справа № 278/52/16-к
У Х В А Л А
03 травня 2018 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садки Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
31.05.2017 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з його ухиленням від суду, 19.03.2018 надано дозвіл на його затримання з метою приводу для вирішення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судове засідання було доставлено обвинуваченого ОСОБА_4 , який був затриманий на підставі ухвали суду.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивовано тим, що ОСОБА_4 порушив умови обраного раніше запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не з`явившись в підготовче судове засідання 28.07.2015. У подальшому, після виписки із закладу охорони здоров`я, в судові засідання не з`являвся, чим ухилився від суду. Зважаючи на викладене, прокурор вважає, що існує високого ступеню вірогідності ризик переховування обвинуваченого від суду, запобігти якому менш суворі запобіжні заходи не здатні.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з мотивів і підстав, викладених у ньому.
Обвинувачений ОСОБА_4 поклався на розсуд суду, пояснивши, що він певний час у 2015-2016 роках лікувався у Житомирському облтубдиспансері, після чого декілька місяців проживав у батьків в м. Бердичеві, а у подальшому уїхав від них у м. Вінницю до друга, де також лікувався у облтубдиспансері. Затриманий був у м. Вінниця, коли чекав друга. Пояснити причини, чому він порушив умови домашнього арешту, а також після виписки з Житомирського тубдиспансеру не з`являвся до суду та не повідомив суд про зміну місця проживання, обвинувачений не зміг.
Захисник обвинуваченого заперечив проти задоволення клопотання прокурора, вважав, що оскільки ОСОБА_4 не ухилявся від суду після закінчення дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту через неусвідомлення обов`язку з`являтись до суду, вважав, що запобіганню названому ризику достатнім запобіжним заходом буде домашній арешт за місцем реєстрації обвинуваченого, де проживають його батьки.
Розглянувши клопотання прокурора, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_4 несудимий, обвинувачується у вчиненні за попередньою змовою з іншою особою тяжкого корисливого злочину, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна.
Обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків за місцем своєї реєстрації, де проживають його батьки, що підтвердив сам обвинувачений в судовому засіданні. Під час дії попереднього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 порушив його умови, не з`явившись в судове засідання, і ухвали про його привід виконані не були через відсутність обвинуваченого в житлі, в якому він мав перебувати відповідно до ухвали слідчого судді (а.п. 17, 21, 22, 24-28). Крім того, після виписки з обласного протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради 6.05.2016, обвинувачений також не з`являвся за судовими викликами, змінив місце проживання, ухилившись від суду, у зв`язку з чим було оголошено його розшук. Суд не бере до уваги доводи захисника про неусвідомлення обвинуваченим після закінчення дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обов`язку з`являтись до суду, оскільки такий обов`язок закріплений у п. 1 ч. 7 ст. 43 КПК України, цей обов`язок не залежить від наявності запобіжного заходу, а є загальним; крім того, у суду відсутні підстави вважати через відсутність будь-яких медичних документів або поведінки обвинуваченого, обставин, які б свідчили про наявність у останнього психічних розладів, які б заважали йому усвідомлювати свої обов`язки.
Викладене в сукупності свідчить про існування високого ступеню вірогідності ризику переховування обвинуваченого від суду, запобігти якому менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, в тому числі й домашній арешт, через відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем реєстрації та тимчасового проживання, не здатні. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого, суд на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України вважає за недоцільне визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись статтями 176-178, 183, 196, 372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 1 липня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1