Вирок
Іменем України
25.03.2016 м.Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:
головуючого -судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0000497 від 23.03.2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Маліївці, Дунаєвецького району Хмельницької області, розлученого, українця, громадянина України, освіта неповна середня, військовослужбовця військової частини польова-пошта НОМЕР_1 , сержанта, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час часткової мобілізації та в подальшому скерований до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду головного сержанта роти РХБ захисту.
Відтак, з моменту зарахування у списки особового складу військової частини польова-пошта НОМЕР_1 сержант ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку.
19.12.2014 р. сержант ОСОБА_4 діючи умисно, будучи військовослужбовцем, з метою ухилитися від проходження військової служби не зявився на службу з лікувального закладу Хмельницького військового госпіталю до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та по даний час незаконно, без поважних причин перебуває поза межами розташування військової частини, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 408 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і показав, що скоїв злочини за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно 19.12.2014 року не з`явився на службу з лікувального закладу Хмельницького військового госпіталю до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Просить суворо не карати.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ч.1 ст. 408 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями вчинив дезертирство.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, те, що він не одружений та раніше не судимий.
Також суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме - щире каяття, що передбачено ст.66 КК України. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
За сукупністю обставин скоєного злочину, його ступеня тяжкості і даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшує покарання і відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає можливим застосувати до нього положення ст.ст. 75,76 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши при цьому на нього відповідні обов`язки. Саме таке покарання є необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374,376, 395 КПК України, суд,-
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, тривалістю один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід у виді встановлення домашнього арешту обраний засудженому ОСОБА_4 до моменту винесення вироку судом, закінчився.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1