Провадження по справі № 1-кп/521/323/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

представника потерпілого - ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Новоградківка Овідіопольського району Одеської області, має середню освіту, не працює, не одружений, не судимий, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186, ч. 2 ст. 359 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, яка народилася у м. Суми, має середню освіту, не працює, не заміжня, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 на початку 2016 року, маючи корисливий мотив, за невстановлених обставин вступив у попередню змову з ОСОБА_16 , направлену на здійснення умисного незаконного збуту спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а саме систем сканування автомобільних сигналізацій, так званих «кодграберів», що представлені у вигляді брелоків від штатних автомобільних сигналізацій.

Згідно з розробленим спільним злочинним планом ОСОБА_8 з метою збуту «кодграберів» 16.03.2016 року розмістив на інтернет-сторінці за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відповідне оголошення, зазначивши при цьому контактний номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , який знаходився у його користуванні.

Діючи на виконання попередньої домовленості, ОСОБА_8 за невстановлених обставин за допомогою наявних технічних засобів, програмного забезпечення та звичайних брелоків від сигналізацій «Sheriff», виготовив невідому кількість «кодграберів», які передав ОСОБА_16 , що знаходився у Києві, та надавши останньому вказівку очікувати повідомлення про час та місце зустрічі з потенційним покупцем.

Надалі, 16.06.2016 року о 17 годині 45 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись на території Овідіопольського району Одеської області, під час телефонної розмови з ОСОБА_17 , який на засадах конфіденційності надав добровільну згоду на участь у проведенні оперативної закупки, повідомив останньому, що займається реалізацією систем сканування автомобільних сигналізацій, так званих «кодграберів», та пообіцяв здійснити їх незаконний збут у м. Києві, водночас узгодивши вартість одного «кодграберу», яка склала 21 750 грн., маючи при цьому на увазі участь ОСОБА_16 у збуті в м. Києві.

Того ж дня о 17 годині 49 хвилин ОСОБА_8 під час телефонної розмови з ОСОБА_16 з території Овідіопольського району Одеської області надав йому вказівку зустрітись 17.06.2016 року з ОСОБА_17 у м. Києві для демонстрації та збуту раніше обумовленого «кодграберу», а також повідомив номер телефону ОСОБА_17

17.06.2016 року о 10 годині 12 хвилин ОСОБА_17 зустрівся з ОСОБА_16 поблизу ТЦ «Фуршет» за адресою м. Київ, вул. Інженерна, 1, де останній продемонстрував працездатність «кодграберу», а саме можливість прихованого перехоплення кодованого сигналу автомобільних сигналізацій, його обробку, запис та блокування сигналу з наступною можливістю отримання права керування (постановка, зняття автомобіля з авто сигналізації, відкриття, закриття центрального замка автомобіля).

Після демонстрації працездатності «кодграберу» ОСОБА_17 о 12 годині 33 хвилини 17.06.2016 року передав ОСОБА_16 раніше обумовлену з ОСОБА_8 суму грошових коштів у розмірі 21 750 грн., а ОСОБА_16 передав ОСОБА_17 один «кодграбер», чим завершив здійснення спільного за попередньою змовою з ОСОБА_8 умисного незаконного збуту спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

22.06.2016 року близько 10 години 15-30 хвилин ОСОБА_8 з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами в особливо великих розмірах, прибув за місцем мешкання громадян Соціалістичної Республіки В`єтнам, що займаються обміном валют, за адресою АДРЕСА_2 . Супроводжувала ОСОБА_8 ОСОБА_9 , яка не мала відомостей про його наміри. Під приводом здійснення купівлі 50 000 доларів США, але насправді не маючи такого наміру і не маючи при собі відповідної суми грошових коштів для проведення угоди, ОСОБА_8 у супроводі ОСОБА_9 за запрошенням громадянки В`єтнаму прийшов до квартири АДРЕСА_3 , який передав йому для перерахування гроші в сумі 50 000 доларів США і очікував від нього передачі відповідної суми грошей в офіційній валюті України в якості обміну.

ОСОБА_8 , діючи відповідно до розробленого ним плану, використовуючи заздалегідь заготовлений і принесений з собою у сумці балончик з газовою сумішшю сльозоточивої (подразнюючої) дії, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна шляхом грабежу, застосував до потерпілого ОСОБА_18 насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я, розпорошивши йому з балончика в очі сльозоточивий газ. Після цього, утримуючи в руці передані потерпілим гроші в сумі 50 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ було еквівалентно 1 244 500 грн. (24,89 грн. за 1 долар США) та становить особливо великий розмір, ОСОБА_8 намагався з викраденим залишити місце вчинення злочину.

Однак, потерпілий ОСОБА_18 став здійснювати активний фізичний опір, обхопив ОСОБА_8 руками та утримував, позбавляючи його можливості залишити квартиру. В результаті ОСОБА_8 , побоюючись бути викритим і затриманим, не виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, залишив гроші і намагався покинути місце події, долаючи при цьому опір потерпілого, вступив з ним у боротьбу, наносячи удари по обличчю і тулубу.

ОСОБА_9 , побачивши, що між ОСОБА_8 та потерпілим відбувається боротьба, не усвідомлюючи про вчинення ОСОБА_8 замаху на грабіж, маючи намір допомогти йому подолати супротив потерпілого і втекти, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, умисно розпорошила в обличчя Ву Конг Чунг сльозоточивий газ з балончика, раніше переданого їй ОСОБА_8 , а також завдала потерпілому 2-3 удари руками в обличчя.

В результаті спільних дій ОСОБА_8 і ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_18 були спричинені легкі тілесні ушкодження у виді хімічних опіків кон`юнктив обох очей легкого і середнього ступеня, хімічного опіку роговиці лівого ока легкого ступеня, синців та саден обличчя, саден тулуба, області правого ліктьового суглоба, лівого колінного суглоба, лівої стопи.

