ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 211/397/17-к
Провадження № 1-кп/211/239/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2018 р. Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0002463 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середньо- технічна, одруженого, має малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України , суд,-

ВСТАНОВИВ :

23.10.2016 року близько 02:00 годин ОСОБА_4 , будучи раніше знайомим з ОСОБА_5 , маючи злочинний намір, направлений на спричинення останньому легких тілесних ушкоджень, на ґрунті давніх неприязних відносин, разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийшли до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де на той момент знаходились ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9

23.10.2016 року, приблизно в 02:05 годин, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибули до квартири АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 , постукав у вхідні двері квартири, і, скориставшись знайомством з ОСОБА_5 , попросив останнього відчинити двері. ОСОБА_5 , нічого не підозрюючи, відчинив вхідні двері квартири, і в цей момент, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій особистий злочинний намір, направлений на спричинення ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, на ґрунті давніх неприязних відносин, діючи умисно, цілеспрямовано, зі значною силою, наніс останньому один удар правою рукою зжатою в кулак в область обличчя, в результаті чого ОСОБА_5 впав на підлогу, після чого піднявся та побіг в дальню кімнату квартири.

В цей же момент, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на спричинення ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, на ґрунті давніх неприязних відносин, побіг за останнім, та, знаходячись в кімнаті вказаної вище квартири, перебуваючи в положенні стоячи над лежачим ОСОБА_5 , умисно, цілеспрямовано, зі значною силою, наніс останньому не менше 3-х ударів руками зжатими в кулак в область голови та обличчя, в результаті чого спричинив

ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, крововиливів в склери правого ока, ділянки забою м`яких тканини в верхній та середній третині правої вушної раковини, на нижній повіці правого ока; синці в середній третині правої вушної раковини, в завушній ділянці праворуч, на верхній повіці лівого ока, у зовнішнього краю нижньої повіки лівого ока, на верхній та нижній повіці правого ока; садна на верхній повіці лівого ока у зовнішнього краю, які згідно висновку експерта №63 від 17.01.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні. П.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання пояснень з приводу вчиненого, однак винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України визнав повністю, у вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється підтвердив усі викладені в обвинуваченні фактичні обставини вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди визнає частково, згоден з вимогами про стягнення витрат на ліки. Просив суд застосувати до нього акт амністії, посилаючись на те, що він скоїв злочин, який не є тяжким, а також він має малолітнього сина ОСОБА_4 відносно якого батьківських прав не позбавлений.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, підтверджується показами потерпілого та матеріалами справи.

Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що 23.10.2016р. він з друзями вживали пиво в квартирі у друга по АДРЕСА_3 . Приблизно о 2 -00 год. хтось подзвонив в двері. Коли він відчинив двері побачив обвинуваченого який представився « ОСОБА_11 », на що він відповів «маленький», після чого ОСОБА_4 вдарив його кулаком в область обличчя. Він побіг в кімнату, однак ОСОБА_4 побіг за ним, та наздогнавши його, наніс йому також удари по голові в область висків, чим спричинив йому тілесні ушкодження а також матеріальну та моральну шкоду. Точну кількість нанесених йому ударів він зазначити не може, оскільки не пам`ятає. Гадає, що ОСОБА_4 побив його через брата, через те, що той пошкодив автомобіль. Зазначив що до цього часу обвинувачений йому нічого не відшкодував, вимоги цивільного позову підтримує та просить задовольнити, при винесенні покарання покладається на розсуд суду.

Вина обвинуваченого у вчинені злочину підтверджується також матеріалами справи:
- витягом з кримінального провадження № 0002463 (л.с. 31);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_5 (л.с. 34), відповідно до якого ОСОБА_5 вказує на спричинення йому тілесних ушкоджень 23.10.2016 року у квартирі АДРЕСА_2 ;

- висновком спеціаліста № 2017 від 25.10.2016 року, фото таблицею до нього (л.с.40-41), відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в склери правого ока забою м`яких тканин голови, обличчя праворуч; синців голови, обличчя; садна обличчя ліворуч . За своїм характером дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.01.2017 року, фото таблицею до нього на фотознімках якої потерпілий ОСОБА_5 показує механізм нанесення йому тілесних ушкоджень (л.с. 55-57);

