02.01.2018 Справа № 367/731/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 січня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярськ, РФ, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 22.04.2015 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,-
встановив:
ОСОБА_11 будучи раніше засудженим 22.04.2015 року Печерським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та у період відбування покарання вчинив новий умисний злочин однорідного складу

Так, ОСОБА_11 25.12.2015 року близько 05 год. 00 хв.(точний час досудовим розслідуванням не встановлений), повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення, правомірно перебуваючи на кухні будинку АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_12 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку планшету білого кольору марки «Samsung GalaxyTab 3 Lite SM-T111», залишковою вартістю відповідно до висновку спеціаліста від 15.01.2016 року - 2211 грн. 00 коп.
Після чого, ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду у розмірі 2211 грн. 00 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в скоєному злочині не визнав. Вказав, що він дійсно взяв планшет потерпілої ОСОБА_12 , але умислу його викрадати у нього не було. Показав, що ввечері 24.12.2015 року він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_13 та в подальшому вони разом прийшли додому до ОСОБА_14 близько 23 год. 00 хв. за адресою: м. Буча, вул. Жовтнева, № 64/2. Знаходячись в зазначеному будинку на кухні, вони пили горілку та коньяк, а також передивлялись відеозаписи на планшеті, який був у ОСОБА_15 . Після четвертої години ранку ОСОБА_16 кудись вийшов і його не було близько 20 хв. Зважаючи на це, ОСОБА_11 взяв планшет марки «Samsung» та пішов до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 переодягнутися. Планшет він поклав на стілець в кухні. В цей час до нього зателефонував ОСОБА_16 та запитав де він (обвинувачений) знаходиться. Після цього ОСОБА_11 повернувся додому до ОСОБА_15 , де вони продовжили вживати алкогольні напої і ОСОБА_16 запитав де планшет. Обвинувачений відповів, що планшет знаходиться на кухні в будинку ОСОБА_15 , після чого вони разом почали його шукати, але не знайшли. Пізніше приїхала мати ОСОБА_15 . ОСОБА_12 та теж запитала де знаходиться планшет, на що вони відповіли, що шукають, але не можуть знайти. Після цього вона викликала працівників поліції.
Через деякий час приїхали працівники поліції, які склали протокол та запропонували поїхати до нього (обвинуваченого) додому. ОСОБА_11 погодився та вони разом приїхали до нього додому ( АДРЕСА_3 ), де на стільці в кухні знайшли планшет, який він ( ОСОБА_11 ) взяв в будинку ОСОБА_15 . Слідчий поліції запросив понятих ОСОБА_17 і ОСОБА_18 та склав протокол, який поняті підписали. Обвинувачений зазначив, що він не казав ОСОБА_19 та його матері, а в подальшому працівникам поліції про те, що саме він (обвинувачений) взяв планшет марки «Samsung», т. я. забув про це. Також вказав, що не запитував у ОСОБА_15 про те, чи можна йому взяти зазначений планшет. На запитання прокурора, чому він взяв планшет без дозволу, відповів, що не повинен був запитувати про це.
Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_20 , його вина у скоєнні інкримінованого йому злочину повністю доведена зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні показала, що 25.12.2015 року вона приїхала з роботи додому ( АДРЕСА_2 ) о 08 год. 00 хв. Зайшла на кухню де були ОСОБА_11 та її син ОСОБА_21 , які шукали планшет марки «Samsung» білого кольору, вони були в стані алкогольного сп`яніння, т. я. вони неадекватно на неї реагували, на столі валялись пляшки від горілки, коньяку та пива. Вони не розуміли один одного та її, шатались, у них була не чітка мова. Вона запитала в них, що вони шукають, і вони сказали, що загубили планшет. ОСОБА_11 сказав, що планшет лежав в кухні на столі. Син потерпілої сказав, що вони разом слухали на планшеті музику, але ОСОБА_11 потім зник. Після того, як вони не знайшли планшет, потерпіла викликала поліцію. Через деякий час приїхали працівники поліції та всіх опитали, склали протокол в присутності понятих, після чого забрали ОСОБА_11 та кудись повезли. Вказала, що претензій до обвинуваченого вона не має;
- показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні показав, що 24.12.2015 року йому зателефонував ОСОБА_11 і запропонував випити, посидіти та поспілкуватися. Вони зустрілися та разом пили коньяк. В подальшому, вони разом прийшли до нього (свідка) додому близько 24 год. 00 хв. або 01 год. 00 хв. за адресою: м. Буча, вул. Жовтнева, № 64/2 де пили горілку на кухні, слухали музику на планшеті марки «Samsung». Через деякий час він (свідок) відійшов на вулицю поговорити по телефону на 20 хв., а коли прийшов додому, то ОСОБА_11 та планшета не було. Свідок зателефонував ОСОБА_11 , який сказав, що пішов до себе додому та зараз повернеться. Через деякий час ОСОБА_11 повернувся. Планшету у нього не було, та вони разом почали шукати планшет в будинку свідка. ОСОБА_11 сказав, що останній раз бачив планшет на столі в кухні, також сказав, що він п`яний і нічого не пам`ятає. Однак, обвинувачений був в адекватному стані та поводив себе адекватно. Вранці 25.12.2015 р., коли свідок та обвинувачений шукали планшет, приїхала матір свідка, яка сказала, що потрібно викликати поліцію, що вона і зробила. Через деякий час приїхали працівники поліції та опитали свідка, його матір та ОСОБА_11 . Свідок зазначив, що ОСОБА_11 не просив у нього дозволу на користування планшетом марки «Samsung». Також, він не дозволяв обвинуваченому виносити планшет з будинку, а ОСОБА_11 не казав проте, що планшет знаходиться в іншому місці та не зізнався в скоєнні крадіжки. Планшет марки «Samsung» білого кольору в подальшому був повернутий йому (свідку) співробітником поліції. Додав, що протокол слідчого експерименту він підписував, все обставини, які викладені в даному протоколі - відповідають дійсності;
- показаннями свідка ОСОБА_22 , який в судовому засіданні показав, що декілька років тому, взимку (точну дат та час не пам`ятає), він йшов по вул. Південній в м. Буча та працівники поліції запросили його бути понятим. Він зайшов до будинку (номер не пам`ятає) на зазначеній вулиці, де були присутні інші поняті та ОСОБА_11 . Там також лежав планшет темного кольору. Працівники поліції склали протокол вилучення, який підписав він та двоє інших понятих. На уточнюючі запитання підтвердив, що він підтверджує свої показання в якості свідка від 26.12.2015 р. про те, що ОСОБА_11 не заперечував проти огляду будинку де він проживає працівниками поліції (б. АДРЕСА_3 ) та підтвердив, що він перебуваючи у свого знайомого на ім`я ОСОБА_14 викрав планшет марки «Samsung»;

- свідок ОСОБА_17 в судовому процесі не допитувалась в зв`язку з задоволенням клопотання державного обвинувача про відмову від допиту даного свідка та у відповідності до вимог ст. 23 КПК України;

- протоколом огляду місця події від 25.12.2015 р. з фототаблицею та заявою потерпілої ОСОБА_12 про те, що вона не заперечує проти огляду належного їй будинку, згідно якого було оглянуто місце події, а саме будинок АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_12 , згідно якого потерпіла вказала, що викрадений її планшет марки «Samsung» лежав на столі в кухні(а. п. 08 -12, 7 т.1);

- протоколом огляду місця події від 25.12.2015 р. з фототаблицею та заявою ОСОБА_11 про те, що він не заперечує проти огляду будинку де він проживає, згідно якого було оглянуто місце події, а саме будинок АДРЕСА_3 , та в кухні на стільці виявлено планшет марки «Samsung» IMEI НОМЕР_1 білого кольору. Обвинувачений ОСОБА_11 згідно даного протоколу повідомив, що вищевказаний планшет він викрав перебуваючи в гостях у свого знайомого ОСОБА_14 за адресою будинок АДРЕСА_2 (а. п. 14 -20, 13 т.1);

- постановою про визнання і приєднання до провадження речових доказів від 26.12.2015 р. та протоколом огляду предмету від 04.01.2016 р. з фототаблицею, згідно якої під час огляду місця події 25.12.2015 р. було виявлено та вилучено планшет марки «Samsung» IMEI НОМЕР_1 (а. п. 21 - 27 т.1);

- постановою про визнання і приєднання до провадження речових доказів від 21.01.2016 р. та протоколом огляду предмету від 21.01.2016 р. з фототаблицею, згідно якої визнано речовими доказами та приєднано до провадження коробку, гарантійний талон та чек до планшету марки «Samsung» IMEI НОМЕР_1 (а. п. 39 - 44 т.1);

