УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №289/1576/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
апелянта: ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2017 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2017 року задоволено клопотання слідчого Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області та накладено арешт на вилучені 06.09.2017 року у ході огляду автомобіль «АUDI А 6» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
В апеляційній скарзі представник скаржника ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити і зобов`язати старшого слідчого Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 повернути ОСОБА_7 автомобіль «АUDI А 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Стверджує, що слідчим Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області майором поліції ОСОБА_9 проведено огляд, в ході якого було вилучено автомобіль «АUDI А 6» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 безліччю грубих порушень вимог КПК України. Зокрема, ні перед початком огляду, ні після його закінчення старшим слідчим ОСОБА_9 не було роз`яснено ОСОБА_10 та ОСОБА_7 про те, що вони мають право скористатись правовою допомогою. Слідчий без добровільної згоди і без ухвали слідчого судді намагалась проникнути до іншого володіння, а саме до автомобіля «АUDI А 6» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Не було проведено огляд і опечатування із завіренням підписами осіб, які брали участь в проведенні огляду, автомобіля «АUDI А 6» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Не зрозумілим той факт звідки було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. У вступній частині протоколу слідчий вказала не повністю своє ім`я та по батькові, не вказала всіх осіб присутніх під час огляду, а в заключній частині протоколу нею не вказано спосіб ідентифікації автомобіля (не вказано номер кузова, шасі і т.п.), а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (не вказано навіть кому виданий документ). З протоколу огляду від 06.09.2017 року видно, що автомобіль «АUDI А 6» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 було вилучено до Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області до вирішення питання по суті. В порушення ч. 6 ст. 173 КПК України клопотання слідчого Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області було розглянуто лише 24.10.2017 року, тобто більше як півтора місяця, з моменту його надходження до суду. Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно суд першої інстанції мотивувався тим, що по кримінальному провадженню призначені експертизи, хоча слідчий підтверджень того, що постанови про призначення експертиз скеровані до експертних установ, не надав.
Заслухавши доповідь судді, скаржника ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представник скаржника ОСОБА_8 виходячи з наступного.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Розглядаючи подання слідчого, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме автомобіль «АUDI А 6» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Під час досудового розслідування було встановлено, що 06.09.2017 року біля 08-20 год. на стаціонарному посту поліції на автодорозі «Київ-Чоп» в с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області був зупинений автомобіль марки «АUDI А 6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 з ознаками несанкціонованої заміни ідентифікаційного номеру кузова, що вказує на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.
Так, вказаний автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, оскільки є безпосереднім об`єктом, злочину, передбаченого ст.290 КК України. Крім того, згідно постанови про визнання об`єктів, вилучених під час огляду, речовими доказами, від 06.09.2017 року автомобіль «АUDI А 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 визнанні речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Колегія суддів, також звертає увагу на ту обставину, що згідно рапорту інспектора роти №4 батальйону УПП у м. Житомирв ОСОБА_11 вказаний вище автомобіль знаходиться в розшуку.
Крім того як встановлено в ході апеляційного розгляду та не заперечувалося самим апелянтом ОСОБА_7 , ніяких належних доказів того, що вказаний автомобіль належить йому на праві власності, ним не надано, як не наано і правовстановлюючих документів на вказаний автомобіль.
З наданої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, вказаний автомобіль належить ОСОБА_12 , який з відповідним заявами про повернення даного автомобіля йому ні до органу досудового слідства, ні до суду першої інстанції не звертався. А з врахуванням наведених вище обставин доводи ОСОБА_7 про належність автомобіля йому, вимоги про скасування арешту на автомобіль та зазначене свідоцтво та повернення вказаного майна саме йому як власнику апеляційний суд вважає необгрунтованими та безпідставними.
За наведених обставин неогрутованими також є і доводи апеляції про те, що під час огляду автомобіля слідчим було допущено безліч порушень норм КПК України, оскільки такі порушення, навіть за умови їх існування не можуть бути самі по собі у відповідності до положень ст. 407 КПК України підставою для скасування ухвали слідчого судді про накладання арешту на визначене в клопотанні слідчого майно.
Враховуючи вище наведене, вбачаються підстави, передбачені ч.2 ст.170 КПК України, для застосування арешту майна, що було враховано слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого.
Підстави до задоволення апеляційної скарги, з викладених в ній мотивів, та скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2017 року про накладення арешту на вилучені 06.09.2017 року у ході огляду автомобіль «АUDI А 6» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: