Справа № 453/1207/16-к
№ провадження 1-кп/453/13/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ;

захисника-адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 2000 року народження, ОСОБА_8 2002 року народження, ОСОБА_9 2003 року народження, ОСОБА_10 2007 року народження, із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 відповідно до наказу директора ДП «Славське лісове господарство» №7-к від 24.01.2014 року, перебуваючи на посаді майстра лісу майстерської дільниці №3 Опорецького лісництва ДП «Славське лісове господарство», являючись службовою особою, яка уповноважена на здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, вчинив неналежне виконання службових обов?язків, через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого спричинив тяжкі наслідки.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3 розділу 1 «Загальні положення» Посадової інструкції майстра лісу ДП «Славське ЛГ» (надалі Інструкції) майстер лісу належить до професійної групи «Керівники», безпосередньо підпорядковується лісничому.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.4, 2.5, 2.6 розділу 2 «Завдання та обов`язки» Посадової інструкції, майстер лісу здійснює охорону лісів, стаціонарних пунктів спостереження за лісом, пізнавальних знаків вздовж лісових доріг, мостів, лісовпорядних знаків та іншого ввіреного йому майна на закріпленій за ним дільниці, проводить державний контроль за станом, використанням, відтворенням охороною лісу, що перебуває в користуванні підприємства, затримує у встановленому порядку осіб винних у лісопорушеннях і порушеннях правил полювання з накладенням арешту на незаконно здобуту в лісі та на шляху з лісу продукцію, проводить у встановленому порядку огляд речей, а також вилучення у порушників лісової та мисливської продукції, знарядь порушень і документи на них, складає протоколи про виявлені порушення лісового законодавства, правил пожежної безпеки, правил полювання на землях лісового фонду, або лісової пожежі, і передає їх у лісництво.

Відповідно укладеного між ОСОБА_5 та ДП «Славське ЛГ» договору «Про повну матеріальну відповідальність» від 24.01.2014 року, останній прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності матеріальних цінностей, переданих йому на зберігання роботодавцем, і у зв`язку з вищенаведеним зобов`язується: дбайливо ставитися до переданих йому Роботодавцем для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей роботодавця і вживає заходів для відвернення заподіяння їм шкоди, своєчасно повідомляє роботодавця про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження переданих йому для зберігання матеріальних цінностей.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 службових обовязків, через несумлінне ставлення до них, будучи зобов`язаним проводити заходи з охорони лісів від незаконних рубок та документування порушень лісового законодавства не проводив перевірки стану охорони лісу у ввіреній йому майстерській дільниці № 3 Опорецького лісництва, не виявляв осіб, винних в порушеннях лісового законодавства та не вживав заходів до притягнення їх до відповідальності, внаслідок чого невстановленими досудовим слідством особами у кварталах № 21, 22 майстерської дільниці № 3 Опорецького лісництва, що на території Волосянківської сільської ради Сколівського району Львівської області, за період з 01.02.2016 року по 19.02.2016 року здійснено самовільне рубання 46 дерев, а саме: 11 сироростучих дерев та 30 сухостійних дерев породи «смерека», 2 сироростучих та одне сухостійне дерево породи «ялиця» та 2 сироростучих дерева породи «бук», загальною кубомасою 56,07 м. куб., чим, відповідно до розрахунку органу контролю, лісовому господарству спричинено тяжкі наслідки, які виразились в матеріальній шкоді державі в сумі 189 605,30 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками, згідно з приміткою до ст. 364 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення йому змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що будучи службовою особою та зобов`язаним здійснювати охорону лісу від незаконних рубок, в період 01.02.2016 року по 19.02.2016 року, маючи можливість для виявлення незаконних рубок дерев, затримання правопорушників, вилучення незаконно добутої лісопродукції та сировини, тобто маючи можливість для забезпечення охорони лісу, допустив неналежне виконання своїх службових обов`язків, а саме не забезпечив перевірки стану охорони лісу на предмет виявлення таких порушень в майстерській дільниці №3 Опорецького лісництва та їх документування, особисто не здійснював фіксування фактів порушень лісового законодавства (незаконних рубок), не вживав заходів до виявлення лісопорушників та притягнення їх до відповідальності, не доповідав доповідними записками лісничому Опорецького лісництва ДП «Славське ЛГ» ОСОБА_11 про факти незаконних рубок, які мали місце у ввіреному йому під охорону обході, не оглядав місця вчинення рубок лісу, не складав рапортів про стан охорони лісів від незаконних рубок в майстерській дільниці № 3, внаслідок чого, через свою службову недбалість, створив передумови для вчинення незаконної вирубки дерев, внаслідок чого невстановленими особами у кварталах № 21, 22 майстерської дільниці № 3 Опорецького лісництва, що на території Волосянківської сільської ради Сколівського району Львівської області, за період з 01.02.2016 по 19.02.2016 здійснено самовільне рубання 46 дерев. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати. Окрім того, просить задоволити клопотання його захисника-адвоката ОСОБА_6 та звільнити його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має на утриманні дітей яким не виповнилось 18 років.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав клопотання в інтересах підзахисного ОСОБА_5 про звільнення його від покарання на підставі п. «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»(вх.№4625 від 11.10.2017 року). Вимоги мотивує тим, що у обвинуваченого ОСОБА_5 мається на утриманні четверо неповнолітніх дітей, батьківських прав він не позбавлений, а пункт «в» ст. 1 Закону України про амністію у 2016 році» вказує, що від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 367 КК України, визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши йому положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині матеріалів, характеризуючих особу ОСОБА_5 , та в частині речових доказів, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 367 КК України, так як він, будучи службовою особою, неналежно виконував свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

Обтяжуючих вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пом`якшуючими вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

При визначенні покарання ОСОБА_12 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, а також той факт, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні. Суд враховує і те, що обвинувачений має на утриманні четверо малолітніх дітей.

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , вважає за доцільне призначити його у межах санкції ч.2 ст. 367 КК України у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права обіймати посади пов?язані з виконанням адміністративно-господарських функцій на підприємствах лісової галузі та зі штрафом, із застосуванням ст. 75 КК України та ст. 76 КК України, оскільки на переконання суду саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження скоєння ним нових злочинів та відповідає загальним засадам призначення покарань.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно з ч. 2 ст. 86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно.
Пунктом «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» (22 грудня 2016 року № 1810-VIII) встановлено що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
За умовами ч.3ст. 12 КК України середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк не більше п`яти років.
Відтак, згідно з ч.3 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 367 КК України, віднесено до злочину середньої тяжкості.
Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, вчинений ним злочин є злочином середньої тяжкості, а також зважаючи на відсутність обмежень, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, тому є підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Вирішено питання судових витрат та речових доказів.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарських функцій на лісогосподарських підприємствах протягом 1 (одного) року, та зі штрафом 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 5100 (п`ять тисяч сто) грн. в дохід держави.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обовязки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», у звязку з перебуванням у засудженого ОСОБА_5 на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, звільнити його від відбування покарання.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Суддя Сколівського
районного суду Львівської області ОСОБА_1