Подолавши опір потерпілого, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 втекли з місця вчинення злочину, при цьому ОСОБА_8 був позбавлений потерпілим можливості заволодіти грошима і залишив їх у квартирі за вказаною адресою. Потерпілий разом з іншими особами продовжив переслідування ОСОБА_8 , в результаті чого той разом з ОСОБА_9 були затримані працівниками поліції біля будинку № 39/1 по вул. Грушевського у м. Одесі безпосередньо після вчинення злочину.

В судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину в інкримінованих злочинах не визнав і пояснив, що у травні 2016 року на інтернет-сайті розмістив оголошення про продаж сканерів для автомобільних сигналізацій. При цьому він користувався абонентським номером телефону НОМЕР_2 . За вказаним оголошенням йому зателефонував раніше незнайомий ОСОБА_19 і повідомив, що через його оголошення хоче продати сканер, на що він погодився. В подальшому йому стали телефонувати різні люди, які цікавилися купівлею сканера, у тому числі ОСОБА_20 , і він надавав їм номер телефону ОСОБА_19 , виступаючи лише як оператор. З ОСОБА_20 він говорив про продаж кодграббера, вказуючи його приблизну ціну 600 доларів США, але при цьому уточнював, що продавець ОСОБА_19 знаходиться у ОСОБА_21 і остаточну ціну слід уточнювати з ним. Сам він ОСОБА_19 сканер не пересилав і не продавав. Йому відомо, що кодграббер використовується для того, щоб з`ясувати, чи надійна система сигналізації в автомобілі. Під час обшуку за місцем його мешкання був вилучений кодграббер, який він раніше придбав на радіоринку за 3000 грн., але не використовував.

В середині червня 2016 року в мережі Інтернет побачив оголошення громадянки ОСОБА_22 про продаж валюти за низьким курсом, вирішив заробити грошей через здійснення валютної операції. 22.06.2016 року зателефонував за вказаним у оголошенні номером і домовився про купівлю 100 доларів США. З цією метою поїхав до м. Одеси разом з ОСОБА_23 . При собі мав 2800 грн., з яких 100 грн. витратив по дорозі на купівлю «фомки», яку мав намір використовувати в господарстві. Також мав при собі 5 балончиків зі сльозоточивим газом, які купив в інтернет-магазині для самозахисту. На таксі доїхали до ресторану «Аромат Лотоса», де він зустрівся з громадянкою В`єтнаму, яка привела їх до однієї з квартир будинку житлового комплексу, куди пізніше зайшов потерпілий. З потерпілим він домовився про купівлю 100 доларів США. Той показав йому купюру, але в руки не передавав, і він став підозрювати, що купюра фальшива та наполягав на її перевірці. Тоді потерпілий занервував, сказав, щоб він уходив і став штовхати його рукою до виходу. Він відштовхнув потерпілого, а той повалив його на підлогу і став бити, зірвав футболку і сонцезахисні окуляри, душив. Тоді він дістав газовий балончик, розпорошив в обличчя потерпілому, відштовхнув його і втік, при цьому схватив зі своєї спортивної сумки, що лежала на підлозі, «фомку». Знаходячись біля ресторану, зупинився на вимогу поліцейського і був затриманий.

ОСОБА_9 вину у вчиненні злочину визнала частково, а саме у використанні сльозоточивого газу до потерпілого, та показала суду, що 22.06.2016 року разом з ОСОБА_8 за його пропозицією на таксі приїхали до житлового комплексу на вул. Грушевського в м. Одесі. По дорозі ОСОБА_24 пояснив їй, що метою поїздки є обмін грошей, і це не викликало у неї підозри, оскільки раніше вони вже здійснювали обмін валюти у іноземців за вказаною адресою. ОСОБА_24 мав при собі спортивну сумку, також у нього були газові балончики. Біля будівлі їх зустріла дівчина в`єтнамської національності та провела їх у квартиру на цокольному поверсі. Невдовзі в цю ж квартиру прийшов чоловік в`єтнамської національності - потерпілий, з яким став розмовляти ОСОБА_24 . Чоловіки щось довго обговорювали, потерпілий поклав перед ОСОБА_24 на стіл гроші і той їх рахував, вона бачила 2-3 пачки. Мова між потерпілим і ОСОБА_24 йшла про суму 50 тисяч доларів або гривень, вона точно не зрозуміла, але при собі таких грошей у них в той час не було. Вона стояла біля дверей і не вникала в бесіду, але через деякий час відчула різке подразнення очей. В подальшому з`ясувалося, що був розпорошений газ з балончика. Коли вона розплющила очі, то побачила, що ОСОБА_24 і потерпілий борються, лежачи на підлозі. Поруч з ними на підлозі вона побачила газовий балончик, взяла його і розпорошила газ у бік потерпілого, допомагала ОСОБА_24 звільнитися. Після цього побігла на вулицю слідом за потерпілим і ОСОБА_24 , якого в подальшому затримали працівники поліції. Під час затримання при ньому знайшли газовий балончик та металевий лом. Вже у райвідділі поліції ОСОБА_24 передав їй гроші близько 2000 грн., які мав при собі. Знаходячись в кімнаті, вона не розуміла, що ОСОБА_24 має намір заволодіти грошима потерпілого. У вчинених діях розкаюється.

