Справа № 468/1413/16-к
Провадж.№ 1-кп/481/160/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2017 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Новий Буг кримінальне провадження № 0000754 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баштанка, Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 13.08.2012 року вироком Баштанського районного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 03 років 03 місяців позбавлення волі, звільнений 24.07.2014 року на підставі ухвали Вознесенського міськрайонного суду від 16.07.2014 року, згідно ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»

по даному кримінальному провадженні обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1ст.309, ч.1 ст.317 КК КК України,

встановив:

07.11.2017 року повторно до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст.317 КК України.

Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч. 1 ст. 317 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2017 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.10.2017 року вирок Новобузькоо районного суду від 27.02.2017 року та ухвала Апеляційного суд Миколаївської області від 11.05.2017 року скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

У зв`язку з неявкою обвинуваченого, та неможливістю вручення йому повістки суду, підготовче судове засідання відкладалось на 21.112017року, на 08.12.2017 року та на 21.12.2017 року.

В підготовчому судовому засіданні 21.12.2017 року прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважав, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимогст.291 КПК України та просив проводити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні, з викликом сторін кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши обвинувальний акт на предмет відповідності його вимогамст.291 КПК України, суд прийшов до слідуючого висновку.

Чинним КПК України визначено порядок складання обвинувального акта, відомості, які має містити обвинувальний акт та документи, які додаються до обвинувального акта, передбачено ст.291 КПК України.

За змістом п.3 ч.3ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність вимогам ч.2ст.291 КПК України.

Зі змісту обвинувального акту у відношенні ОСОБА_5 вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється і правова кваліфікація його дій за ч.1 ст.309, ч. 1 ст.317 КК України.

Далі в обвинувальному акті зазначено відомості про відсутність обставин, які пом`якшують та наявність обставини, яка обтяжує покарання.

З обвинувального акту видно у вчиненні яких злочинів ОСОБА_5 підозрюється, однак, немає жодного зазначення чи обвинувачується він у вчиненні даних злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим статтею 291 цього Кодексу.

Пунктом 13 ч.1ст.3 КПК України передбачено, що обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Із змісту обвинувального акту вбачається, що він не містить формулювання обвинувачення, яке являється однією з його обов`язкових складових частин.

Крім того, в обвинувальному акті, а саме, в правовій кваліфікації кримінальних правопорушень викладених слідчим в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.317 КК України.

Крім зазначеного, зі змісту ухвали вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.10.2017 року, якою скасовано вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 27.02.2017 року відносно ОСОБА_5 з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства, видно, що даною ухвалою встановлено невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального законодавства, а саме всупереч приписам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК з зазначенням всіх ознак складу злочину, які ОСОБА_5 ставляться в провину, а саме часу місця, способу, мети та інших обставин придбання та зберігання наркотичного засобу, що згідно зі ст. 91 КПК підлягають обов`язковому доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що розгляд справи без формулювання обвинувачення, відсутність якого крім іншого встановлено ухвалою касаційної інстанції, є неможливим, адже відповідно до ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи виправданою або винуватою, в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним чи недоведеним, із зазначенням місця, часу, способу, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наведені порушення вимог КПК України не дають суду підстав для призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору відділу прокуратури Миколаївської області для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 291,314, 372, 376 КПК України, суд,

постановив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000754 у відношенні ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.317 КК України повернути прокурору Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя