Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/2206/17
УХВАЛА
І м е н е м У к р а ї н и
26.10.2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду матеріали скарги останньої особи на постанову про закриття кримінального провадження №0001841 від 03 квітня 2013 року,

в с т а н о в и в:
04 вересня 2017 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла скарга заявника ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 03 липня 2017 року про закриття кримінального провадження №0001841 від 03 квітня 2013 року, розпочатого за фактом використання підроблених документів ОСОБА_6 при отриманні громадянства України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Заявник просить слідчого суддю скасувати оскаржуване ним процесуальне рішення з підстави невідповідності висновків слідчого фактичним обставинам кримінального провадження, яке в подальшому просить передати для проведення досудового розслідування іншим слідчим СУ ГУНП в Одеській області.

Із матеріалів скарги вбачається, що заявник копію оскаржуваного рішення отримав лише 28 серпня 2017 року. Оскільки зазначене не спростовується матеріалами кримінального провадження №0001841, то слід визнати, що дану скаргу ОСОБА_4 було подано у встановлений законом десятиденний строк.

Окрім того, 18 жовтня 2017 року ОСОБА_4 до канцелярії суду було подано додаткову заяву, в якій він просив слідчого суддю прийняти процесуальне рішення про припинення та позбавлення громадянства України ОСОБА_6 , а також визнати незаконним видачу та отримання ним паспорту громадянина України.

В обґрунтування поданих скарги та заяви, в їх змісті та усних поясненнях в суді ОСОБА_4 послався на неправильність висновків досудового розслідування, що були, на його думку, обумовлені підкупом слідчого та прокурора, які упереджено не врахували зібрані заявником матеріали щодо фіктивності документів ОСОБА_6 про: навчання у вищому навчальному закладі, службу в Збройних силах, прописку в м. Одесі та в м. Баку, отримання чи заміни паспортів СРСР, Азербайджанської Республіки та України, укладення та розірвання шлюбів, придбання житла в м. Одесі тощо.

Дослідивши скаргу, матеріали закритого кримінального провадження №0001841 від 03 квітня 2013 року, отримавши пояснення ОСОБА_4 - в підтримку скарги, а також надані заявником додаткові матеріали, з`ясувавши заперечення прокурора проти скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови слідчого ОСОБА_5 це процесуальне рішення фактично обґрунтовано сукупністю отриманих від державних органів доказів про законність оформлення належності ОСОБА_6 до громадянства України.

Під час судового розгляду скарги слідчим суддею було задоволено клопотання заявника та допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який показав про наявність прописки та фактичного проживання на території України в період оформлення його належності до громадянства України, про відсутність у нього громадянства іншої держави, а також заперечив використання задля зазначеного будь-яких підроблених документів.

Як вбачається із сукупності досліджених в даному кримінальному провадженні доказів ОСОБА_6 станом на 1991 рік об`єктивно проживав на території України у зв`язку із навчанням в Одеському електротехнічному інституті зв`язку ім. О.С.Попова та був зареєстрованим у гуртожитку по АДРЕСА_1 .

Згідно з положенням п.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України» (в редакції від 8 жовтня 1991 року) та відповідно до вимог п.1.1 Інструкції про організацію роботи органів внутрішніх справ України по підготовці матеріалів з питань громадянства України, затвердженої наказом МВС України від 8 травня 1993 року №272, ОСОБА_6 визнавався громадянином України за Законом, а тому від нього не вимагалося подання заяви чи будь-яких інших документів для оформлення належності до громадянства.

Доводи ж ОСОБА_4 про упередженість слідчого чи прокурора під час досудового провадження є голослівними.
За таких обставин слід дійти загального висновку, що в кримінальному провадженні №0001841 від 03 квітня 2013 року відсутня подія злочину, передбаченого ст.358 КК України, тобто прийняте 03 липня 2017 року слідчим ОСОБА_5 процесуальне рішення про його закриття за відповідною підставою є правомірним.

Стосовно ж поданої ОСОБА_4 заяви про припинення та позбавлення громадянства України ОСОБА_6 слідчий суддя зазначає наступне.
Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до п.18 ст.3 КПК України, слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, лише у конкретних й визначених цією нормою закону випадках: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасового вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Як вбачається з ч.2, ч.3 та ч.7 ст.304 цього ж Кодексу, слідчий суддя повертає скаргу, яка надійшла йому на розгляд, якщо поміж іншого, подана скарга не підлягає розгляду в цьому суді, а копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається скаржнику разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами та повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.26 Закону України «Про громадянство України», рішення з питань громадянства можуть бути оскаржені саме у встановленому законом порядку, а розділом ІІ цього ж Закону визначені державні органи, які беруть участь у вирішенні питань громадянства, до яких, зокрема, відносяться Президент України, Міністерство закордонних справ України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.
Разом з цим, в передбаченому у ст.ст.2, 3 Кодексу адміністративного судочинства України порядку, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією України чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, а справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
На підставі викладеного слід дійти висновку, що вищезазначена заява ОСОБА_4 не може бути предметом розгляду слідчим суддею, а також взагалі не підлягає розгляду Суворовським районним судом м. Одеси.
Керуючись ст.ст.303-306 КПК України,слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 03 липня 2017 року про закриття кримінального провадження №0001841 від 03 квітня 2013 року, розпочатого за фактом використання підроблених документів ОСОБА_6 при отриманні громадянства України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, - відмовити.

Заяву ОСОБА_4 про припинення та позбавлення громадянства України ОСОБА_6 повернути ОСОБА_4 , у зв`язку з її непідсудністю Суворовському районному суду м. Одеси.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Суворовського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1