Не дивлячись на невизнання вини ОСОБА_8 та окрім часткового визнання вини ОСОБА_9 , їх вина у скоєнні злочинів підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

За епізодом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.
Свідок ОСОБА_16 показав, що влітку 2016 року в мережі Інтернет знайшов оголошення про продаж кодграбберів, тобто приладів для зчитування коду сигналізації автомобілів. Цей прилад виглядає як звичайний брелок сигналізації, але може відчиняти автомобіль шляхом перехвату сигналу сигналізації. Зі свого мобільного телефону № НОМЕР_3 він зателефонував по вказаному в оголошенні номеру, йому відповів хлопець, який представився ОСОБА_25 . В подальшому від працівників поліції він дізнався прізвище хлопця ОСОБА_24 . Всі характеристики пристрою були вказані в оголошенні, але він цікавився у ОСОБА_25 і той йому розказував, як працює кодграббер. Він вмикається за допомогою певного коду, після чого переключається у режим сканування авто сигналізації. З ОСОБА_25 він домовився про покупку 1 кодграбберу за 12 тисяч гривень для подальшого збуту, при цьому ціну формував продавець, тобто ОСОБА_25 . Кодграббер був доставлений йому поштою, після чого зателефонував ОСОБА_25 і повідомив, що передав номер його (свідка) телефону покупцю. Він включав прилад і впевнився, що той працює. Через деякий час після попередньої телефонної розмови він зустрівся з покупцем, передав йому кодграббер і отримав оплату, після чого частину грошей 12 тисяч гривень через платіжний термінал переказав на карту Приватбанку, номер якої йому повідомив ОСОБА_25 , а частину грошей залишив собі.

Свідок ОСОБА_17 показав суду, що у червні 2016 року приймав участь у слідчій дії здійсненні оперативної закупки, яка проводилась правоохоронним органом. Через мережу Інтернет він знайшов на одному з сайтів оголошення про продаж кодграбберів. Зателефонувавши за вказаним номером, він домовився з власником оголошення про купівлю кодграбберу, при цьому продавець зауважив, що прилад знаходиться не в Одесі, а у Київі. Всього відбулося 3 розмови з власником оголошення: щодо видів приладів і їх вартості; домовленість про продаж певної моделі приладу; повідомлення, що він (свідок) вирушає в Київ для здійснення купівлі приладу. Під час розмов власник оголошення встановив ціну на прилад у розмірі 700 доларів США, при цьому він розбирався у принципах роботи кодграбберів, пояснював їх технічні характеристики, повідомив, які саме моделі є у нього для продажу. Він отримав від працівників правоохоронного органу гроші для проведення оперативної закупки. Прибувши до Києва, зустрівся з раніше незнайомим ОСОБА_16 , номер телефону якого йому вказав власник оголошення, і купив у ОСОБА_19 1 кодграббер за 21750 грн., після чого передав прилад працівникам правоохоронного органу.

Судом не встановлено будь-яких даних, що ставили б під сумнів покази свідків ОСОБА_17 і ОСОБА_16 , які є послідовними, логічними і узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами у справі.

Ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Одеської області від 26.05.2016 року було задоволено клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області, надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_8 та встановлення місцезнаходження радіоелектронного засобу відносно ОСОБА_8 (т. 2 ар. 171-174).

Як вбачається з наданих прокурором доручень на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, постанови про проведення контролю за вчиненням злочину, постанови про проведення контролю за злочином, заяви ОСОБА_17 щодо добровільної згоди на надання допомоги у досудовому розслідуванні (т. 2 ар. 175, 180-184, 191-194, 199), законність отримання дозволів на проведення оперативно-розшукових заходів, які тимчасово обмежують права та свободи людини, порушена не була.
Стороною обвинувачення доведено шляхом надання витягів з інформації, розміщеної в мережі Інтернет, що не пізніше 16.03.2016 року на інтернет-сайтах «ukrcommerce.cоm», «olx-ua.com/print215-392.html» було розміщено кілька оголошень про продаж кодграбберів з вказанням технічних характеристик, до яких входило, серед іншого, запуск двигуна автомобіля, відмикання багажника, глушення зворотного зв`язку. Контактний номер телефону продавця пристрою у всіх оголошеннях зазначено НОМЕР_2 (т. 3 ар. 7-9). Як вказано в інформації начальника відділу КІБ УСБУ в Одеській області, рахунок номеру телефону НОМЕР_1 регулярно поповнювався з банківської картки «Приват Банк», що належить ОСОБА_8 (т. 3 ар. 6).
Також прокурором надано протокол огляду № 65/37/1686т від 27.07.2016 року, складеного за результатами проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж 16.06.2016 року за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , відповідно до якого місцем знаходження абонента був район дії веж МТС-Україна, що розташовані у с. Йосипівка та с. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, тобто в районі місця проживання ОСОБА_8 (с. Новоградківка) (т. 3 ар. 10-19). Протокол відповідає вимогам ст. 99 КПК України. В судовому засіданні ОСОБА_8 визнав, що абонентський номер телефону НОМЕР_1 належав йому, і саме його він використовував для телефонних розмов з ОСОБА_17 , ОСОБА_16 .

Із змісту протоколу видно, що 16.06.2016 року з 17 години 45 хвилин до 22 години 57 хвилин ОСОБА_8 неодноразово вів телефонні перемовини з ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , під час яких обговорював умови продажу ним пристрою, за допомогою якого можливо відмикати автомобілі без використання ключа, встановлену ним ціну такого приладу, можливості і місце зустрічі між покупцем ( ОСОБА_17 ) та безпосереднім реалізатором приладу ( ОСОБА_16 ).

З протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 26.07.2016 року (т. 2 ар. 176-178), а також з інформації, отриманої в судовому засіданні при прослуховуванні аудіозапису (т. 2 ар. 179), вбачається, що ОСОБА_8 в період проведення контролю за вчиненням злочину з 26.05.2016 року по 26.07.2016 року неодноразово спілкувався шляхом телефонних переговорів за № НОМЕР_1 з ОСОБА_16 ( НОМЕР_4 ) та ОСОБА_17 ( НОМЕР_5 ) щодо збуту приладів для зчитування коду сигналізації автомобілів. При цьому зміст розмов між вказаними особами дозволяє зробити висновок про намір ОСОБА_24 збути прилад ОСОБА_20 через Суслова у м. Києві.

Інформація, отримана в результаті дослідження вказаних доказів узгоджуються з показами свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_17 про обставини вчинення злочину.
Відповідно до протоколу огляду грошових коштів (т. 2 ар. 200-211) та протоколу особистого огляду покупця та вручення йому грошових коштів (т. 2 ар. 214) від 17.06.2016 року, ОСОБА_17 отримав від працівників УСБУ в Одеській області гроші в загальній сумі 21750 грн. для проведення закупки спеціального технічного засобу негласного отримання інформації в рамках проведення контролю над вчиненням злочину.
Як вбачається з довідки (т. 2 ар. 212), грошові кошти для проведення контролю за вчиненням злочину були видані за рахунок кошторису УСБУ в Одеській області.
Крім того, ОСОБА_17 з метою отримання і фіксування інформації в рамках проведення контролю над вчиненням злочину 17.06.2016 року було надано аудіовідеозаписуючу техніку, про що складено протокол (т. 2 ар. 213).
В результаті проведення негласної слідчої дії аудіо-, відеоконтролю стосовно ОСОБА_16 17.06.2016 року було зафіксовано зустріч між вказаною особою та ОСОБА_17 за адресою АДРЕСА_4 , під час якої ОСОБА_16 продав ОСОБА_17 прилад для зчитування коду сигналізації автомобілів і отримав від нього 21750 грн., про що складено відповідний протокол (т. 2 ар. 185-189).

Дані аудіо-, відеоконтролю стосовно ОСОБА_16 , відображені у вказаному протоколі, узгоджуються з відомостями, отриманими в результаті контролю за вчиненням злочину за участю ОСОБА_17 , і зафіксовані у відповідному протоколі (т. 2 ар. 195-198).
Після отримання від ОСОБА_16 приладу (спеціального технічного засобу) ОСОБА_17 передав його працівникам правоохоронного органу, про що складено протокол та фототаблиця (т. 2 ар. 215-217).

Вказаний прилад став предметом дослідження судово-технічної експертизи, відповідно до висновку якої наданий на дослідження об`єкт відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отриманні інформації, знаходиться в робочому стані, має функціональне призначення глушення сигналу рідного брелока від автомобільної сигналізації, отримання кодів від сигналізації та підміна рідного брелока на граббер для управління автомобільною сигналізацією (відкриття та закриття, «вкл., викл. сигналізації» машини де використовується надана сигналізація) (т. 3 ар. 1-5).
Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 27.10.2016 року, який набрав законної сили, ОСОБА_16 засуджено за ст.ст. 359 ч. 2, 69 КК України за те, що він придбав у особи, матеріали відносно якої були виділені в окреме провадження, спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації (систему сканування автомобільних сигналізацій «кодграбер») та незаконно збув його ОСОБА_17 (т. 2 ар. 243-246).

На підставі ухвали слідчого судді 19.07.2016 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 (т. 2 ар. 137-142). В ході обшуку на горищі будинку були виявлені, вилучені і в подальшому оглянуті 3 брелоки марки «Sheriff» без елементів живлення, 1 брелок марки «Sheriff», 1 корпус від брелоку «Schev-Khan», 1 програматор для мікроконтролерів, 2 електронні схеми від брелоків сигналізації, прилади для паяння (каніфоль, припой, дроти, електронні схеми, світлодіодні лампочки, елементи живлення та інше), 1 паяльник, мікроваги, блокнот (т. 2 ар. 146-153).

Частина записів у блокноті, вилученого під час обшуку, містить відомості щодо стану певних систем і механізмів автомобіля (т. 2 ар. 148-153).

Виявлені під час обшуку речі 3 аналогічних брелока до автомобільної сигналізації марки «Sheriff» без батарей з вбудованими дисплеями - стали предметом дослідження експертизи спеціальних технічних засобів (т. 2 ар. 157-160). Відповідно до висновку експерта, один прилад знаходиться в робочому стані, має функціональне призначення: глушення сигналу рідного брелока від автомобільної сигналізації, отримання кодів від сигналізації та підміна рідного брелока на граббер для управління автомобільною сигналізацією (відкриття та закриття машини, де використовується надана сигналізація). Цей прилад відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації. Два інші прилади, один з яких знаходиться в робочому, а другий в неробочому стані, є звичайними брелоками від автомобільної сигналізації. Всі прилади виготовлено промисловим способом.

Досліджені судом докази доводять, що ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_16 , вирок щодо якого за ч. 2 ст. 359 КК України набрав законної сили, з метою незаконного оплатного збуту передав тому принаймні 1 пристрій для сканування автомобільних сигналізацій, так званий «кодграбер», який був реалізований 17.06.2016 року ОСОБА_17 .

За епізодом вчинення злочину щодо ОСОБА_18 22.06.2017 року
Як показав потерпілий ОСОБА_18 , допитаний в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 225 КПК України, 22.06.2016 року його подруга сказала, що є клієнт, який хоче купити 50 тисяч доларів США. Він взяв вказану суму грошей у своєї родички і прийшов до кімнати, де знаходились обвинувачені, та передав ОСОБА_24 гроші, щоб той порахував. При цьому він не бачив у ОСОБА_24 і той йому не демонстрував грошових коштів у гривнях на обмін. Гроші були розподілені у 5 пачках, перетягнутих резинками. ОСОБА_24 тримав всі 5 пачок в руках, рахував на столі, неуважно, дивився по сторонах, а потім напав на нього - розпорошив йому в очі газ з балончика. Він намагався затримати ОСОБА_24 , виникла метушня, боротьба між ними. Коли він затримав ОСОБА_24 , гроші впали на підлогу і залишились. ОСОБА_23 хотіла допомогти ОСОБА_24 і розпорошила йому (потерпілому) в обличчя газ з іншого газового балончика та нанесла 3-4 удари кулаком в область очей. Він кликав на допомогу, і коли ОСОБА_24 вирвався і став тікати, побіг за ним, при цьому бачив у ОСОБА_24 металевий лом. В подальшому він повернув гроші своїй родичці (т. 2 ар. 109-111).

Свідок ОСОБА_26 пояснив суду, що працює в компанії таксі. В один з днів влітку 2016 року він отримав від диспетчера замовлення на поїздку з вул. Щорса, 148 на вул. Грушевського. Приїхавши за адресою, він забрав обвинувачених ОСОБА_23 і ОСОБА_24 , який мав при собі спортивну сумку, та привіз їх до житлового комплексу «Лотос». На прохання обвинувачених він залишився і чекав їх на стоянці. Приблизно через 20 хвилин він побачив, що з території житлового комплексу вибіг ОСОБА_24 , який був без футболки. За ним гнались 10-15 людей азійської зовнішності, а також працівник поліції, який затримав обвинуваченого, а після цього до них підбігла ОСОБА_23 . Він (свідок) підійшов до ОСОБА_23 , попросив розрахуватись за проїзд, а вона передала йому за вказівкою ОСОБА_24 близько 100 гривень, після чого він поїхав.

Свідок ОСОБА_27 показав, що 22.06.2016 року в складі поліцейського патруля перебував біля житлового комплексу «Лотос» в Малиновському районі м. Одеси, де разом з іншими патрульними складали документи по дорожньо-транспортній пригоді. Почувши крики чоловіка, він побачив біля будинку ОСОБА_24 і ОСОБА_23 , які бігли в сторону ресторану «Лотос», а за ними - в`єтнамець з закривавленим обличчям. ОСОБА_24 був без футболки і тримав в правій руці металевий лом. Він зупинив ОСОБА_24 , при цьому той викинув лом на землю. До них підбігла ОСОБА_23 , від обох обвинувачених відчувався запах перцевого газу. Поруч зібралася в`єтнамська громада, близько 50 осіб, яких ОСОБА_24 боявся, вважав, що ті його поб`ють. Щоб забезпечити безпеку ОСОБА_24 , його посадили до автомобіля патрульної поліції. ОСОБА_23 пояснила, що вони з ОСОБА_24 прийшли міняти валюту і на них було скоєно напад. В цей час до них підійшов таксист, попросив заплатити 60 грн., ОСОБА_23 взяла гроші у ОСОБА_24 і розрахувалась. В подальшому ОСОБА_24 і ОСОБА_23 були доставлені до райвідділу поліції.

Свідок ОСОБА_28 показав, що 22.06.2016 року в складі поліцейського патруля перебував біля житлового комплексу «Лотос» в Малиновському районі м. Одеси, де оформлював документи по ДТП. Почувши крики з боку будинку, побачив, що з парадної вибіг ОСОБА_24 без футболки, з ломом в руці, за ним бігла ОСОБА_23 , а за ними дівчина-азійка. Разом з іншим патрульним він наздогнав і затримав ОСОБА_24 . Від ОСОБА_24 і ОСОБА_23 відчувався запах перцевого газу, у когось з них була поясна сумка, де знаходились 3-4 газових балончика. Також ОСОБА_24 мав при собі гроші в сумі близько 2000 грн. До них підійшла велика кількість людей азійської зовнішності, які мали намір вчинити самосуд над ОСОБА_24 , тому його для безпеки посадили в поліцейський автомобіль. Серед цих людей був хлопець, який мав тілесні ушкодження на обличчі, та від якого також відчувався запах перцевого газу. Він (свідок) заходив в під`їзд будинку, звідки вибігли обвинувачені, та бачив на цокольному поверсі на підлозі газовий балончик та футболку, яка могла належати ОСОБА_24 . Там же відчувався сильних запах перцевого газу. Поліцейські викликали слідчо-оперативну групу.

Відповідно до положень ст.ст. 95, 97 КПК України суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_27 і ОСОБА_28 в частині викладення відомостей про обставини вчинення злочину, наданих їм обвинуваченими після затримання.

22.06.2016 року потерпілий ОСОБА_18 звернувся до Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області із заявою про злочин щодо нього, зазначивши суму грошей, якою намагався заволодіти злочинець 50 000 доларів США, а також вказавши, що тілесні ушкодження були спричинені йому в результаті дій двох осіб хлопця та дівчини (т. 2 ар. 7-9).

Відповідно до протоколу огляду місцем події є кімната в квартирі АДРЕСА_5 (т. 2 ар. 11-14).

В ході досудового розслідування потерпілим були надані для огляду гроші в сумі 50 000 доларів США, які стали об`єктом злочину. Як вбачається з протоколу огляду, гроші були розподілені у 5 пачках, кожна з яких обмотана канцелярською резинкою. В кожній пачці знаходиться по 10 000 доларів США, при цьому у 4-х пачках містяться купюри номіналом по 100 доларів США, а у 1 пачці 93 купюри номіналом по 100 доларів США та 14 купюр номіналом по 50 доларів США. З кожної купюри зроблена фотокопія (т. 2 ар. 42-107).

Одна із наданих потерпілим і оглянутих слідчим грошових банкнот номіналом 100 доларів США стала предметом дослідження судово-технічної експертизи, відповідно до висновку якої банкнота виготовлена на підприємстві, що здійснює випуск державних грошових знаків і цінних паперів США і є грошовою банкнотою Федеральної Резервної системи США (т. 2 ар. 113-114).

Вартість майна, що стало об`єктом злочинного посягання та становить особливо великий розмір, визначена відповідно до офіційного курсу НБУ на 22.06.2016 року - 24,89 грн. за 1 долар США (т. 2 ар. 10).

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи № 1638, потерпілому ОСОБА_18 були спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді хімічних опіків кон`юнктив обох очей легкого і середнього ступеня, хімічного опіку роговиці лівого ока легкого ступеня, синців та саден обличчя, саден тулуба, області правого ліктьового суглоба, лівого колінного суглоба, лівої стопи.

Хімічні опіки кон`юнктив обох очей легкого і середнього ступеня, хімічний опік роговиці лівого ока легкого ступеня утворилися від дії хімічної речовини подразнюючої дії. Синці обличчя утворилися від дії тупих твердих предметів. Садна обличчя, тулуба, області правого ліктьового суглоба, лівого колінного суглоба, лівої стопи утворилися за механізмом тертя, ковзання твердих предметів по шкірі. Синці та садна обличчя могли утворитися від нанесення ударів руками, а садна тулуба, області правого ліктьового суглоба, лівого колінного суглоба, лівої стопи в результаті падіння потерпілого і ударів об інші предмети. Всі тілесні ушкодження могли бути заподіяні 22.06.2016 року (т. 2 ар. 34-36).

Під час особистого огляду після затримання ОСОБА_8 при ньому знаходились, серед іншого, дорожня сумка, 3 газові балончики та металевий лом, що свідчить про підготовку обвинуваченого до вчинення злочину заздалегідь, зокрема, шляхом приготування підходящого знаряддя. Крім того, встановлено, що ОСОБА_24 перебував без сорочки або футболки (верхня частина тулубу була оголена) та мав тілесні ушкодження в області рук та голови, що зафіксовано у протоколі (т. 2 ар. 15). Вказані обставини узгоджуються з показами потерпілого про обставини затримання ОСОБА_24 , боротьбу між ними.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1652 у ОСОБА_8 виявлені легкі тілесні ушкодження у виді синців тім`яно-скроневої області справа, лобної області справа, саден лобної області зліва, лівої скроневої області, правого ската носа, підборіддя, синців лівого плеча, області лівої лопатки, області правого плечового суглобу, саден області правого плечового суглобу, синців правого плеча, області правої лопатки, саден області лівого ліктьового суглобу, синця лівого стегна, які могли 22.06.2016 року утворитися від стиснутих в кулак кистей рук, нігтів, одягу, елементів інтер`єру (т. 2 ар. 38-40).

Висновки судово-медичних експертиз узгоджуються з показами потерпілого про обставини і механізм спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченими. Крім того вказані висновки підтверджують, що потерпілий, не дивлячись на застосування до нього ОСОБА_24 насильства у вигляді розпорошення сльозоточивого газу, прийняв усі можливі заходи, направлені на подолання насильства і збереження майна, та намагався затримати обвинуваченого. В результаті між потерпілим і ОСОБА_24 виникла боротьба, вході якої обидва отримали тілесні ушкодження, а ОСОБА_24 втратив верхню частину одягу (футболку).

У ОСОБА_29 була вилучена поясна сумка з гаманцем і грошима в сумі 2368 грн., що зафіксовано у протоколі особистого догляду (т. 2 ар. 16). Інших грошових коштів обвинувачені при собі не мали, і вказана обставина підтверджує висновки про те, що ОСОБА_8 не мав наміру придбати у потерпілого валюту шляхом обміну. Натомість, його умисел і діяння були направлені на протиправне заволодіння грошовими коштами в особливо великому розмірі в сумі 50 000 доларів США.

Вилучені у обвинувачених предмети були оглянуті слідчим (т. 2 ар. 17-23).

Обвинувачений ОСОБА_8 брав участь у слідчому експерименті і на місці показав кімнату, де відбувалися події, про які йдеться у кримінальному провадженні, а також продемонстрував місце де відбувалася боротьба між ним і потерпілим, що узгоджується з результатами, зафіксованими у протоколі огляду місця події (т. 2 ар. 26-30).

Судом не приймаються до уваги зізнавальні покази ОСОБА_8 , які надані під час вказаної слідчої дії і стосуються обставин вчинення злочину щодо потерпілого, оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 95 КК України, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Під час проведення слідчого експерименту обвинувачена ОСОБА_9 вказала місце скоєння злочину, що відповідає даним огляду місця події, надавала покази, аналогічні даним нею суду, тобто про непричетність до вчинення грабежу і спричинення тілесних ушкоджень потерпілому (т. 2 ар. 30-34).

Суд вважає, що досліджені і викладені у вироку докази сторони обвинувачення є достовірними, переконливими і такими, що узгоджуються між собою. У суду відсутні підстави ставити під сумнів покази свідків та потерпілого, який впевнено під час допиту в порядку ст. 225 КПК України вказував на обвинувачених як на осіб, що скоїли відносно нього злочин.

Стороною обвинувачення у якості доказу надано протокол огляду предмету DVD-R диску НР із відеозаписом пояснень обвинувачених, які ті давали працівникам поліції одразу після затримання, до початку проведення слідчих дій компетентною особою (т. 2 ар. 40-41). Вказаний доказ суд визнає недопустимим відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 87 КПК України, оскільки пояснення отримані від осіб, які не були повідомлені про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України висновки суду можуть ґрунтуватися лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.

Суд вважає доводи захисника ОСОБА_14 про недопустимість доказів (протоколу огляду місця події від 22.06.2016 року, протоколу слідчого експерименту від 23.06.2016 року, протоколів огляду грошових коштів і мобільного телефону від 23.06.2016 року) необгрунтованими. Вказані слідчі дії були проведені у відповідності до вимог КПК України, порушень прав потерпілого чи обвинувачених припущено не було. Всі досліджені судом докази, покладені в обґрунтування вироку, були відкриті стороні захисту відповідно до положень ст. 290 КПК України після закінчення досудового розслідування. Вказана обставина була підтверджена обвинуваченими і захисниками під час дослідження доказів судом.

Доводи обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 щодо непричетності до скоєння злочинів, з огляду на досліджені докази, є непереконливими, і суд вважає їх такими, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з тим, суд вважає, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати як незакінчений замах на злочин, тобто не за ч. 2, а за ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України. Такий висновок суду ґрунтується на обставинах, встановлених в результаті аналізу наданих доказів.

Так, із показів потерпілого ОСОБА_18 вбачається, що ОСОБА_24 з метою заволодіння майном застосував до нього насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я розпорошив в обличчя газ, спричинивши легкі тілесні ушкодження. Однак, він залишив гроші, як тільки зазнав опір від потерпілого, і після цього не намагався заволодіти грошима, а його дії були направлені тільки на звільнення і втечу з місця події. Свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_28 підтвердили, що при затриманні ОСОБА_24 не мав при собі майна потерпілого.

Таким чином, обвинувачений не виконав (не закінчив) усі заплановані ним дії, не зробив усе, що вважав необхідним для доведення злочину до кінця. Тобто суспільно небезпечний наслідок злочину у виді вилучення майна із володіння потерпілого не настав, оскільки обвинувачений не закінчив саме діяння, яке було необхідним для спричинення такого наслідку.

Крім того, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано переконливих доказів того, що між обвинуваченими існувала попередня змова на вчинення відкритого викрадення майна у потерпілого. Цю обставину заперечували в судовому засіданні ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , не підтвердив жоден зі свідків та не говорив про це потерпілий. Доказів того, що ОСОБА_9 мала інформацію про намір ОСОБА_8 викрасти гроші у особи, що здійснює обмін валют, суду надано не було.

Із показів потерпілого вбачається, що всі дії, направлені на заволодіння грошима, були здійснені лише ОСОБА_24 . ОСОБА_23 прийшла разом з ним і весь час перебувала в кімнаті, але стала проявляти активні дії (розпорошила потерпілому в обличчя сльозоточивий газ та нанесла удари) лише після того, як між ОСОБА_18 та ОСОБА_8 розпочалася боротьба.

На підставі зазначеного доказу можна зробити висновок лише про те, що ОСОБА_23 допомагала ОСОБА_24 втекти з місця події. Цю обставину ОСОБА_23 визнала в судовому засіданні. Але цей доказ є недостатнім для висновку про інформованість обвинуваченої щодо злочинного наміру ОСОБА_24 , а також про її обізнаність щодо послідовності і дійсного характеру подій, які відбувались між обвинуваченим і потерпілим. Доводи ОСОБА_23 про те, що вона вважала метою зустрічі ОСОБА_24 з потерпілим лише обмін валюти, стороною обвинувачення спростовані не були.

Обізнаність ОСОБА_9 про наявність у ОСОБА_8 при собі балончиків зі сльозоточивим газом чи металевого лома, не є достатньою підставою для твердження про її обізнаність щодо намірів ОСОБА_24 вчинити злочин або про попередню змову з ним щодо сумісного вчинення цього злочину.

Таким чином, з огляду на положення ч. 1 ст. 94 КПК України, сукупність досліджених судом доказів не є достатньою для визнання ОСОБА_9 винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2, ч. 5 ст. 186 КК України.

Разом з тим, потерпілий прямо вказав на ОСОБА_9 як на особу, яка разом з ОСОБА_8 спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді хімічних опіків очей в результаті розпорошення газу, а також ушкодження в області обличчя в результаті нанесення ударів. У суду відсутні підстави для сумнівів у правдивості показів потерпілого, як відсутні і підстави для обмови ним обвинувачених. Крім того, покази потерпілого узгоджуються з висновками судово-медичної експертизи.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_9 слід перекваліфікувати зі ст. 15 ч. 2, ст. 186 ч. 5 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України, а із кваліфікуючих ознак інкримінованого ОСОБА_30 злочину виключити таку ознаку, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

На підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку, що ОСОБА_8 винен у скоєнні злочинів, передбачених:

- ст. 359 ч. 2 КК України, - незаконний збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, вчинений за попередньою змовою групою осіб;

- ст. 15 ч. 3, ст. 186 ч. 5 КК України, - незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна шляхом грабежу в особливо великих розмірах, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Суд також вважає доведеною вину ОСОБА_31 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України умисні легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_8 в силу положень ст. 89 КК України вважається не судимим. Однак, раніше він притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів за ст.ст. 296 ч. 2, 185 ч. 3, 298 ч. 1 КК України (т. 2 ар. 117-118), і ця обставина враховується як така, що негативно характеризує його особу. За місцем мешкання він характеризується як такий, що не притягувався до адміністративної відповідальності та на якого не надходило скарг від мешканців села (т. 2 ар. 119). Характеристика, надана під час його навчання в 9 класі загальноосвітньої школи, теж позитивна (т. 2 ар. 120). Разом з тим, він не працював і не докладав зусиль до працевлаштування, не був зайнятий корисною справою, не мав законного джерела доходу.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_8 будь-яким хронічним психічним захворюванням, ніяким хворобливим станом психіки не страждав і не страждає, здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (т. 2 ар. 131-135).

ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, за місцем проживання характеризується як така, що зарекомендувала себе з позитивної сторони, не конфліктна (т. 2 ар. 125), в даний час вона перебуває у стані вагітності, що підтверджується медичною довідкою (т. 3 ар. 43-44).

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає як обставину, що пом`якшує покарання кожного з обвинувачених, їх молодий вік, оскільки ОСОБА_8 на момент вчинення злочинів виповнилося 24 роки, а ОСОБА_31 19 років. Також обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_31 , слід визнати відшкодування нею шкоди потерпілому, про що представник потерпілого заявив в судовому засіданні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим суд враховує, що вчинені ОСОБА_8 злочини відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, ОСОБА_9 до категорії злочинів невеликої тяжкості, особи винних, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання:

- ОСОБА_8 - у виді позбавлення волі, при цьому за ст.ст. 15 ч. 3, 186 ч. 5 КК України з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України та із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації частини майна, що є його власністю, а саме - грошей в сумі 2368 грн.;

- ОСОБА_9 у виді штрафу.

Остаточне покарання ОСОБА_8 необхідно визначити за сукупністю злочинів відповідно до вимог ст. 70 КК України.

ОСОБА_8 у строк відбутого основного покарання відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення, який слід обчислювати з 22 червня 2016 року (т. 2 ар. 126) до дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 22 червня 2016 року по 25 червня 2015 року (т. 2 ар. 128) зарахуванню не підлягає, а підстав для пом`якшення або повного звільнення її у зв`язку з вказаною обставиною від покарання суд не знаходить.

Суд вважає, що до набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно залишити незмінним, а відносно ОСОБА_9 необхідно змінити з домашнього арешту на особисте зобов`язання із встановленням обов`язків прибувати за кожною вимогою до суду та передбаченого п. 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Потерпілим ОСОБА_18 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 солідарно компенсації спричиненої в результаті злочину моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

ОСОБА_8 позовні вимоги не визнав, а ОСОБА_9 визнала частково в сумі 5000 грн., але в судовому засіданні представник потерпілого відмовився від своїх вимог відносно ОСОБА_23 .

Судом встановлено, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 винні у скоєнні злочинів відносно потерпілого. Досліджені у справі докази підтверджують, що в результаті дій обвинувачених, він зазнав тілесних ушкоджень, відчував фізичний біль, переживав за своє здоров`я і майно, а також за наслідки застосованого до нього насильства та замаху на грабіж. Тому суд вважає, що діями обвинувачених потерпілому спричинена моральна шкода.

При визначенні розміру компенсації моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинувачених, суд враховує характер спричиненої потерпілому моральної шкоди в результаті дій кожного з обвинувачених і пов`язаних з нею моральних страждань.

При цьому суд враховує правові положення, викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а саме: у разі заподіяння особі моральної шкоди неправомірно вчиненими діями кількох осіб, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини кожної з них. Солідарна відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди відповідно до ст.ст. 543, 1190 ЦК України може бути покладена на осіб, які її заподіяли спільно (взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдиним наміром).

Оскільки кожний з обвинувачених вчинив по відношенню до потерпілого ОСОБА_18 злочини, що є різними за кваліфікацією і за ступенем тяжкості, то суд вважає, що з ОСОБА_8 підлягає стягненню компенсація моральної шкоди в сумі 15 000 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_8 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 2531,80 грн. (т. 2 ар. 156, т. 3 ар. 28).

Суд вважає за необхідне скасувати арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2016 року (т. 2 ар. 143-145): 3 брелоків марки «Sheriff», 1 брелоку марки «Sheriff», 1 корпуса від брелоку «Schev-Khan», 1 програматора для мікроконтролерів, 2 електронних схем від брелоків сигналізації, приладів для паяння (каніфоль, припой, дроти, електронні схеми, діодні лампочки), 1 паяльника, мікровагів, блокноту.

У відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України вказані речові докази, що зберігаються в кімнаті речових доказів СВ УСБУ в Одеській області, необхідно знищити (т. 3 ар. 21-22).

Скасуванню також підлягає арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.06.2016 року, а речові докази, що зберігаються у Малиновському ВП у м. Одесі, необхідно: 3 газових балончика, металевий лом-гвоздодер знищити; мобільний телефон «Prestiqio» з 2 сім-картками мобільних операторів, сумку спортивну, сумку-пояс повернути ОСОБА_8 , мобільний телефон «Самсунг» з сім-карткою мобільного оператора повернути ОСОБА_9 . Майно, що належить ОСОБА_8 - гроші в сумі 2368 грн. підлягають конфіскації (т. 2 ар. 17-23, т. 3 ар. 25-27).

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 359; ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, призначивши покарання:
- за ч. 2 ст. 359 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією частини майна, що є його власністю, у вигляді грошей в сумі 2368 (дві тисячі триста шістдесят вісім) грн.

На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією частини майна, що є його власністю, у вигляді грошей в сумі 2368 (дві тисячі триста шістдесят вісім) грн.

ОСОБА_9 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 510 (п`ятсот десять) грн.

До набрання вироком законної сили запобіжні заходи відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою - залишити незмінним, відносно ОСОБА_9 змінити з домашнього арешту на особисте зобов`язання з встановленням зобов`язання прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк відбування ОСОБА_8 основаного покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбутого ОСОБА_8 основного покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення: з 22 червня 2016 року до 20 червня 2017 року - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; за період з 21 червня 2017 року до дня набрання вироком законної сили - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Заявлений ОСОБА_18 цивільний позов задовольнити частково і стягнути на його користь компенсацію моральної шкоди з ОСОБА_8 в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 2531 (дві тисячі п`ятсот тридцять одна) грн. 80 коп.

Скасувати арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2016 року, а речові докази, що зберігаються в кімнаті речових доказів СВ УСБУ в Одеській області - 3 брелоки марки «Sheriff», 1 брелок марки «Sheriff», 1 корпус від брелоку «Schev-Khan», 1 програматор для мікроконтролерів, 2 електронні схеми від брелоків сигналізації, прилади для паяння (каніфоль, припой, дроти, електронні схеми, діодні лампочки), 1 паяльник, мікроваги, блокнот - знищити.

Скасувати арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.06.2016 року, а речові докази, що зберігаються у Малиновському ВП у м. Одесі: 3 газових балончика, металевий лом-гвоздодер знищити; мобільний телефон «Prestiqio» з 2 сім-картками мобільних операторів, сумку спортивну, сумку-пояс - повернути ОСОБА_8 ; мобільний телефон «Самсунг» з сім-карткою мобільного оператора повернути ОСОБА_9 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою з дня вручення його копії.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3