Справа № 729/1205/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/293/2018
Категорія - ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 07 червня 2017 року, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2017 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, розлученого, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2017 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь КЛПЗ «Бобровицька центральна районна лікарня» 9 127 грн. на відшкодування витрат за лікування потерпілої ОСОБА_9 .

Обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Не погоджуючись з вироком суду в частині призначеного покарання, захисником-адвокатом ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок суду змінити внаслідок його суворості та призначити ОСОБА_8 більш м`яке покарання, врахувавши при цьому визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття у вчиненому, його обіцянку стати на шлях виправлення.

Суд першої інстанції встановив, що 05 червня 2017 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , під час конфлікту з матір`ю, ОСОБА_9 , який виник між ними на ґрунті раптових неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останній не менше чотирьох травматичних дій, а саме: дерев`яним костилем та віником в область голови та ногою в область правого боку тулуба. Внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин волосяної частини голови, тім`яної області, крововиливу повік справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_8 , 12 серпня 2017 року близько 21 год. 20 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , та під час конфлікту з матір`ю ОСОБА_9 , який виник між ними на ґрунті раптових неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останній не менше трьох травматичних дій кулаком лівої руки в область голови та тулуба. Внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя і лівого плеча у вигляді саден і крововиливу, забою правого очного яблука, субкон`юктивальним крововиливом і гематомою повік, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у суді першої інстанції справа була розглянута у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, тому вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та повноти зібраних та досліджених доказів, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, апеляційним судом не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_8 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з положень ст. 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, та іншими особами.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, при призначенні покарання ОСОБА_8 суд мотивував своє рішення не лише ступенем тяжкості вчиненого злочину, але при цьому визнав та врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, та обтяжуючі покарання обставини: повторність вчинення злочину, та перебування його у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційні доводи сторони захисту про зайву суворість призначеного покарання у виді арешту на строк 3 місяці, за вчинення заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо зміни вироку, шляхом можливості перейти до іншого більш м`якого виду покарання, на думку колегії суддів - є безпідставними.

Згідно апеляційних доводів, суд першої інстанції призначив занадто суворе покарання, при цьому не достатньо врахував при призначені покарання те, що обвинувачений ОСОБА_8 визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та має на меті виправитися.

Разом з цим, на думку колегії суддів, зазначені апеляційні доводи обвинуваченого, не можуть вважатися обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, та судом першої інстанції вони належно враховані при призначенні покарання, про що свідчить зміст відомостей та висновків суду, наведених ним у мотивувальній частині вироку.

Таким чином, апеляційне прохання захисника-адвоката ОСОБА_7 про зміну вироку шляхом пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_8 , на підставі норм КК України, з урахуванням наведених в апеляційній скарзі доводів, належить вважати безпідставними, оскільки воно має суто суб`єктивний характер.

Твердження, викладене у поданій апеляційній скарзі, що призначене судом першої інстанції покарання у виді арешту на строк 3 місяці є занадто суворим, колегія суддів вважає необґрунтованим і дійшла висновку про те, що при призначені даного покарання, суд у повній мірі дотримався вимог кримінального закону, призначивши покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст.125 КК України, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також дослідивши дані про особу обвинуваченого та об`єктивно встановивши, що, він схильний до вчинення злочинів, та раніше вчиняв протиправні дії відносно потерпілої ОСОБА_9 , за місцем проживання характеризується негативно, не працює, думку потерпілої, щодо призначення виду та міри покарання, яка висловила бажання про призначення йому покарання у виді позбавлення волі, при цьому було враховано обставину, що пом`якшує покарання: щире каяття, та обставини, що обтяжують покарання, повторність та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено достатніх підстав для пом`якшення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України з альтернативними видами покарань.

Таким чином, призначене судом першої інстанції покарання у такий спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами сторони захисту про зайву суворість покарання, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч. 4 ст. 532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4