Справа№751/8823/17
Провадження №1-кп/751/9/18

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
13 лютого 2018 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
неповнолітнього обвинуваченого та його законного представника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_7
представника сектор ювенальної превенції ОСОБА_8
засудженого вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.12.2017 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст.. ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання, з іспитовим строком 2 роки, відповідно до ст.. 76 КК України покладено обов`язки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 23.04.2017, близько «20» год. «00» хв., неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у приміщенні ресторану «Макдональдс», розташованому по вулиці Кирпоноса, буд. 34 в м. Чернігові, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, шляхом витягнення з кишені куртки неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таємно викрав мобільний телефон марки «Microsoft Lumia 640», вартістю 2275 грн. 99 коп., з сім карткою мобільного оператору «Київстар», вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 30 грн. та картку пам`яті Transcend micro SDHC, 32 Gb Class 10, вартістю 376 грн., що належать ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2706 грн. 99 коп.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України визнав, не оспорює обставин, викладених в обвинувальному акті. Показав, що він проживав в одному будинку з потерпілою за адресою АДРЕСА_5 . 24.03.2017 вийшов покурити, та побачив, що з квартири на етаж нижче, вантажники носили речі і в тамбурі квартири, при відкритих дверях побачив телефон «iPhone 7», що лежав на стільці. Він забрав телефон собі. Пізніше даний телефон він добровільно видав працівникам поліції. 23.04.2017 перебував в ресторані Макдональдз та за сусіднім столиком у хлопця він побачив телефон, де точно він лежав не пам`ятає. Вказаний телефон марки «Microsoft Lumia 640» таємно забрав собі. Пізніше вказаний телефон здав в ломбард його товариш за 1500 грн. Виручені гроші витратив на власні потреби. Шкодує про вчинене, у скоєному розкаюється. Позов визнає в частині відшкодування матеріальних збитків в сумі 2706 грн. 99 коп. Моральну шкоду визнає частково в сумі 500 грн. Просить застосувати до нього Закон України "Про амністію у 2016 році".
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що йому зателефонував його знайомий та повідомив, що в його сина викрали телефон. Він під`їхав до ресторану «Макдональдз», де з`ясував, що в його сина ОСОБА_11 пропав телефон «Microsoft Lumia 640». Вказаний телефон належить йому, а син їм користувався. Матеріальна шкода не відшкодована. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що не міг зв`язатись з неповнолітнім сином, у зв`язку з чим хвилювався. Крім того, його син був певний час засмучений.
Законний представник, захисник не заперечували проти застосування відносно обвинуваченого амністії.
Крім показів обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_7 , вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України, підтверджується доказами, які досліджені в судовому засіданні, а саме :
- заявою потерпілої ОСОБА_9 , в якій вона просить провести перевірку по факту зникнення, крадіжки, її мобільного телефону iPhone 7 , що мало місце 24.03.2017 за місцем її проживання;
-заявою ОСОБА_5 від 24.04.2017 відповідно до якої останній добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон iPhone 7;
- протоколом огляду місця події від 24.04.2017, в ході якого ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон марки «iPhone 7»;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фототознімками від 23.10.2017, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 на фото № 1, на якому зображено ОСОБА_5 , впізнала хлопця, який приходив до квартири за її місцем мешкання та повідомив їй про те, що в нього є інформація з приводу викрадення її мобільного телефону «iPhone 7 128 GB»;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фототознімками від 23.06.2017, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 на фото № 2, на якому зображено ОСОБА_5 , впізнала хлопця, який 24.03.2017 просив у неї сім карту для того, щоб зателефонувати зі свого телефону марки iPhone 7;
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 від 23.04.2017, відповідно до якого ОСОБА_7 повідомив про факт зникнення мобільного телефону «Microsoft Lumia 640»;
- довідкою ПТ Ломбарду «Свіжа копійка» від 30.05.2017 мобільний телефон «Microsoft Lumia 640» закладався до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Свіжа копійка» ОСОБА_13 ;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фототознімками від 24.10.2017, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 на фото № 1, на якому зображено ОСОБА_5 , впізнав хлопця, який 24.03.2017 перебував поряд з вхідними дверми до квартири, до якої він заносив меблі та з якої було викрадено мобільний телефон марки Phone 7;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фототознімками від 23.06.2017, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 на фото № 1, на якому зображено ОСОБА_5 , впізнав хлопця, який 23.04.2017 близько о 21.00 год. запропонував йому придбати мобільний телефон, який в подальшому здав до ломбарду;
-висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 5221-5223/17-24 від 20.11.2017, відповідно до якого середня ринкова вартість мобільного телефону «Microsoft Lumia 640» з урахуванням зносу станом на 23.04.2017 складає 2275,99 грн., середня ринкова вартість стартового пакету оператора мобільного зв`язку «Київстар» станом на 23.04.2017 складає 25,00 грн.; середня ринкова вартість карти пам`яті «Transcend» micro SDHC, 32 Gb Class 10, станом на 23.04.2017 складає 376 грн.;
- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 31.10.2017, в ході якого ОСОБА_5 біля приміщення ресторану «Макдональдз» показав та розказав, як перебуваючи в приміщення ресторану «Макдональдз» в 20-х числах квітня 2017 року непомітно від невідомого хлопця викрав мобільний телефон марки «Microsoft» в корпусі чорного кольору, сенсорного типу, який знаходився поруч з хлопцем.
Заслухавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) та таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується загальними засадами призначення покарання, враховує ступінь суспільної небезпеки вчинених ними кримінальних правопорушень, особи винних і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, вчинення злочину в неповнолітньому віці, добровільне відшкодування завданого збитку.
Приймаючи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який на момент вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, його стан здоров`я, рівень розвитку, те, що він вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.12.2017 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, відсутність обтяжуючих обставин та наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, враховуючи характеристики з місця проживання, умови життя та його виховання, те, що обвинувачений проживає в повній сім`ї, враховуючи відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 , негативне ставлення обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненої ним діяння та його каяття, враховуючи відомості, зазначені у досудовій доповіді про обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувачений повинен нести покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України.
Відповідно до роз`яснень п. 23 ППВС України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7 у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК ( 2341-14 ) остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.12.2017 ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст.. ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання, з іспитовим строком 2 роки, відповідно до ст.. 76 КК України покладено обов`язки.

