Справа № 306/2024/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
В И Р О К
І м` я м У к р а ї н и

06.02.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 /головуючої /
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хорошки Оржицького району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, 10.12.2016 засудженого вироком Свалявського районного суду Закарпатської області за ч.1 ст.185 КК України до 125 годин громадських робіт,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначено йому покарання у виді арешту строком на один місяць.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з дня звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 не обирався.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він будучи засудженим за вироком Свалявського районного суду від 10.02.2016 року, який набув законної сили, за ч.1 ст. 185 КК України до 125 годин громадських робіт, перебуваючи на обліку Свалявського районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про виконання громадських робіт, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відповідно до встановленого графіка виходу на роботу не з`явився до місця відбування громадських робіт - в Неліпинську сільську раду у період з 08 квітня 2016 року по 16 травня 2016 року, без поважних причин .
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій, вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме при призначенні ОСОБА_6 покарання помилково не застосував до нього положення ст. 71 КК України. Вважає, що покарання, призначене вироком Свалявського районного суду від 10.02.2016 за ч. 1 ст. 185 КК України -125 годин громадських робіт повинно бути зараховано за сукупністю вироків, що відповідно до ст. 72 КК України складає 15 днів арешту, тому просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати і постановити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, призначених за вказаними вироками на підставі ч.1 ст. 71 КК України на один місяць 10 днів арешту.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора в підтримання апеляційної скарги та прохання про її задоволення, пояснення обвинуваченого, який не заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши характеризуючі дані про особу обвинуваченого, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах доводів апеляційної скарги, тобто в частині призначення покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків, оскільки фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація діяння ОСОБА_6 за ч.2 ст.389 КК України та доведеність вини, ніким не оспорюється.
З вироку убачається, що ОСОБА_6 вину у вчиненому визнав, з мірою покарання, яку призначив йому суд, погодився, з призначеним покаранням погодився також і державний обвинувач.
Однак, апеляційні доводи прокурора про незастосування судом призначення покарання за сукупністю вироків заслуговують на увагу. ОСОБА_6 засуджений за невиконання вироку суду за яким призначено покарання у виді громадських робіт, тобто фактично вчинив новий злочин після постановлення попереднього вироку до повного відбуття покарання призначеного за цим вироком, тому відповідно до ч. 1 ст 71 КК України, суд повинен був призначити покарання за сукупністю вироків. Зазначене положення закону суд не застосував, чим допустив неправильне застосування норм матеріального закону.
З наведених підстав апеляційна скарга прокурора як обґрунтована підлягає задоволенню, вирок суду в частині призначеного покарання - скасуванню на підставі п.1 ч.1 ст. 413 , п.4 ч.1 ст. 409 КПК України - у зв`язку із незастосуванням закону, який підлягав застосуванню і ухвалення в цій частині нового вироку на підставі п.2 ч.1 ст.420 КПК України.
Відповідно до ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться у більш суворий. Згідно до п.4 ч. 1 даної норми закону, одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що із 125 годин громадських робіт, призначених за попереднім вироком суду, ОСОБА_6 відпрацював тільки 4 години. Отже невиконаними залишилось 121 година, що в перерахунку складає 15 днів арешту( 121 : 8 ).
Апеляційний суд погоджується з апеляційним проханням прокурора про часткове складання призначених покарань обвинуваченому ОСОБА_6 та призначає покарання за сукупністю вироків в межах строку, про який апелював прокурор - один місяць десять днів арешту.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 420 КПК України, апеляційний суд , -
апеляційну скаргу прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 листопада 2017 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок.
ОСОБА_6 призначити за ч 2 ст. 389 КК України покарання у виді одного місця арешту.
На підставі ст. 71, ст. 72 КК України призначити ОСОБА_6 за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань, призначених за цим вироком та вироком Свалявського районного суду від 10.02.2016 - остаточно один місяць десять днів арешту.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту затримання.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом 3-х місяців, а особою, яка перебуває під вартою в цей же строк з дня вручення копії вироку.
Копію вироку невідкладно вручити засудженому та прокурору.
Судді :