- постановою старшого слідчого про призначення судово медичної експертизи від 16.11.2016 року (л.с. 58);

- висновком експерта № 2187 від 21.11.2016 року (л.с. 60-61);

- висновком спеціаліста судово медичного експерта № 2365 від 28.12.2016 року (л.с. 62-63), відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми, струс головного мозку, крововиливів в склери правого ока, забою м`яких тканин голови, обличчя праворуч; синців голови, обличчя; садна обличчя ліворуч, які за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день);

- постановою слідчого про призначення додаткової судово - медичної експертизи від 12.01.2017 року (л.с. 64);

- висновком експерта № 63 від 17.01.2017 року (л.с. 65-66), відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: що в совокупності відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров"я.

Оцінюючи докази, суд вважає їх достовірними, так як вони відповідають фактичним обставинам, узгоджуються з іншими доказами, тому суд кладе їх в основу вироку.
На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ст. 125 ч.2 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує, суспільну небезпеку вчиненого ним злочину,що він вчинив кримінальне правопорушення , яке відповідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, у вчиненому правопорушенні свою провину визнає повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на утриманні має малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обставини, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України - визнання вини, каяття . Обставини, відповідно до вимог ст. 67 КК України, які обтяжують покарання - не виявлені.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого, суд, приймає до уваги положення ст. 65 КК України, про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 при призначенні покарання у виді штрафу.

Разом із цим, ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії оскільки має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно якого батьківських прав не позбавлений , у зв`язку з чим прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти застосування щодо ОСОБА_4 акт амністії, а потерпілий вважав, що обвинувачений повинен понести покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIІI від 22.12.2016 року.

Пунктом «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого батьківських прав він не позбавлений.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», інкримінований йому злочин не є тяжким, останній на момент набрання чинності цим Законом має неповнолітню дитину відносно якого він не позбавлений батьківських прав про що свідчить повідомлення виконкому Інгулецької районної у місті ради, та згідно його заяви просить застосувати щодо нього акт амністії, суд вважає, що ОСОБА_4 підпадає під дію п. «в» ст. 1 цього Закону, а тому його слід звільнити від відбування покарання.

Обставини, передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до обвинуваченого судом не встановлені.

Потерпілим ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов у якому, останні просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальну, фізичну та моральну шкоду у розмірі 81459, 35 грн., з яких: 1459,35 грн. - витрати на ліки; 50000,00 грн. спричинений фізичний біль; 15000,00 грн. - незручності у харчуванні, здійсненні гігієнічного догляду за собою; 15000,00 грн. спотворена зовнішність і неприємний естетичний вигляд.

Так цивільний позов потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого витрат на придбання ліків підлягає частковому задоволенню у сумі 1309,25 грн.
Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до долучених квитанцій потерпілий фактично витратив на своє лікування 1309,25 грн., а не 1459,35 грн., як вказує у позові, крім того потерпілий долучив чек від 01 11 2016 року на 250 грв. та оплату цієї ж суми по терміналу , та просить стягнути з ОСОБА_4 цю суму у подвійному розмірі , а тому суд вирішив, що вартість лікування підлягає стягненню з ОСОБА_4 саме у розмірі 1309,25 грн. ( сума відповідно до наданих квитанцій, чеків ).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування.
ОСОБА_5 у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень що спричинило короткочасний розлад здоров`я, проходив лікування , у зв`язку з чим був позбавлений вести звичайний спосіб життя, змушений перетерпіти фізичні та душевні страждання. Але розмір заявлений у позовній заяві не відповідає вимогам розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого моральну шкоду на користь потерпілого у розмірі 25 000 грн.
Отже, цивільний позов потерпілого слід задоволити частково та стягнути на його користь з обвинуваченого в рахунок відшкодування майнової шкоди в сумі 1309,25 грн. та 25000 грв. в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, відмовивши в решті позовних вимог.
Судові витрати відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 369 371, 373 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатвованих мінімумів доходів громадян , тобто 850 ( вісімсот п"ятдесят ) грв.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання внаслідок акту амністії.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 відшкодування майнової шкоди в сумі 1309 ,25 грн. та 25000 грв. в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, а всього 26309 ( двадцять шість тисяч триста дев"ять ) грв. 25 коп.
В іншій частині позову - відмовити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1