Єдиний унікальний номер 236/1590/17
Номер провадження 11-кп/775/808/2017

УХВАЛА

Іменем України

14 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області матеріали кримінального провадження № 0000443 відносно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 червня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Старо-Величковська, Камінінського району, Краснодарського краю, громадянина України, з середньою освітою, працює монтером колії в структурному підрозділі «Краснолиманська колійна машинна станція» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень), -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 червня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Працюючи монтером колії в структурному підрозділі «Краснолиманській колійній машинній станції» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», користуючись під час виконання робіт майном та інструментами що належать зазначеному підприємству, у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме багатожильного мідного кабелю.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 28 квітня 2017 року, приблизно о 09-40 год., ОСОБА_7 , виконуючи роботи по зборці рейко-шпальної решітки цеху зборки на території структурного підрозділу «Краснолиманської колійної машинної станції» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», та діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, сторонніх осіб навколо немає, які могли б запобігти його протиправним діям, обрізав краї кабелю від розетки та вилки та поклав мідний, багатожильний 3x6+1x4 кабель «КГ», довжиною 19 м 40 см, вартістю 1 073,60 грн., до мішку білого кольору. Після цього, ОСОБА_7 з метою залишення місця вчинення злочину з викраденим майном, переліз через паркан за територію структурного підрозділу «Краснолиманської колійної машинної станції» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», де був помічений та зупинений працівником поліції. Через вказані обставини ОСОБА_7 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна потерпілій особі.
На зазначений вирок суду захисником ОСОБА_6 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати, кримінальне провадження по справі закрити за не встановленням достатніх доказів винуватості ОСОБА_7 в суді і вичерпання можливості їх отримання, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вважає вирок суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим. В обґрунтування апеляції зазначає, що, на його думку, судом не усунені протиріччя між показами свідків стосовно часу скоєння злочину, оскільки вони вказують великий проміжок часу між 9 та 11 год., велику відстань 150 метрів, де знаходився свідок та не міг бачити його підзахисного. Вважає, що є протиріччям вказівка свідків на те, що було у обвинуваченого в руках, білий пакет, чи білий мішок. Вважає, що суд мусив визнати неналежним доказом висновок експерта ОСОБА_8 стосовно оцінки кабелю. Вважає також, що їм своєчасно не відкриті всі матеріали провадження, в тому числі протоколи слідчих експериментів.

Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги захисника та наполягали на її задоволенні, просили скасувати вирок та закрити провадження, а якщо суд не знайде таких підстав, обвинувачений ОСОБА_7 просив застосувати до нього амністію, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника і просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, не заперечував проти застосування до обвинуваченого амністії, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що суд, встановивши фактичні обставини по справі, дійшов до правильного висновку про об`єм та доведеність провини обвинуваченого ОСОБА_7 та кваліфікацію його дій.
Висновки суду підтверджені перевіреними в ході судового розгляду та наведеними у вироку доказами.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 провину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та відмовився давати покази на підставі ст. 63 Конституції України.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність провини ОСОБА_7 , обґрунтовано пославшись у вироку на покази представника потерпілого та свідків.

