одеси, підстав для закриття кримінальних проваджень за обвинувальними актами немає, однак обвинувальні акти не відповідають вимогам КПК України, а саме вимогам пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 291 КПК України встановлені вимоги до обвинувального акту та до реєстру матеріалів досудового розслідування. Так, обвинувальний акт має містити такі відомості (серед іншого): 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статі) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як видно зі змісту обвинувальних актів в них фактично викладена підозра про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень. Такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_7 , за цим процесуальним рішенням, має статус підозрюваного.
Вказане порушення в подальшому є перешкодою для ухвалення будь-якого судового рішення.
Виходячи з наведених вимог практики Європейського суду з прав людини, в обвинувальних актах відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, отже суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувальних актів стосовно ОСОБА_7 , а тому доводи учасників судового провадження про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, не відповідають міжнародним правовим актам, а також національному кримінальному процесуальному Закону.
Крім того, посилання органом досудового розслідування в обвинувальних актах на те, що ОСОБА_7 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, є безпідставним, оскільки обвинувачення йому висунуте не було у встановленому законом порядку та не міститься в самих обвинувальних актах. Більш того, таке посилання в обвинувальних актах є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п. 3 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного акту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18 грудня 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що вказані вище недоліки в обвинувальних актах, зокрема відсутність викладення формулювання обвинувачення унеможливлюють подальший судовий розгляд кримінальних проваджень.
Керуючись статтями 3, 314, 376 КПК України, суд,-
Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Ухвала суду, може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_1