Справа № 750/5275/17
Провадження № 1-кп/750/41/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2018 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, раніше судимого:
-23 грудня 2005 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
-10 вересня 2007 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ст. 70, ст. 71 КК України до 5-ти років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 14 квітня 2012 року по відбуттю покарання,
обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України,
14 лютого 2017 року поблизу будинку № 18 по вул. Льотній в м. Чернігові трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "ГАЗ-2410", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , та автомобіля "Mercedes Benz 280", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 .
В ході встановлення обставин адміністративного правопорушення на місці дорожньо-транспортної пригоди 14 лютого 2017 року близько 15-ї години 40 хвилин поблизу будинку № 18 по вул. Льотній в м. Чернігові ОСОБА_7 використав підроблений документ, що виразилось в наданні працівникам Управління патрульної поліції м. Чернігова підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 23 травня 1995 року Чернігівським ДАІ МВС-УВС, яке згідно висновку судової технічної експертизи документів № 299 від 20 березня 2017 року за своїми характеристиками не відповідає аналогічним посвідченням водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та суду пояснив, що у 1985 році в період служби в армії загубив посвідчення водія та у 1987 році отримав його повторно за місцем служби у м. Мурманську Російської Федерації. Після звільнення з місць позбавлення волі у 1995 році не знайшов свого посвідчення водія, у зв`язку з чим звернувся до МРЕВ у м. Чернігові для його відновлення. Нове посвідчення отримав у 1996 році, але в ньому була відмітка про отримання, датована 1995 роком, та помилково зазначено не повне прізвище « ОСОБА_9 ». Він знову звернувся до відділення МРЕВ, повернув посвідчення для виправлення помилки, а через тиждень йому видали нове посвідчення, яким він користувався до 2017 року. Враховуючи, що посвідчення водія йому було видано офіційно у органі МРЕВ, про його несправжність йому нічого не відомо, вважає, що у його діях відсутній склад злочину, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, та просить його виправдати.
Незважаючи на невизнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у вчиненні інкримінованого йому діяння повністю підтверджується, а його доводи спростовуються, наступними доказами.
Свідок ОСОБА_10 , інспектор патрульної поліції, суду повідомила, що при виконанні службових обов`язків у складі патрульного наряду отримали виклик на місце ДТП, яке сталося за участю автомобілів Мерседес-Бенц та ГАЗ (Волга), яким керував обвинувачений ОСОБА_7 . На місці події було встановлено, що винним у ДТП був ОСОБА_7 , на якого склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Під час перевірки документів даного водія виникла підозра щодо справжності пред`явленого ним посвідчення водія, оскільки на лицевій стороні такого посвідчення не було зазначено серії та номеру документа. База даних чергової частини на той час не працювала, що не дало можливості на місці перевірити достовірність посвідчення водія, але воно було вилучене у зв`язку з вчиненням ОСОБА_7 ДТП та видано йому тимчасове посвідчення на керування транспортним засобом. При передачі посвідчення ОСОБА_7 стверджував, що отримував його лише один раз і воно є справжнім. Разом з матеріалами про ДТП посвідчення було передано до Управління патрульної поліції. Подальша доля цього посвідчення водія їй невідома.
Свідок ОСОБА_11 , начальник відділу управління патрульної поліції у м. Чернігові, повідомив, що протоколи про адміністративні правопорушення разом з усіма доданими до них документами надходять до їх відділу, де обробляються, а потім передаються у відділ адміністративної практики, де вже формується адміністративна справа, яка направляється до суду, а вилучене посвідчення водія залишається в управлінні.
14 лютого 2017 року до відділу надійшов адміністративний протокол щодо ОСОБА_7 за ст. 124 КУпАП разом з його посвідченням водія. Перевіркою була виявлена відсутність у базі такого посвідчення, а його зовнішній вигляд викликав сумнів за відсутності серії та номера, у зв`язку з чим він подав відповідний рапорт та викликав слідчо-оперативну групу поліції, яка вилучила посвідчення водія та інші документи для проведення слідчих дій.