Представник потерпілого ОСОБА_9 , що виконував обов`язки начальника структурного підрозділу «Краснолиманської колійної машинної станції» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та на момент скоєння кримінального правопорушення перебував у відрядженні, суду пояснив, що 28.04.2017 року йому зателефонував головний інженер ОСОБА_10 , який повідомив, що близько 10 год. цього ж дня працівник підприємства ОСОБА_7 був затриманий під час спроби вкрасти кабель довжиною приблизно 20 метрів, від якого відрізав 2 вилки.
Суд правильно поклав в основу вироку покази свідка ОСОБА_11 , який пояснив суду, що у зазначений у вироку день приблизно о 10 год. 20-30 хв. після телефонного дзвінка прораба ОСОБА_12 , прибув на місце події, на територію біля паркану структурного підрозділу «Краснолиманської колійної машинної станції» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» за територією вказаного підприємства, де були присутні працівники поліції та ОСОБА_7 , де останній не заперечував, що викрав кабель. Кабель знаходився у робочому стані, але без виделок.
Свідок ОСОБА_13 підтвердив в суді, що він разом з обвинуваченим працює в КМС монтером колії, при цьому пояснив, що в цей день він отримав наряд та обладнання, в т.ч. викрадений в подальшому кабель, який знаходився на місці виконання роботи ОСОБА_7 , на відстані приблизно 10 метрів від свідка. Під час переходу на іншу ділянку для виконання робіт, на місці не виявилось зазначеного кабелю. Пізніше прийшли працівники поліції разом з ОСОБА_7 .
Суд обґрунтовано у вироку послався на покази свідка ОСОБА_14 , який пояснив в суді, що він разом з обвинуваченим працює в КМС-10 монтером колії. Підтвердив, що у зазначений у вироку день та час під час роботи бачив, як ОСОБА_7 взяв кабель довжиною 20-25 м для роботи. Приблизно о 10 год. 30-40 хв. йому зателефонував ОСОБА_15 та запитав, де кабель. Куди подівся кабель йому невідомо, оскільки він лише бачив як його брав обвинувачений.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що йому, як головному інженеру структурного підрозділу «Краснолиманської колійної машинної станції» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», про крадіжку стало відомо 28.04.2017 року приблизно о 10-30 хв. від працівників поліції, які телефоном повідомили про затримання їхнього працівника ОСОБА_7 при спробі вкрасти кабель. Зазначив, що дійсно вилучений у ОСОБА_7 кабель є викрадений з підприємства, оскільки він співпадає з виделками, що були відрізані від нього.
Згідно до показів свідка ОСОБА_16 , що працює крановиком в КМС, які він надав у суді, у зазначений у вироку час, десь між 9 та 11 год., він виконував свої робочі обов`язки, та бачив на відстані приблизно 150 метрів, як ОСОБА_7 прямував територією структурного підрозділу «Краснолиманської колійної машинної станції» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» в напрямку паркану. При собі обвинувачений мав мішок білого кольору. Бачив, як той спочатку перекинув мішок через паркан, а потім переліз сам за територію підприємства. Приблизно через 30 хвилин його покликав майстер за паркан, де він побачив працівників поліції, ОСОБА_7 та керівництво підприємства.
Суд також обґрунтовано поклав в основу вироку покази надані в суді свідка ОСОБА_17 , працівника Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП України в Донецькій області, який пояснював, що у зазначений у вироку день та час отримав орієнтування від чергового про те, що на території КМС відбулася крадіжка. Проїжджаючи біля зазначеного структурного підрозділу побачив, як раніше не знайомий ОСОБА_7 переліз через паркан. При ньому був білий пакет, в якому, за його словами, були особисті речі. Саме він викликав оперативну групу.
Доводи апеляційної скарги про, нібито, протиріччя між показами свідків, не є слушними. Колегія суддів вважає, що проміжок часу скоєння кримінального правопорушення, на який вказують свідки, з 9 по 11 годину, не є великим, це свідчить про те, що свідки лише зазначили, що не дивились на обвинуваченого кожну мить, а бачили його біля кабелю, факт зникнення кабелю, момент коли обвинувачений ніс білий мішок до паркану та перекидав його через паркан. Не є протиріччя твердження, що ємність, в якій був кабель, свідки називають або мішком, або пакетом. Оскільки в цій самій ємності був знайдений кабель під час затримання ОСОБА_18 . Доводи, що 150 метрів це велика відстань і свідок не міг бачити обвинуваченого, також безпідставні, оскільки кримінальне правопорушення скоєне в ранішній час, у світлу пору року /квітень/, тобто в умовах достатньої видимості, а також свідок стверджує, що він дійсно бачив ОСОБА_18 . Немає підстав вважати, що цей злочин скоїв хтось інший.
Колегія суддів вважає, що висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, викладені у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними в ньому доказами в їх сукупності, перевіреними судом.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав покази допитаних під час судового засідання свідків, визнавши їх показання логічними, послідовними, що повністю узгоджуються між собою, не містять суттєвих протиріч, також зазначив, що відсутні причини, з яких би представник потерпілої особи та свідки обмовляли обвинуваченого, а відтак відсутні підстави сумніватися в достовірності їх показань.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні наступних доказів.