Таким чином, при засудженні ОСОБА_5 за даним вироком до реального відбуття покарання, та при наявності вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.12.2017, яким ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, принцип поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не може бути застосовано.

Отже, вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.12.2017, має виконуватись самостійно.

Згідно з ч.2 ст. 86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Законом України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно. Відповідно до п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Оскільки злочин обвинуваченим ОСОБА_5 було вчинено до набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році", на момент вчинення злочину ОСОБА_5 був неповнолітнім, вчинені ним діяння відноситься до злочинів невеликої ( ч. 1 ст. 185 КК України) та середньої тяжкості ( ч. 2 ст. 185 КК України), обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась, обвинувачений ОСОБА_5 просить застосувати до нього ЗУ «Про амністію», тому на підставі статті 1 пункту «а» Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно звільнити від призначеного судом покарання.

У даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого майнової шкоди у сумі 2706,99 гривень, а також про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 2000 гривень.

Згідно вимог ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вини не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2706,99 гривень підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Суд приходить до висновку про наявність причинного зв`язку між винними діями обвинуваченого і негативними наслідками, що настали для потерпілого, а тому потерпілий зазнав моральні страждання, що виразились у переживаннях та негативних емоціях у зв`язку з викраденням його майна та неможливістю його використання.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує: глибину душевних страждань потерпілого, ступінь вини обвинуваченого та ставлення обвинуваченого до наслідків вчиненого ним кримінального правопорушення, ту, обставину, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення в неповнолітньому віці, виходячи із засад справедливості та розумності, суд вважає, що цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 1000 гривень.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65-67, 185 КК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 2, 94, 100, 174, 349, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд,-

Засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 100 (сто) годин громадських робіт;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.12.2017 виконувати самостійно.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди - 2706,99 (дві тисячі сімсот шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди - 1000,00 ( тисячу) гривень.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Речові докази «iPhone 7 128 GB залишити в розпорядженні власника ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 594 (п`ятсот дев`яносто чотири) грн. на користь держави.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1