Провадження № 1-кс/761/148/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2018 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 220 160 000 000 003 26 від 26.08.2016, у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Грозний Чеченської Республіки Російської Федерації, громадянин Російської Федерації, чеченець, який перебуває у шлюбі, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , не судимий,

підозрюється у вчиненні злочину за ознаками ч. 2 ст. 189 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 13.04.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 189 КК України, це кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

На початку 2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вступили у попередню злочинну змову з метою особистого збагачення за рахунок вимагання грошових коштів у гр. ОСОБА_15 шляхом залякування останнього.
У подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_12 ,ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , відповідно до відведеної ролі сприяли вчиненню вказаного злочину шляхом залякування та безпосереднього застосування насильства до ОСОБА_15 з метою примусити його передати грошові кошти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 189 КК України.
Рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2017 наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 для забезпечення його участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній від явки до органу досудового розслідування ухилявся, виїхав за межі України.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може продовжити переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначаючи, що висунута підозра необґрунтована, оскільки ОСОБА_4 не причетний до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тому наведені стороною обвинувачення ризики його позапроцесуальної поведінки відсутні.

Крім того, сторона захисту просила врахувати, що підозрюваний від органу досудового розслідування не переховувався, має міцні соціальні зв`язки, постійне проживання на території Київської області, тому просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією ОСОБА_4 від суспільства.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.
Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав та свобод особи визначені кримінальним процесуальним законодавством, яке статтею ст.194 КПК покладає на слідчого суддю обов`язок під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні інкримінованого злочину; свідчать про існування ризиків непроцесуальної поведінки такої особи; підтверджують відсутність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 (далі - Конвенція), нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що з моменту ратифікації Конвенції Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), керуватись його рішеннями та при вирішенні будь-якого питання діяти через призму визнання людини та її прав та свобод найвищою цінністю, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини»«обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами підтверджується причетність гр. ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування має оцінюватись з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Керуючись наведеним, слідчий суддя вважає, що на користь існування наведеного ризику свідчить те, що ОСОБА_4 є громадянином іншої держави, що значно полегшує йому можливість покинути територію України, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, утриманців, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

У той же час, не ґрунтуються на матеріалах клопотання доводи сторони обвинувачення про наявність ризику, що підозрюваний може здійснити незаконний вплив на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що дійсно існує ризик позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, що свідчить про необхідність вирішення питання про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, який зможе забезпечити достатні гарантії виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Приймаючи до уваги обставини вчинення інкримінованого підозрюваному діяння, наявність постійного місця проживання, відсутність у останнього судимостей, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 менш суворий запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:

- не залишати житло за адресою - АДРЕСА_1 у період з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня.

-прибувати до слідчого ГСУ СБ України, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .
Строк дії ухвали встановити по 14 травня 2018 року включно.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1