Справа № 513/662/17
Провадження № 1-кп/513/81/17
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю: прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата Одеської області кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого Саратським районним судом Одеської області 02 лютого 2016 року за ч.1 ст.125 КК України до 120 годин громадських робіт,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку Саратського районного суду Одеської області від 02.02.2016 року, який набрав законної сили 04 березня 2016 року, ОСОБА_4 зобов`язаний сплатити на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію моральної шкоди у сумі 3000 гривень.

З метою умисного невиконання вироку Саратського районного суду Одеської області в частині сплати на користь ОСОБА_5 грошової компенсації моральної шкоди у сумі 3000 гривень, ОСОБА_4 з часу набрання вказаним судовим рішенням законної сили до теперішнього часу умисно його не виконував.

В період часу з травня 2016 року по жовтень 2016 року ОСОБА_4 отримав допомогу по безробіттю у розмірі 1926,00 гривень, однак грошову компенсацію моральної шкоди ОСОБА_5 не сплачував.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи офіційно працевлаштованим Державною службою зайнятості України на посаду градівника складу готової продукції ТОВ «Саратський завод продтоварів» працював на вказаному підприємстві з 03.10.2016 року по 25.11.2016 року та отримавши заробітну плату у розмірі 3436,00 гривень, продовжував не сплачувати грошові кошти для погашення компенсації моральної шкоди на користь ОСОБА_5 , тим самим умисно не виконував вирок Саратського районного суду Одеської області.

Далі ОСОБА_4 , умисно, з метою невиконання вироку суду, звільнився на підставі ст. 38 КЗпП України з ТОВ «Саратський завод продтоварів», та будучи працездатним не працевлаштовувався до теперішнього часу.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин, суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони не зможуть оскаржити в апеляційному порядку вирок суду з підстав заперечення цих обставин. За згодою прокурора та обвинуваченого відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються характеристики обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, щиро розкаявся, не оспорював фактичні обставини справи та кваліфікацію вчиненого злочину, пояснив, що 23 жовтня 2017 року він сплатив ОСОБА_5 3000 гривень компенсації моральної шкоди.

Оцінивши досліджені докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність доказів достатньою для визнання обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки він вчинив умисне невиконання вироку суду, що набрав законної сили.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання: обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, повністю визнав вину та щиро розкаявся, негативно характеризується за місцем проживання. Згідно інформації Саратського районного сектору з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України за № 710 від 20.06.2017 року, ОСОБА_4 повністю відбув покарання у виді 120 годин громадських робіт за попереднім вироком Саратського районного суду Одеської області від 02 лютого 2016 року та знятий з обліку 25 квітня 2016 року. Квитанція № 0221 від 23.10.2017 року ПАТ "Укрпошта" про електронний переказ, підтверджує, що обвинувачений сплатив ОСОБА_5 3000 гривень.

Щире каяття є обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставин, що обтяжуть покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Ураховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому суд вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням під час випробування обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 під час іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1