Справа № 192/2155/17
Провадження № 1-в/192/58/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21», засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна; ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 29 травня 2014 року по 19 грудня 2014 року,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника СВК №21 ОСОБА_5 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні засуджений просив клопотання задовольнити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки вважав, що засуджений не довів свого виправлення.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що засуджений не довів свого виправлення.
Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, прокурора дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з таким.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.
Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_3 в ДУ «Солонянська ВК №21» знаходиться з 15 січня 2015 року, на даний час відбув 2/3 частини строку покарання, на виробництві установи працевлаштований до цеху СЗЦ-2, до праці ставиться задовільно.
Згідно характеристики засуджений ОСОБА_3 характеризується задовільно лише за останній рік відбування покарання в СВК № 21, а протягом 2015-2016 років характеризувався негативно. Також не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи, не завжди сумлінно ставиться до виконання передбачених законом вимог персоналу установи через особисту неорганізованість, безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою, не вбачає необхідності у їх виконанні, не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, а тому, суд не може визнати поведінку засудженого сумлінною. Згідно пояснень засудженого він не має для цього часу, оскільки працює вночі.
Згідно довідки про заохочення та стягнення вбачається, що на даний період часу ОСОБА_3 має два заохочення, застосовані до нього 18 квітня 2017 року та 20 липня 2017 року, за умови відбування покарання в СВК № 21 з 15 січня 2015 року. За вказаний період засуджений допустив три порушення режиму утримання, стягнення за які зняті у встановленому законом порядку (а.с.9).
Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого. Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Оскільки засуджений хоча і має два заохочення, застосовані до нього в 2017 році, проте суд вважає, що вони не є достатніми для висновку про сумлінність поведінки ОСОБА_3 , оскільки з травня 2016 року по квітень 2017 року останній не був заохочений, а згідно досліджених матеріалів особової справи в цей період він характеризувався негативно.
Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час хоча і стає на шлях виправлення, проте у з урахуванням тяжкості скоєного ним злочину, не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1