На думку колегії суддів суд правильно послався у вироку як на докази, які підтверджують доведеність провини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, на протокол огляду місця події від 28.04.2017 року за участю ОСОБА_7 з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що під час огляду ділянки місцевості біля автодороги, на місці затримання ОСОБА_7 , вилучено 4-жильний кабель в ізоляції чорного кольору, який містився у мішку білого кольору; протокол огляду місця події від 28.04.2017 року за участю ОСОБА_7 з фототаблицею до нього, згідно до якого під час огляду території колійної машинної станції, де було скоєно кримінальне правопорушення, вилучено вилку під розетку розміром 10х11 см, розетку у вигляді коробу розміром 13х17 см; протокол огляду від 10.05.2017 року дротів в ізоляції чорного кольору та вилки з розеткою, де було встановлено, що краї дроту кабелю та краї кабелю на розетці та вилці мають збіг; протоколи проведення слідчого експерименту від 30.05.2017 року за участю свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , які зазначили своє місцезнаходження та ОСОБА_7 в день скоєння останнім кримінального правопорушення; висновок експерта ОСОБА_8 про вартість мідного кабелю КГ 3х6+1х4 19,4м на 28.04.2017 року, що складає 1073,60 грн.
На думку колегії суддів судом належним чином перевірені доводи захисника, що, нібито, експерт ОСОБА_8 є особою, яка не має повноважень для проведення відповідних експертиз, а тому про недопустимість вказаного висновку як доказу, ретельно викладено у вироку, визнавши їх необґрунтованими. Суд перевірив та зазначив, що експерт ОСОБА_8 діє на підставі свідоцтва оцінювача МФ-№5742 від 09.02.2008 року, виданого Українською комерційною школою та Фондом Державного майна України та свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 11855 від 16.12.2013 року.
Судом першої інстанції перевірені доводи захисника про визнання протоколів проведення слідчих експериментів від 30.05.2017 року недопустимими доказами через, нібито, не відкриття їх стороні захисту, про що докладно викладено у вироку, оскільки захиснику та обвинуваченому був наданий доступ для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 30.05.2017 року на у відповідності до норм КПК України, про що є їх розписки. Ними отримані копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, де зазначені слідчі дії, про які ними оспорюють ся, та міститься інформація про надання доступу.
На думку колегії суддів, немає підстав вважати, що свідки дають неправдиві покази та немає сумнівів, що кримінальне правопорушення скоїв саме обвинувачений ОСОБА_7 . Аналіз всіх доказів, в їх сукупності, які викладені у вироку, докази співвідносяться між собою та не мають протиріч.
Міра покарання ОСОБА_7 судом першої інстанції призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, у мінімальних межах, установлених санкцією статті, з урахуванням тяжкості злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками»., раніш до кримінальної відповідальності не притягався, враховані пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття у скоєному та наявність малолітньої дитини.
Судом у вироку також враховано досудову доповідь органу з питань пробації, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства.
Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що обране ОСОБА_7 покарання у виді штрафу відповідає вимогам ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості, наявність неповнолітньої дитини, у межах санкції, а тому є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 надав клопотання про звільнення його від покарання на підставі амністії, оскільки він має на утримання неповнолітню дитину.

Згідно до копії свідоцтва про народження, обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину, ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої, він записаний.

Довідка від 06.09.2017р., яка видана відділом надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лиманської міської Ради Донецької області, підтверджує, що обвинувачений зареєстрований за однією адресою разом з дружиною та неповнолітнім сином.

Згідно довідки Лиманської міської Ради Донецької області від 15.09.2017р. відомостей щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 відносно його малолітнього сина ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 27.06.2016р. підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, в тому числі, які на підставі п. «в» зазначеного закону не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Таким чином, клопотання обвинуваченого необхідно задовольнити, а ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі зазначеного Закону про амністію, як особа яка має на утримання неповнолітню дитину, щодо якої вона не позбавлений батьківських прав.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 червня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування амністії задовольнити.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України Про амністію в 2016 році» від 22.12.2016р. звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 червня 2017 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді