Справа № 405/6237/17
УХВАЛА
14 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький клопотання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янки Кіровоградської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
?13.03.2009 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.190 КК України, провадження по справі закрито за ст.248 КПК України (в редакції 1960 року), ст.1 п. «а» Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року;
?11.01.2013 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;
?22.12.2016 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю,
про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році».
В судове засідання засуджений не з`явився про день, час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином. Згідно інформації представника УВП №14 відмовився приймати участь у справі в режимі відеоконференції безпричинно.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого через наявність передбаченої п. «в», п. «е» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» заборони щодо застосування амністії до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, а також до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 за № 22-К-17, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.12.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, та на підставі ч.1 ст.71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 07 років 06 місяців з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю; відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.07.2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 30-32, Т.1 ч.1).
Згідно наявного в матеріалах особової справи розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.12.2016 року набрав законної сили 07.03.2017 року (а.о.с. 36, Т.1 ч.1).
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 10.07.2015 року та на момент набрання законної сили Законом України «Про амністію у 2016 році» (станом на 07.09.2017 року) засуджений відбув 03 роки 09 місяців 24 дні.
Тобто, ОСОБА_4 на даний час відбуває призначене йому судом покарання за вчинення умисного тяжкого злочину. При цьому ОСОБА_4 , маючи непогашену судимість за вчинення умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за які він був засуджений Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області (вирок від 11.01.2013 року), знову вчинив умисний тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України (а.о.с. 8-9, 30-32, Т.1 ч.1).
Отже, на момент розгляду даного клопотання засуджений ОСОБА_4 має дві судимості за умисні злочини, які відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, є тяжкими, судимості не погашені та не зняті у встановленому законом порядку.
При цьому, відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , якого вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.01.2013 року було засуджено за умисний тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, та згідно ст.75 КК України було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, - знову вчинив умисний тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, в період іспитового строку (вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.12.2016 року) - а.о.с. 8-9, 30-32, Т.1 ч.1.
Відповідно до п. «в» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Також з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.03.2009 року провадження по справі за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, закрито за ст.248 КПК України (в редакції 1960 року), ст.1 п. «а» Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року. Однак, після застосування амністії ОСОБА_4 знову був вчинений умисний злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України (вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.01.2013 року - а.о.с. 8-9, Т.1 ч.1).
Відповідно до п. «е» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не застосовується до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вказаним Законом та Законом України «Про застосування амністії в Україні» встановлено пряму заборону щодо застосування амністії стосовно осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, та до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин, а також до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.

На підставі викладеного та керуючись п. «в», п. «е» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», п. «в» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» для вручення засудженому ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1