- висновком спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 26.12.2016 р., згідно якого вартість планшету марки «Samsung» IMEI НОМЕР_1 становить 2 211 грн. 00 коп. (а. п. 29 т.1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.01.2016 р., згідно якого було оглянуто будинок АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_12 , згідно якого свідок ОСОБА_16 в присутності понятих вказав, що 25.12.2015 р. в період часу з 04 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. він разом з ОСОБА_11 вживав спиртні напої в зазначеному будинку та разом користувалися планшетом марки «Samsung» на кухні вказаного будинку. Обвинувачений не запитував у свідка, чи можна взята даний планшет додому до себе, а ОСОБА_16 не надавав будь якого дозволу виносити планшет з будинку, а тим більше додому до ОСОБА_11 . Приблизно о 05 год. 00 хв. він (свідок) вийшов з кухні приблизно на 15 - 20 хв., а коли прийшов додому, то ОСОБА_11 та планшета не було. ОСОБА_16 зателефонував ОСОБА_11 та запитав куди подівся планшет. ОСОБА_11 сказав, що планшет він не брав та зараз повернеться. Через деякий час ОСОБА_11 повернувся. В подальшому ОСОБА_12 викликала працівників поліції, в присутності яких обвинувачений зізнався в крадіжці планшету(а. п. 57 - 62 т.1);

- протоколом одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_15 від 26.01.2016 р., згідно якого вони зазначили, що дійсно 25.12.2015 р. вживали спиртні напої в будинку АДРЕСА_2 та користувалися планшетом марки «Samsung» на кухні вказаного будинку. В період часу з 04 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. ОСОБА_16 вийшов в невідомому напрямку, а обвинувачений взяв планшет та пішов до себе додому за адресою: АДРЕСА_3 , де залишив планшет. Після цього до нього зателефонував ОСОБА_16 і обвинувачений повернувся до додому до останнього. ОСОБА_16 сказав, що зник його планшет та попросив обвинуваченого допомогти у його пошуках, на що обвинувачений погодився. Вони разом почали шукати планшет, але не знайшли його. ОСОБА_16 запитав у обвинуваченого, чи не брав той планшет. Обвинувачений сказав, що не брав. Пізніше приїхала мати ОСОБА_15 , яка викликала працівників поліції. У присутності працівників поліції ОСОБА_11 зізнався, що він взяв планшет і він (планшет) знаходиться у нього вдома. Обвинувачений не запитував у ОСОБА_15 , чи можна взята даний планшет додому до себе, а ОСОБА_16 не надавав будь якого дозволу виносити планшет з будинку, чи до дому до ОСОБА_11 (а. п. 87- 89 т.1);

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, аналізуючи зібрані по провадженню докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення доказана повністю.

Невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_11 в скоєнні даного злочину та посилання на те, що у нього не було умислу на скоєння крадіжки суд розцінює, як намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Такі показання обвинуваченого є нелогічними та спростовуються іншими, зібраними по справі доказами, в тому числі і об`єктивними доказами.

Викраденняполягає в дії (активній поведінці) і означає незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника. Таке вилучення обов`язково повинне бути таємним,тобто непомітним: за відсутності власника або в присутності власника чи інших осіб, але за умови, що вони не здатні усвідомлювати факт викрадення внаслідок, нетверезого стану, малолітства та інше.

Викрадення має бути безоплатним: винний не повертає викрадене, не оплачує його вартість, не відшкодовує її будь-яким еквівалентом.

Крадіжка вважається закінченою з моменту вилучення майна і реальної можливості розпоряджатисяним як своїм власним: продати, сховати, подарувати, використати на свої потреби тощо.

Під час судового слідства беззаперечно встановлено, що обвинувачений 25.12.2015 р. правомірно перебуваючи в будинку потерпілої ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_15 викрав планшет марки «Samsung GalaxyTab 3 Lite SM-T111». Дану обставину обвинувачений в ході судового слідства не заперечував. Однак, посилання ОСОБА_11 на те, що у нього не було умислу на викрадання планшету марки «Samsung» спростовуються наступними доказами.

Показаннями обвинуваченого, який в судовому засіданні показав, що планшет марки «Samsung» він взяв без дозволу свідка ОСОБА_15 , а в подальшому на запитання ОСОБА_15 , де планшет, відповів, що не знає, та разом зі свідком шукав його, хоча згідно цих же показань відніс планшет до себе додому. Не можуть бути прийняти до уваги посилання обвинуваченого на те, що він забув про те, що відніс планшет потерпілої до себе додому, т. я. він тривалий час шукав викрадений планшет разом зі свідком ОСОБА_23 , а пізніше, коли приїхала потерпіла ОСОБА_12 , на її запитання, де планшет, теж відповів, що вони зі свідком його шукають, хоча між викраденням планшету близько 05 год. 00 хв. та приїздом потерпілої о 08 год. 00 хв. ранку пройшло лише близько 3 х годин. Також вказав, що не запитував у ОСОБА_15 про те, чи можна йому взяти зазначений планшет. На запитання прокурора, чому він взяв планшет без дозволу, відповів, що не повинен був запитувати про це, що свідчить про наявність у обвинуваченого умислу на скоєння таємного викрадення майна. Дані показання узгоджуються та підтверджуються з показаннями свідка ОСОБА_15 , який зазначив, щообвинувачений під час їх спілкування знаходився в адекватному стані та поводив себе адекватно. ОСОБА_11 не просив у нього дозволу на користування планшетом марки «Samsung». Також, він (свідок) не дозволяв обвинуваченому виносити планшет з будинку. Протоколомогляду місця події від 25.12.2015 р., згідно якого обвинувачений повідомив, що планшет марки «Samsung» він викрав перебуваючи в гостях у свого знайомого ОСОБА_14 за адресою будинок АДРЕСА_2 .Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.01.2016 р., згідно якого було оглянуто будинок АДРЕСА_2 та протоколом одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_15 від 26.01.2016 р., під час якого обвинувачений та свідок давали аналогічні показання з вищевикладеними показаннями.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого про те, що він не давав дозволу на проведення огляду свого житла працівниками поліції 25.12.2015 р., т. я. дане твердження повністю спростовується заявою ОСОБА_11 від 25.12.2015 р., що мається в матеріалах кримінального провадження (а. п. 13 т.1). Не може бути прийнято до уваги судом посилання захисника обвинуваченого та обвинуваченого на те, що ОСОБА_11 не роз`яснено його право на захист, т. я. в протоколі про роз`яснення права на захист від 26.01.2016 р. (а. п. 83 т.1) відсутній підпис обвинуваченого. Так, в даному протоколі дійсно відсутній підпис ОСОБА_11 . Однак, в пам`ятці доданої до повідомлення до підозру, врученої в цей же день обвинуваченому (26.01.2016 р.), повністю роз`яснено останньому про право на захист (а. п. 79, ст.59 т.1), про що мається відповідний підпис ОСОБА_11 . Також, відкидається судом посилання захисника обвинуваченого на те, що у обвинуваченого було вилучено планшет темного, а не білого кольору, т. я. ОСОБА_11 на досудовому слідстві та під час судового слідства послідовно стверджував, що саме він взяв планшет потерпілої білого кольору, що він підтвердив на уточнююче запитання головуючого по справі.

Органом досудового слідства дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, якумисні протиправні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно. Суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого вірною.
Обираючи міру покарання, суд враховує характер і ступень суспільної небезпечності скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, особу обвинуваченого та те, що він скоїв злочин середньої тяжкості.
Як особа, обвинувачений ОСОБА_11 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, скоїв злочин в період випробувального терміну за попереднім вироком.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 суд не знаходить.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі з відбуванням покарання в системі кримінально-виконавчих установ.
Суд вважає, що дане покарання у відповідності до ч. 2 ст. 65 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Враховуючи, що у обвинуваченого має місце сукупність вироків, то суд призначає йому покарання на підставі ст. 71 КК України.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитись у відповідності до вимог ст.100 КПК України. Судові витрати та цивільний позов по провадженню відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили суд залишає без змін застава.
Керуючись статтями 368-374, 376 КПК України суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання по цій статті у вигляді 3 х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком від 22.04.2015 року Печерського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді 3 х (трьох) років 180 (ста вісімдесяти) днів позбавлення волі.

Речові докази по провадженню: коробку, гарантійний талон та чек до планшету марки «Samsung» IMEI НОМЕР_1 та планшет марки «Samsung» IMEI НОМЕР_1 , передані на зберігання потерпілій ОСОБА_12 залишити потерпілій.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили суд залишає без змін застава. Заставу в сумі 27 560 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. після вступу вироку в законну силу повернути заставодавцю ОСОБА_24 (код платника НОМЕР_2 ).
Суд не має змоги зарахувати термін тримання ОСОБА_11 під вартою з моменту його взяття під варту згідно Ухвали Ірпінського міського суду від 26.01.2016 р. до звільнення з - під варти після внесення застави, т. я. прокурор не надав суду відомості про те, коли ОСОБА_11 фактично було звільнено з під варти.
На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а обвинуваченими в той же строк із моменту отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1