Ухвала
Іменем України
23 березня 2018 року

м. Київ
Справа № 577/3433/17-к
Провадження № 51-4951 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 вересня 2017 року та на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 06 лютого 2018 року щодо нього у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001034,
встановила:
За вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 вересня 2017 року
ОСОБА_4 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 09 березня 2011 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією частини всього, крім житла, особистого належного йому майна, звільненого 15 квітня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 20 днів,
засуджено за ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Прийнято рішення щодо процесуальних витрат та речових доказів.
Згідно з вироком ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за те, що він вранці 26 липня 2017 року, перебуваючи неподалік Конотопського електромеханічного заводу по вул. Пушкіна в м. Конотопі Сумської області, діючи повторно, виготовив із зерен маку, оцту, соди і розчинника особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований вагою 0,1071 г., який вибрав у медичний шприц для ін`єкцій та зберігав при собі без мети збуту.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 06 лютого 2018 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, просить судові рішення щодо нього змінити, звільнивши його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням. Вказує на неналежне врахування судами обставин, що пом`якшують покарання каяття, сприяння слідству, його молодий вік та відсутність шкоди від злочину. Своє виправлення вважає можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Як убачається зі змісту доданих до касаційної скарги копій судових рішень, обираючи ОСОБА_4 покарання, суд належним чином врахував тяжкість вчиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості, дані про особу засудженого, який визнав вину, розкаявся у вчиненому, сприяв слідству, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому правильно призначив йому покарання за ч. 2 ст. 309 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки, яке є мінімальним у межах санкції вказаної норми.
При цьому, врахувавши, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочину у сфері обігу наркотичних засобів, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став натомість, маючи незняту і непогашену судимість за попереднім вироком, знову вчинив аналогічний злочин, зваживши на дані висновку органу пробації, згідно якого є високий ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення, суд дійшов обґрунтованого висновку про неможливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.
Підстав вважати призначене покарання явно несправедливим через його суворість колегія суддів не вбачає. Відсутні такі підстави і в касаційній скарзі засудженого.
Переглянувши вирок в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційної скарги ОСОБА_4 в частині суворості призначеного покарання та з зазначенням докладних мотивів прийнятого рішення обґрунтовано залишив вирок без зміни.
Ухвала апеляційного суду достатньо мотивована та відповідає вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Таким чином, оскільки з касаційної скарги засудженого та копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Враховуючи викладене і керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 вересня 2017 року та на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 06 лютого 2018 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3