Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/156/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 297 (212) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2018 року м. Кропивницький
Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
адвоката ОСОБА_10 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_7 вирок Устинівського районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2017 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, перебуває в незареєстрованому шлюбі, безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

-вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк один рік,

визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців; на підставі ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2017 року, перераховано менш суворий вид покарання в більш суворий вид, та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Цим же вироком визнано винуватою та засуджено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Вирок стосовно означених осіб в апеляційному порядку не оскаржений.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнані винуватими за вчинення: наруги над могилою, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Кримінальні правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 07 березня 2017 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі «ВАЗ-21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на територію Криничуватської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. На території місцевого кладовища за межами с. Березуватка, на місці, де відбулося поховання встановлених досудовим слідством двох померлих осіб, таємно, з корисливих мотивів, викрали дві секції металевої огорожі зі стовпчиками та транспортним засобом перевезли у м. Долинська Кіровоградської області, де за відплатним договором купівлі-продажу за певну грошову суму передали викрадені предмети з могили до пункту прийому чорних металів, чим вчинили наругу над могилою.

Крім того, 11 березня 2017 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі «ВАЗ-21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на територію Криничуватської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. На території місцевого кладовища за межами с. Березуватка, на місці, де відбулося поховання встановленої досудовим слідством померлої особи, таємно, з корисливих мотивів, викрали чотири металеві стовпчики і чотири куски металевого ланцюга огорожі та транспортним засобом перевезли у м. Долинська Кіровоградської області, де за відплатним договором купівлі-продажу за певну грошову суму передали викрадені предмети з могили до пункту прийому чорних металів, чим вчинили наругу над могилою.

Крім того, 16 березня 2017 року приблизно о 14.00 годині ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі «ВАЗ-21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на територію Криничуватської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. На території місцевого кладовища за межами с. Березуватка, на місці, де відбулося поховання встановленої досудовим слідством померлої особи, таємно, з корисливих мотивів, викрали три секції чавунної огорожі та транспортним засобом перевезли у м. Долинська Кіровоградської області, де за відплатним договором купівлі-продажу за певну грошову суму передали викрадені предмети з могили до пункту прийому чорних металів, чим вчинили наругу над могилою.

Також, 20 березня 2017 року приблизно о 10.00 годині ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі «ВАЗ-21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на територію Жовтневої сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. На території місцевого кладовища за межами с. Новокиївка, таємно, з корисливих мотивів, викрали чотири металеві стовпчики з огорожі та транспортним засобом перевезли у м. Долинська Кіровоградської області, де за відплатним договором купівлі-продажу за певну грошову суму передали викрадені предмети з могили до пункту прийому чорних металів, чим вчинили наругу над могилою.

Крім того, 22 березня 2017 року приблизно о 10.00 годині ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі «ВАЗ-21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на територію Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. На території місцевого кладовища за межами с. Новоігорівка, на місці, де відбулося поховання встановленої досудовим слідством померлої особи, таємно, з корисливих мотивів, викрали вісім секцій чавунної огорожі та транспортним засобом перевезли у м. Долинська Кіровоградської області, де за відплатним договором купівлі-продажу за певну грошову суму передали викрадені предмети з могили до пункту прийому чорних металів, чим вчинили наругу над могилою.

Крім того, 23 березня 2017 року приблизно о 15.00 годині ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі «ВАЗ-21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на територію Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. На території місцевого кладовища за межами с. Новоігорівка, на місці, де відбулося поховання встановленої досудовим слідством померлої особи, таємно, з корисливих мотивів, викрали вісім секцій чавунної огорожі та транспортним засобом перевезли у м. Долинська Кіровоградської області, де за відплатним договором купівлі-продажу за певну грошову суму передали викрадені предмети з могили до пункту прийому чорних металів, чим вчинили наругу над могилою.

Також, 24 березня 2017 року приблизно о 10.00 годині ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі «ВАЗ-21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на територію Жовтневої сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. На території місцевого кладовища за межами с. Березуватка, на місці, де відбулося поховання встановлених досудовим слідством трьох померлих осіб, таємно, з корисливих мотивів, викрали чотири секції чавунної огорожі зі стовпчиками та транспортним засобом перевезли у м. Долинська Кіровоградської області, де за відплатним договором купівлі-продажу за певну грошову суму передали викрадені предмети з могили до пункту прийому чорних металів, чим вчинили наругу над могилою.

Також, 25 березня 2017 року приблизно о 14.00 годині ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі «ВАЗ-21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на територію Жовтневої сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. На території місцевого кладовища за межами с. Лебедине, на місці, де відбулося поховання встановлених досудовим слідством трьох померлих осіб, таємно, з корисливих мотивів, викрали чотири секції чавунної огорожі зі стовпчиками та транспортним засобом перевезли у м. Долинська Кіровоградської області, де за відплатним договором купівлі-продажу за певну грошову суму передали викрадені предмети з могили до пункту прийому чорних металів, чим вчинили наругу над могилою.

Також, 26 березня 2017 року приблизно о 14.00 годині ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі «ВАЗ-21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на територію Жовтневої сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. На території місцевого кладовища за межами с. Лебедине, на місці, де відбулося поховання встановлених досудовим слідством трьох померлих осіб, таємно, з корисливих мотивів, викрали три секції чавунної огорожі зі стовпчиками та транспортним засобом перевезли у м. Долинська Кіровоградської області, де за відплатним договором купівлі-продажу за певну грошову суму передали викрадені предмети з могили до пункту прийому чорних металів, чим вчинили наругу над могилою.

Крім того, 03 квітня 2017 року приблизно о 14.00 годині ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі «ВАЗ-21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на територію Жовтневої сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. На території місцевого кладовища за межами с. Лебедине, на місці, де відбулося поховання встановлених досудовим слідством двох померлих осіб, таємно, з корисливих мотивів, викрали одну секцію чавунної огорожі зі стовпчиками та транспортним засобом перевезли у м. Долинська Кіровоградської області, де за відплатним договором купівлі-продажу за певну грошову суму передали викрадені предмети з могили до пункту прийому чорних металів, чим вчинили наругу над могилою.

Крім того, 05 квітня 2017 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі «ВАЗ-21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на територію Жовтневої сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. На території місцевого кладовища за межами с. Лебедине, на місці, де відбулося поховання встановленої досудовим слідством померлої особи, таємно, з корисливих мотивів, викрали металевий надгробок та транспортним засобом перевезли у м. Долинська Кіровоградської області, де за відплатним договором купівлі-продажу за певну грошову суму передали викрадені предмети з могили до пункту прийому чорних металів, чим вчинили наругу над могилою.

В апеляційних скаргах:
-обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції, пом`якшивши його, а саме зменшити строк призначеного покарання.

Свої вимоги умотивовує наступними доводами.

Вказує, що щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, бажає стати на шлях виправлення;

-прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати винуватими за ч. 3 ст. 297 КК України та призначити покарання: ОСОБА_7 (з урахуванням положень ст. 71 КК України) у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кожній у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Однак, перед початком судового розгляду по суті, прокурор змінила апеляційні вимоги.
Стосовно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурор відмовилася від апеляційної скарги.

При цьому, прокурором внесено зміни до апеляційної скарги стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , де прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити, а саме: у резолютивній частині вироку слова « ОСОБА_7 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Долинського районного суд Кіровоградської області від 02.11.2017 року у виді обмеження волі на один рік» змінити на « ОСОБА_7 повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Долинського районного суд Кіровоградської області від 02.11.2016 року у виді обмеження волі на один рік».

В іншій частині вирок суду першої інстанції не оскаржений.

Свої вимоги прокурор умотивовує тим, що судом першої інстанції помилково вказано про часткове приєднання до призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання покарання за переднім вироком, тоді як насправді, як те слідує з вироку суду, невідбуте покарання за попереднім вироком обвинуваченому ОСОБА_7 судом приєднано повністю.

Крім того, судом першої інстанції помилково вказано дату ухвалення Долинським судом Кіровоградської області вироку як 02 листопада 2017 року, тоді як рік ухвалення такого вироку 2016.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, у дебатах думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив пом`якшити призначене йому судом першої інстанції покарання, думку прокурора, яка підтримала змінену апеляційну скаргу прокурора, заперечила задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , думку всіх обвинувачених та захисника ОСОБА_10 , які залишили вирішення апеляційних скарг на розсуд суду, не заперечували їх задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стосовно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вирок суду першої інстанції не оскаржений, відтак, колегія суддів не вдається до оцінки доведеності винуватості, кваліфікації дій цих обвинувачених, а також і правильності та обґрунтованості призначеного їм покарання.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, підтверджені зібраними доказами, що містяться у матеріалах провадження, і в порядку апеляційного оскарження не заперечуються.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Відтак, колегія суддів вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні наруги над могилою, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 297 КК України правильною.
При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, згідно із вимогами ст. 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, наявність обставин, які пом`якшують обвинуваченому відповідальність, характеристики особи обвинуваченого, та прийшов до висновку про можливість перевиховання та виправлення останнього лише за умови його ізоляції від суспільствай призначив покарання у межах санкції частини статті обвинувачення, у виді позбавлення волі.

Визначене у даному випадку покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження нових злочинів, є таким, що відповідає меті покарання.

Відносно доводів обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції, призначено йому занадто суворе покарання, що він щиро розкаявся, фактично став на шлях виправлення, - колегія суддів зауважує на таке.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до положень ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів; більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів; у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», - відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, і що правильно враховано судом першої інстанції, ОСОБА_7 як особа характеризується посередньо, майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням потерпілим не відшкодовано, крім часткового відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_12 .

Крім того, слід зважати на те, що обвинувачений, який будучи судимим, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, більш того, будучи звільненим від відбування покарання за попереднім вироком умовно-достроково, вчинив одинадцять епізодів умисного тяжкого злочину, протягом доволі короткого проміжку часу.

Вказане, на переконання колегії суддів вказує на те, що обвинувачений не бажає і не став на шлях виправлення.

Будучи допитаним в суді першої інстанції, вину у вчинених кримінальних правопорушеннях ОСОБА_7 визнав частково, тобто, не розкаявся у вчиненому.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 у минулому притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень (аркуш 56-57 том 2).

Крім того, як встановлено, наразі в провадженні Долинського районного суду Кіровоградської області, перебуває об`єднане кримінальне провадження /справа № 388/586/17/ №0000242 від 01.04.2017 року відносно, зокрема, ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України та № 0000343 від 04 травня 2017 року за обвинуваченням, зокрема, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України (аркуш провадження 1, том 4).

Вказаний факт, поки обвинуваченого ОСОБА_7 не визнано винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень вироком суду, щонайменше, вкрай негативно характеризує особу обвинуваченого як особу схильну до асоціального способу життя та до вчинення протиправних вчинків.

Відтак, доводи апеляційної скарги обвинуваченого свого підтвердження перевіркою в апеляційному порядку вироку суду першої інстанції не знайшли.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання є обґрунтованим, справедливим та виваженим за своєю суворістю, підстав до пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання у конкретному провадженні не встановлено.

Відтак, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Відносно доводів апеляційної скарги прокурора вони колегією суддів визнаються слушними.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Статтею 72 КК України регламентовані правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення.

Зокрема, п.п. б) п. 1) ч. 1 цієї норми Закону встановлено: При складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2016 року засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік та звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України (аркуш провадження 58-59 том 2).

Як убачається із оскаржуваного вироку суду першої інстанції, судом обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 297 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 остаточного покарання, застосовано положення ч. 1 ст. 71 КК України, п.п. б) п. 1) ч. 1 ст. 72 КК України, та до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком, і визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Застосування при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання означених положень Закону України про кримінальну відповідальність є правильним.

Разом із тим, в резолютивній частині оскаржуваного вироку суду першої інстанції зазначено, що до призначеного ОСОБА_7 новим вироком покарання невідбута частина покарання за попереднім вироком приєднана частково, що, враховуючи положення п.п. б) п. 1) ч. 1 ст. 72 КК України, та як убачається з розміру визначеного покарання, дійсності не відповідає, й фактично судом першої інстанції невідбуту частину покарання за попереднім вироком до призначеного обвинуваченому покарання приєднано повністю.

Також, судом першої інстанції помилково зазначено в резолютивній частині дату попереднього вироку, яким засуджено ОСОБА_7 , як 02 листопада 2017 року, тоді як вирок ухвалений 02 листопада 2016 року.

Тож, доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі зазначеного, з урахуванням доведеності доводів апеляційних скарг, що їх оцінено вище, колегія суддів змінює вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та зазначення дати вироку Долинського районного суду Кіровоградської області, невідбуту частину покарання за яким приєднано до призначеного обвинуваченому оскаржуваним наразі вироком.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Устинівського районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.

Вважати правильним зазначення в резолютивній частині вироку:

«Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного ОСОБА_7 покарання за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2016 року у виді обмеження волі на один рік, із застосуванням п.1«б» ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають: два дні обмеження волі, що становить у виді позбавлення волі на шість місяців і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання до позбавлення волі на п`ять років.».

В іншій частині вирок Устинівського районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3