н/п 1-кп/640/782/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2017 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Богодухів, Харківської області, громадянки України, українки, з повною середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України
ОСОБА_5 , 10.06.2017 року, приблизно о 21.30 год., знаходячись за адресою: м. Харків, «Журавлівський Гідропарк», маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, без поважних на те причин, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин затіяла сварку із потерпілим ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_6 намагався її заспокоїти, ОСОБА_5 , почала ображати його нецензурною лайкою, та у ході активних дій зірвала з його шиї золотий ланцюжок. Після чого, ОСОБА_6 , продовжував її стримувати і намагався заспокоїти. В один із моментів, ОСОБА_5 підбігла до столу, який знаходився неподалік, схопила кухонний ніж, і тримаючи його в правій руці лезом у бік ОСОБА_6 , стала ним розмахувати, при цьому всім своїм видом і діями демонструвала реальність своїх намірів заподіяти тілесні ушкодження потерпілому із застосуванням цього ножа. Коли ОСОБА_6 , бажаючи попередити настання тяжких наслідків, намагаючись вихопити у неї ніж, став приймати спроби схопити ОСОБА_5 за руки і вирвати ніж, остання, продовжуючи свої злочинні дії, маючи злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у формі спричинення тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, нанесла один удар ножем у ліве стегно ОСОБА_6 , чим спричинила, згідно висновку судово-медичної експертизи № 4293-Ая/17 від 21.07.2017 року, колото-різане поранення, що належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я. Після чого, продовжуючи вчиняти злочинні дії, ОСОБА_5 нанесла один удар ножем у ліву верхню частину тулуба ОСОБА_6 , чим спричинила, згідно висновку судово-медичної експертизи № 4293-Ая/17 від 21.07.2017 року, проникаюче колото-різане торако-абдомінальне поранення, що належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, а також втрату органу селезінки. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 4294-Ая/17 від 21.07.2017 року тілесні ушкодження наявні у потерпілого ОСОБА_6 не суперечать судово-медичним даним в частині терміну і механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень.
Враховуючи, що всі учасники судового провадження не оспорюють обставини даного кримінального провадження, їх визнають, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою усіх учасників процесу, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме доказів, які підтверджують подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні правопорушення, процесуальні витрати по кримінальному провадженню, та досліджує лише докази, які стосуються цивільного позову.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною провину ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення - злочину за ч.1 ст. 121 КК України та кваліфікує її дії за ч.1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та що спричинило втрату органу.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп*яніння.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_5 , 1998 року народження має постійне місце проживання та реєстрації в Харківській області, проживає з сім*єю, є громадянкою України, з її слів не працює, раніше не судима та до кримінальної відповідальності не притягувалась, не заміжня, дітей на утриманні не має, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини, за яких вчинений злочин, відносини між обвинуваченою та потерпілим, особу винної, її вік, стан здоров*я обвинуваченої та її батьків, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченої та наявність обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченої, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції, встановленої ч.1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі.
Однак, в силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї в силу ст.76 КК України обов`язки. При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
При вирішенні даного питання судом враховано як тяжкість вчиненого кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України, так і ті обставини, що ОСОБА_5 вчинене дане правопорушення вперше, враховано вік обвинуваченої та відносини між нею та потерпілим до подій, які сталися та після них під час досудового розслідування та суду, визнання позовних вимог в частині доведеності та обґрунтованості, їх визнання з врахуванням відсутності заробітку станом на теперішній час у обвинуваченою.
Також, враховані судом і дані про особу обвинуваченої та її законослухняність, що передувала вчиненню даного правопорушенню та після вчинення, ставлення обвинуваченої до праці та її поведінка в побуті, вибачення за скоєне перед потерпілим, наявність в неї хвороби, яка потребує «Д» обліку. А тому, комплексне врахування всіх цих обставин свідчить про те, що виправлення ОСОБА_5 можливе без реального відбуття нею покарання за дане кримінальне правопорушення.
При цьому, суд зазначає, що посилання потерпілого та його адвоката на те, що вони не вірять у щире каяття обвинуваченої під час розгляду справи суд вважає необґрунтованим та таким, що вказує лише на близькі особисті стосунки між потерпілим та обвинуваченою як до подій 10.06.2017 року, так і після, та відношення потерпілого до всіх цих подій.
Стосовно цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_5 суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
ОСОБА_6 та його представник в судовому засіданні в обґрунтування цивільного позову зазначають, що потерпілий, внаслідок дій ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження, а саме поранення у стегно та в ліву верхню частину тулубу, що було нанесено обвинуваченою в трьох міліметрах від серця, внаслідок чого були поранені селезінка, легеня, діафрагма, шлунок, печінка. Під час операції у потерпілого було видалено селезінку та вжиті оперативні лікарняні заходи по відновленню роботи поранених легені, діафрагми, шлунка, печінки, накладено шви на різану рану стегна.
Також, потерпілий просить відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 250000 грн. у зв`язку з втратою працездатності на деякий час, що позбавило його можливості забезпечувати себе та допомагати батькам. Також зазначає, що внаслідок дій ОСОБА_5 втратив можливість самостійно обслуговувати себе в повному обсязі, потребує стороннього догляду, фізичне навантаження йому суворо регламентоване рекомендаціями лікарів, спричинена моральна шкода та страждання як від фізичного болю внаслідок отриманих тілесних ушкоджень так і від нинішньої безпорадності, від втрати надії на майбутнє та створення сім*ї, яку він оцінює в розмірі 250000 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні позови не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно вимог ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до статей 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Вимогами ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлю наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Також, суд зазначає, що під час розгляду справи не були представлені належні дані про необхідність додаткового поліпшеного харчування потерпілого, який повинен бути визначений за раціоном, складеним дієтологом або лікарем та затверджений судово-медичною експертизою на підставі інформації органів державної статистики про середні ціни на продукти харчування в торговій сфері та довідкою відділу торгівлі або адміністрації ринку.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка згідно п.1,3 ч.2 зазначеної статті полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме наявність вини особи, яка завдала таку шкоду.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.
Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди", обов`язковому з*ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювана та вина останнього в її заподіянні. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.
Позивачем потерпілим ОСОБА_6 заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 250000 грн. В обґрунтування зазначає, що він внаслідок подій отримав тяжке тілесні ушкодження, лікувався, переніс операцію, страждав як він, так і його сім*я, зазнав моральний стрес та переживання внаслідок неправомірних дій обвинуваченої, не може вести нормальне життя, погіршив сподівання його рідних про себе.
Дослідивши матеріали справи та враховуючи обставини події, яка сталася 10.06.2017 року з провини обвинуваченої ОСОБА_5 , суд, визначаючи розмір моральної шкоди враховує, що в результаті неправомірних дій обвинуваченої потерпілому цивільному позивачу завдано моральних та фізичних страждань у зв`язку з діями обвинуваченої та спричинено тілесні пошкодження і травму у вигляді втрати органу.
Враховуючи викладене та обставини скоєного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі та суд стягує з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 суму у відшкодування моральної шкоди у розмірі 250000 грн. і саме така сума відшкодувань моральної шкоди буде достатньою та обґрунтованою за даних обставин.
Також, судом зазначається, що враховані всі надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень щодо всіх вимог цивільного позову, в тому числі і дані про хвороби рідних як потерпілого, так і обвинуваченої.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , обраний у вигляді цілодобового домашнього арешту і підлягає вирішенню під час ухвалення вироку суду. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Витрати по кримінальному провадженню в відсутні.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
Ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання по ч.1 ст. 121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили - скасувати.
Речові докази по справі (кухонний ніж), який переданий на зберігання до камери схову речових доказів знищити після набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1