Справа № 314/4788/17
Провадження № 1-в/314/129/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Старо-Богданівка, Михайлівський район, Запорізька область, громадянина України, освіта середня, одруженого, до засудження працював водієм таксі «Сіті-Таксі», мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.

По даній справі засуджений: вироком Апеляційного суду Запорізької області від 17.12.2009 року, відповідно до якого його засуджено за ч. 2 ст. 146, п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 14 років позбавлення волі.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.02.2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.10.2008 року по 15.04.2010 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,
початок строку: 09.10.2008 року, кінець строку: 03.04.2021 року,
про умовно-дострокове звільнення,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити та звільнити від відбування покарання умовно достроково на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як він у скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому, крім того, пояснив, що він з 16.03.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», з цього ж часу постійно працював до того часу коли погіршився його стан здоров`я, має інвалідність ІІІ групи (загальне захворювання ендокринної системи), у зв`язку з чим йому протипоказана праця з фізичними навантаженнями, залучається до робіт по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, а саме виконував ремонтні роботи на відділенні № 14, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 12 заохочень, стягнень не має.
Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, при цьому підтвердив доводи засудженого та пояснив, що ОСОБА_3 дійсно по теперішню дату працевикористовується днювальним відділення СПС № 14, до праці ставиться задовільно, на заходи виховного впливу реагує задовільно, залучається до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов для засуджених, має 12 заохочень, стягнень не має.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання засудженого.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 16.03.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», з цього ж часу працевикористовується днювальним відділення СПС № 14, постійно працював до того часу коли погіршився його стан здоров`я, має інвалідність ІІІ групи (загальне захворювання ендокринної системи), у зв`язку з чим йому протипоказана праця з фізичними навантаженнями, згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучається до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов для засуджених, а саме виконував ремонтні роботи на відділенні № 14, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 12 заохочень, мав два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, на профілактичному обліку не перебуває, за вироком суду позову не має, приймає участь у реалізації диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт».
Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 17.12.2009 року з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.02.2016 року, на невідбутий строк, що складає 3 роки 1 місяць 11 днів.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1
12.02.2018