Дата документу 15.11.2017 Справа № 554/6754/16-к
Провадження №1-кс/554/5773/2017

УХВАЛА
Іменем України
15 листопада 2017 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанови прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 від 04.08.2016 року, 08.08.2016 року, 16.09.2017 року про відмову у визнанні потерпілим в порядку ст.303 КПК України,-
В С Т А Н О В И В:
Заявник звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на постанови прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 від 04.08.2016 року, 08.08.2016 року, 16.09.2016 року про відмову у визнанні потерпілим; скаржник просив скасувати їх, посилаючись на те, що він є потерпілою від кримінальних правопорушень особою, оскаржувані постанови винесено прокурором незаконно, необґрунтовано та передчасно. У зв`язку з чим, просив скаргу задовольнити.
Текст скарги також має посилання на те, що заявник пропустив процесуальний строк на звернення до суду зі скаргою з поважних причин, оскільки слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави 06.03.2017 року вже вирішував його скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, на постанови прокуроравід 04.08.2016 року, 08.08.2016 року, 16.09.2016 року про відмову у визнанні потерпілим, відмовивши в її задоволенні. 27.04.2017 року Апеляційний суд Полтавської області ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 06.03.2017 року скасував, часткового задовольнив вимоги ОСОБА_3 , скасував постанову слідчого від 30.09.2016 року про закриття кримінального провадження, в іншій частині вимог скарги відмовив, пославшись на те, що матеріали провадження підлягають поверненню до прокуратури для проведення досудового розслідування.
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги, пояснив, що жодні слідчі дії в об`єднаному кримінальному провадженні не проводилися, його не допитували; йому заподіяно шкоду і в заявах це все викладено.
Представник заявника захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала, пояснила, що кримінальне провадження було порушено за заявами ОСОБА_3 , органи слідства безпосередньо повинні встановити, що йому не завдано шкоди, але цього не було зроблено. ОСОБА_3 завдано як моральну так і матеріальну шкоду.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим не було, необхідності в проведенні слідчих дій немає; він законно засуджений, тому йому не може бути завдана будь-яка шкода і він не може бути потерпілим; постанови відповідають вимогам ст.110 КПК України. Вважає, що фактично перегляд вироку було неправомірно покладено на органи досудового розслідування. Дійсно ОСОБА_3 не допитували, слідчі дії не проводили, але це не впливає на винесенні рішення.
Вислухавши доводи заявника, його представника, прокурора, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження, суд вважає поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду, пропущеного з поважних причин, та скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Правилами частини 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Дослідивши постанови про відмову у визнанні потерпілим від 04.08.2016 року, 08.08.2016 року, 16.09.2016 року, суд встановив, що прокурором зроблено посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що заявнику було завдано шкоди, однак на підтвердження такого свого висновку прокурор не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були проведені, та у сукупності свідчать про те, що заявнику не було завдано шкоди.
Зміст вказаних постанов містить лише посилання на ст.55 КПК України. Натомість, правового обґрунтування відсутності підстав щодо задоволення клопотання про визнання заявника потерпілим, оскаржувані постанови не містять.
Суд вважає, що висновок щодо відмови у визнанні заявника потерпілим було зроблено передчасно і цей висновок не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження і не відповідає вимогам ст.ст. 55, 110 КПК України.
Таким чином, скарга в частині скасування оскаржуваних постанов є обґрунтованою.
В свою чергу, вимоги щодо зобов`язання залучити заявника потерпілим у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, оскільки, у відповідності до ч.5 ст. 40 КПК України, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 55, 303-307, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.
В іншій частині скарги в задоволенні вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1