Справа № 554/6472/17

ВИРОК
Іменем України
Дата документу 11.10.2017
11 жовтня 2017 року місто Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ (зараз Горішні-Плавні), Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, стрільця-санітара 3-го мотопіхотного відділення 1-го мотопіхотного взводу 3-ї мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 132 від 14.06.2015 року солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти цієї частини та направлено до зони виконання бойового завдання на території АДРЕСА_2 .
15.08.2015 року наказом командира військової частини польова пошта В НОМЕР_2 № 186 солдата ОСОБА_4 переведено на посаду стрільця-санітара 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти.
Наказом командира військової частини польова пошта В НОМЕР_2 № 254 від 26.12.2015 року старшому солдату ОСОБА_4 надано частину щорічної відпустки за 2015 рік терміном 10 діб з 26.12.2015 року, з якої старший солдат ОСОБА_4 мав повернутися до військової частини 06.01.2016 року до 15 години.
Однак, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, виконуючи військовий обов`язок на посаді стрільця-санітара 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду, умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин, 06.01.2016 року не з`явився з відпустки на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та в подальшому проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання у селі Дмитрівка Полтавської області - до 11.08.2017 року.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що на службу до ЗСУ був призваний за мобілізацією, однак із 06.01.2016 року після відпустки не з`явився до місця несення служби та проживав удома. У вчиненому щиро розкаявся.
Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ст. 349 КПК України, дослідження доказів, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме в нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), вважає повністю доведеною.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, яке відноситься до тяжких, конкретні обставини справи, зокрема те, що обвинувачений за місцем служби характеризується позитивно, приймав участь в АТО, не судимий, на обліках в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, не одружений, не працює, обмежень щодо застосування амністії не має.
Згідно з висновком органу пробації, виправлення обвинуваченого можливе без обмеження або позбавлення волі, особа не становить високої небезпеки для суспільства.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, участь в АТО. Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не установлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів без ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті на рівні мінімальної межі зі звільненням від покарання у зв`язку з амністією.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.2 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування вказаного покарання.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд протягом 30 днів із дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1