Окрім зазначеного, винуватість ОСОБА_7 підтверджується наступним:
-витягом з кримінального провадження щодо внесення інформації до ЄРДР за вказаним фактом за ч. 4 ст. 358 КК України;
-протоколом огляду місця події, проведеного 15 лютого 2017 року в м. Чернігові по вул. Громадській, 66, де було виявлено та вилучено водійське посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_3 , видане 23.05.1995;
-висновком експерта № 299 від 20.03.2017, відповідно до якого посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_7 , не відповідає за своїми характеристиками аналогічним посвідченням водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України. Дане посвідчення водія виготовлене струмінним способом друку з кольоровим нанесенням зображення, отриманого за допомогою комп`ютерної та копіювально-розмножувальної техніки;
-повідомленням Регіонального сервісного центру в Чернігівській області про те, що ОСОБА_7 посвідчення водія серії НОМЕР_3 не отримувалось та на території України вказане посвідчення водія не видавалося. Згідно наявних облікових баз даних при видачі посвідчень водія у 1995 році уповноваженими органами Державтоінспекції МВС України, в тому числі Чернігівським ВРЕР, використовувалася бланкова продукція серії РМА.
Аналізуючи в сукупності добуті та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_7 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Доводи захисника та самого обвинуваченого про те, що він не був обізнаний щодо підроблення посвідчення, оскільки отримував його у органах МРЕВ, а відтак, у його діях відсутній вказаний склад злочину, суд спростовує наступним.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 стверджував, що повторно отримував посвідчення водія у 1996 році, однак жодних документальних підтверджень цього факту суду не надано. Згідно екзаменаційної картки водія ОСОБА_7 міститься інформація, що такі посвідчення він отримував двічі: серії НОМЕР_4 від 30.11.1981 та серії НОМЕР_5 від 13.06.1987. Також листом № 82 від 11.05.2017 філія «Чернігівський державний обласний навчально-курсовий комбінат» повідомила, що ОСОБА_7 згідно протоколу № 37 від 14.11.1985 отримав свідоцтво про закінчення навчання.
Інформація регіонального сервісного центру в Чернігівській області свідчить про те, що уповноваженими органами ДАІ МВС України, в тому числі Чернігівським ВРЕР, на території Чернігівської області при видачі посвідчень водія використовувалась лише бланкова продукція серії РМА, а відтак, ОСОБА_7 не міг отримати в Чернігівському ВРЕР посвідчення водія серії НОМЕР_6 . Крім того, висновком експерта підтверджено, що вказане посвідчення виготовлено струмінним способом друку з кольоровим нанесенням зображення, отриманого за допомогою комп`ютерної та копіювально-розмножувальної техніки.
Наведене свідчить, що ОСОБА_7 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 іншим шляхом, ніж визначено Положенням
про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, а тому, пред`являючи посвідчення працівнику патрульної поліції, ОСОБА_7 був завідомо обізнаний, що використовує підроблений документ.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
ОСОБА_7 не має зареєстрованого місця проживання, раніше судимий, кримінальне правопорушення скоїв в період непогашеної судимості, з 02.10.2003 перебуває на обліку в Чернігівському обласному наркологічному диспансері з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності.
З врахуванням зазначеного, з огляду на високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства в тому числі і для окремих осіб, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України.
Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, хоча і без реєстрації, а також приймаючи до уваги, що скоєний ним злочин не є тяжким, суспільно-тяжкі наслідки не настали, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, в зв`язку з чим вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.
Процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в розмірі 770 грн. 35 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов, дані про майно, на яке накладено арешт у провадженні відсутні.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винуватим за ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді 1-го (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні зобов`язання:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування в сумі 770 грн. 35 коп.
Речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_3 - після набрання вироком законної сили знищити.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1