Провадження № 1-кп/537/243/2017
Справа № 537/3161/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.10.2017 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0000802 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України;

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна та повторне таємне викрадення чужого майна за наступних обставин.

04.04.2017 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у секції № 8 будинку № 22 по вул. Східна у м. Кременчуці, викрав мобільний телефон марки "Nomi I4510" ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ: НОМЕР_2 , який випав з рук потерпілого ОСОБА_6 , чим завдав потерпілому матеріального збитку в розмірі 1381 грн. З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Окрім того, 22.04.2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи за тимчасовим місцем мешкання по АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу, викрав телевізор марки "BRAVIS LED-28D1070 + T2", вартістю 4050 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_7 , завдавши останній матеріального збитку на вказану суму. З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, обвинувачений щиро кається у вчиненому, просить суворо не карати. Не заперечував щодо обмеження обсягу дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, при цьому направив заяву згідно якої просить кримінальну справу розглядати без його участі та зазначає, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, при цьому направила заяву згідно якої просить кримінальну справу розглядати без її участі.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, які вважають за можливе проводити судовий розгляд у відсутність потерпілих, які не прибули за викликом до судового засідання, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без потерпілих, оскільки за їх відсутності можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, прокурор фактичних обставин справи не оспорював, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують обвинуваченого як особу. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будить позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України є вірною, так як обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого мана та вчинив повторно таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Обставинами, які в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які в силу ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.

Визначаючи міру покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого, те, що злочини відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, те що ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений, не працюючий, має неповнолітню дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , характеризується посередньо, на диспансерному обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій частини статті КК України, якою передбачено покарання за вчинене обвинуваченим більш тяжке кримінальне правопорушення, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про застосування відносно нього положень пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, після опублікування даного Закону в газеті «Голос України» №163 від 06 вересня 2017 року, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі, на підставі пункту «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Так, відповідно до п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Обвинувачений ОСОБА_5 за сукупністю злочинів визнано винним у вчиненні умисних злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст.185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України не є тяжким, або особливо тяжким. Крім того обвинувачений ОСОБА_5 на день набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році», тобто станом на 07 вересня 2017 року має дитину, якій не виповнилося 18 років, а саме: дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він не позбавлений батьківських прав.

Суд вважає за необхідне скасувати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Цивільні позови в рамках даного кримінального провадження не заявлялись.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 373 375 КПК України, суд,

ухвалив:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання

за ч. 1 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

за ч. 2 ст.185 КК України у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 2 ст. 86 КК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинуваченого ОСОБА_5 повністю звільнити від призначеного покарання в виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту обраний відносно ОСОБА_5 скасувати.

Речовий доказ: мобільний телефон «NOMI І4510» імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом за постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 07.07.2017 року, який належить потерпілому ОСОБА_6 - залишити власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати потерпілим, які не були присутні в судовому засіданні.

Обвинуваченому роз`яснити його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1