Дата документу 16.03.2018

Справа № 334/554/18
Провадження № 1-кп/334/400/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Оріхів, Запорізької області, освіта вища, не одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 досудовим слідством обвинувачуєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, тобто умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Статтею 14 вищезазначеного Закону передбачено, що до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу, спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

На спеціалістів Державної кримінально-виконавчої служби України, які не мають спеціальних звань, поширюється дія Закону України «Про державну службу».

Пунктом 1 Положення про Державну пенітенціарну службу України, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 02.07.2014 року №225. передбачено, що Державна пенітенціарна служба України (далі - ДПтС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції і який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.

Згідно із пунктом 7 вищезазначеного Положення ДПтС здійснювала покладені на неї повноваження безпосередньо та через територіальні органи управління, органи і установи. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18 травня 2016 року №348 «Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції» передбачено ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби, зокрема. Управління Державної пенітенціарної служби в Запорізькій області.

Згідно зі статтею 3 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-/ЧІІ «Про Державну службу» його дія поширюється на державних службовців:

1)Секретаріату Кабінету Міністрів України;

2)міністерств та інших центральних органів виконавчої влади;

3)місцевих державних адміністрацій;

4) органів прокуратури;

5)органів військового управління;

6)закордонних дипломатичних установ України;

7)державних органів, особливості проходження державної служби в яких визначено статтею 91цього Закону;

8)інших державних органів.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про державну службу» встановлено 3 категорії посад державної служби: категорія «А» (вищий корпус державної служби), категорія «Б» керівники структурних підрозділів та їх заступники) та категорія «В» (інші посади державної служби, не віднесені до категорій «А» і «Б»),

Так, ОСОБА_4 , відповідно до наказу № 28 о/с від 09.03.2011 року був призначений на посаду завідувачем організаційно-аналітичного сектору управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькій області та йому було присвоєно 11 ранг державного службовця та відповідно до наказу №162/ОС-16 від 24.05.2016 року ОСОБА_4 було присвоєно 5 ранг державного службовця.

Таким чином, посада завідувача сектору організаційно-аналітичної роботи управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області відносилась до посад державної служби категорії «Б» і згідно із Законом України від 14.10.2014 року №1700-VII «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 займав відповідальне становище.

30 грудня 2016 року ОСОБА_4 на підставі наказу №402/ОС-16 від 23.12.2016 року звільнений з вищевказаної посади за п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про Державну службу» (припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення у зв`язку з ліквідацією державного органу).

Відповідно до ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Особи, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

01.06.2016 року ОСОБА_4 письмово ознайомлений про те, що особа, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, зобов`язана наступного року після припинення діяльності подавати в установленому порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій» держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином, встановлено, що 30 грудня 2016 року, ОСОБА_4 , на підставі наказу №402/ОС-16 від 23.12.2016 року, звільнившись з займаної посади завідувача сектору організаційно-аналітичної роботи управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області за п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про Державну службу» (припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення у зв`язку з ліквідацією державного органу), діючи умисно та будучі обізнаним про те, що особа, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави, зобов`язана наступного року після припинення діяльності подавати в установленому порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за минулий рік, після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функції держави, не подав у передбачений Законом України «Про запобігання корупції» строк - до 01.04.2017 року та установленому вказаним Законом порядку, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за минулий рік, тобто за період з 01.01.2016 року по 30.12.2016 року, чим порушив вимоги ст. 45 Закону «Про запобігання корупції».

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст.366-1 КК України, як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі ст.. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки він щиро покаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, усунув заподіяну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заяву захисника про закриття кримінального провадження із зазначених підстав.

Прокурор заперечував проти закриття кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні.

Вислухавши клопотання захисника та обвинуваченого, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно до ч.3 ст..288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповіднодо ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно до п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.366-1 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості, і вчинене обвинуваченим вперше.

Таким чином наявні підстави, передбачені ст.45 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності і закриття провадження.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до висновку про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку дійовим каяттям, оскільки він щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину і усунув заподіяну шкоду.

Керуючись ст..45 КК України, ст. ст.. 284, 286, 288, 314, 392 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.366-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням за ст.366-1 КК України закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1