Провадження № 1-кп/760/658/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ставище Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)вироком Ставищенського районного суду Київської області від 13.11.2015 за ч.2 ст.289, 75 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

2)вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.12.2015 за ч.1 ст.289 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-

в с т а н о в и в :
як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 21.09.2015, приблизно о 22:00 год., перебуваючи неподалік від буд.№ 35 по бульвару Чоколівському в м. Києві, помітив припаркований автомобіль «ВАЗ» 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , яким вирішив повторно незаконно заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа, при цьому використовуючи наявний у нього ключ замка запалення від подібного автомобіля, відчинив двері, проник в середину, запустив двигун та поїхав в напрямку м. Біла Церква, тим самим протиправно, всупереч волі власника, повторно незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом, що належить потерпілому ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 , замінивши державні номерні знаки на вказаному автомобілі, яким незаконно заволодів, а саме НОМЕР_1 на НОМЕР_2 , розпорядився ним на власний розсуд.

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся та показав, що він дійсно 21.09.2015, приблизно о 22:00 год. по бул. Чоколівському в м. Києві, незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ» 21063, д.н.з. НОМЕР_1 та поїхав в напрямку м. Біла Церква.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам провадження і ніким із сторін не оспорюються.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_4 .

З урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, які є належними і допустимими, суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу, який судимий за аналогічні злочини, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем реєстрації і проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має малолітню дитину 2010 року народження, вдівець.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням фактичних обставин справи, щирого каяття ОСОБА_4 , заяви потерпілого, який просив не позбавляти волі останнього, його судимостей іншими вироками судів за аналогічні злочини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, але без конфіскації майна, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, остаточне покарання ОСОБА_4 суд призначає за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Крім того, відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (Пункт 23 в редакції Постанови Верховного Суду №8 (v0008700-09) від12.06.2009) у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Вирок Ставищенського районного суду Київської області від 13.11.2015, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.289, 75 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.12.2015, яким його засуджено за ч.1 ст.289 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його поміщення до виправної установи.

Речовий доказ - автомобіль «ВАЗ» 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: