ВИРОК
Іменем України
11.04.2018 року м. Львів
Франківський районний суд м.Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження щодо обвинувачення
ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городок Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант»,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, 18.05.2017 року з метою тимчасово ухилитися від проходження військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та до 23.03.2018 незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, чим вчинив самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що прийшов на військову службу добровільно. Проте, до 23.03.2018 року перебував дома у зв`язку з сімейними обставинами. 23.03.2018 року він з`явився до військової частини та відбув військову службу. Просив врахувати такі життєві обставини та суворо не карати.
Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем, вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який є не судимою особою, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в нарко- та психодиспансерах не перебуває, не одружений.
Крім того, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, участь в антитерористичній операції, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи наявність таких пом`якшуючих обставин, як: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, участь в антитерористичній операції, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, неодружений, суд вважає можливим застосувати ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.407 КК України, а саме: у виді штрафу.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: у розмірі 8500,00 грн.
Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова,а для засудженого - з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1