Ухвала іменем україни 19 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23 лютого 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 18 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова

від 23 лютого 2017 року залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Чернігівської області від 05 червня 2002 року щодо нього.
Засуджений та його захисник ОСОБА_5 оскаржили зазначену ухвалу місцевого суду в апеляційному порядку. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 18 квітня 2017 року апеляційні скарги

ОСОБА_4 та його захисника залишено без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23 лютого 2017 року без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 , не погоджуючись із рішеннями судів першої й апеляційної інстанцій, ухваленими за результатами розгляду його заяви, зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвали зазначених судів та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Розглядаючи заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Чернігівської області від 05 червня

2002 року, місцевий суд дотримався вимог статей 459, 466, 467 КПК, належним чином умотивував своє рішення та дійшов правильного висновку про те, що вказані в заяві обставини не є нововиявленими, оскільки засудженим не доведено, що вони не були відомі та не могли бути відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення.

Апеляційний суд переглянув ухвалу суду першої інстанції згідно вимог ст. 404 КПК у межах апеляційних скарг, належно перевірив кожен довід та обґрунтовано відмовив у задоволенні скарг, навівши в ухвалі відповідно до ст. 419 КПК мотиви, якими керувався при постановленні рішення.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову в відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, на думку колегії суддів, з касаційної скарги і наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги засудженого немає, а тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23 лютого 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 18 квітня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3