Справа № 381/2379/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1281/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 29.11.2017

УХВАЛА
Іменем України
29 листопада 2017 року м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , повернутий прокурору, -

в с т а н о в и л а:
До Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 296 КК України і ОСОБА_9 за ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 309 КК України.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київськорї області від 12 жовтня 2017 року вище вказаний обвинувальний акт повернутий прокурору.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовує тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а саме п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить належного формулювання обвинувачення, а містить ряд формулювань, які є суперечливими за своїм змістом. Поряд з цим, у формулюванні обвинувачення щодо ОСОБА_8 зазначено, що він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, в той час як обвинувальний акт не містить жодних даних щодо кваліфікуючих ознак, які призвели до обвинувачення саме за вказаною частиною ст. 186 КК України.

Також, як на підставу для повернення обвинувального акту, суд першої інстанції посилається на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_9 складений за межами строку досудового розслідування, особами, які не мали повноважень на складання і затвердження обвинувального акту у зв`язку з минуванням строку для реалізації таких повноважень.

Крім цього, на думку суду обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.4 ст. 291 КПК України, оскільки до нього не додано цивільних позовів потерпілих, а доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування містить істотні недоліки. А саме, записи у реєстрі за номерами 126 і 127 не містять жодних відомостей, у тому числі відомостей про проведені слідчі дії, дату і час їх проведення, уповноважену особу, якою вони проведенні. Також він не містить відомостей про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 .

На думку суду, вказані недоліки не можуть бути усунуті в підготовчому судовому засіданні, а тому суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, а кримінальне провадження направити до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314-316 КПК України. Вважає, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, на думку апелянта, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_9 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. До обвинувального акту додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинувачених і їх захисників про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Також в своїй апеляції прокурор зазначає, що у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_9 досудове розслідування закінчено в строки, передбачені ст. 219 КПК України, а посилання суду на те, що обвинувальний акт повинен був бути направлений до суду протягом 36 днів з дня повернення його прокурору є неправильним, оскільки КПК України не встановлює строки направлення до суду обвинувального акту після його повернення.

Крім цього, в апеляційній скарзі прокурор зазначає, що мотивуючи своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд вийшов за межі ст. 314 КПК України та вдався до аналізу слідчих дій, що є неприпустимим, оскільки в підготовчому судовому засіданні, згідно вимог ст. 314 КПК України суд повертає обвинувальний акт прокурору в разі його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Щодо посилання суду як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору на не зазначення в реєстрі досудового розслідування цивільних позовів потерпілих, то на думку прокурора це є неправильним, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування містить найменування дій, проведених під час досудового розслідування, а у даному кримінальному провадженні цивільні позови потерпілими були подані до суду до початку судового розгляду, а не на стадії досудового розслідування.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, підтвердила її доводи та просила задовольнити;

обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які проти апеляційної скарги прокурора заперечували і просили відмовити в її задоволенні;

вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Згідно ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Посилання суду як на підставу для повернення обвинувального акту на відсутність викладу в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення не відповідають дійсності, оскільки відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення, яке повинно бути перевірене судом під час розгляду кримінального провадження.

При цьому, висновки суду про те, що обвинувальний акт не містить жодних даних щодо кваліфікуючих ознак, які призвели до обвинувачення ОСОБА_8 саме за ч.2 ст. 186 КК України можливі виключно як наслідок оцінки досліджених в ході судового розгляду обставин справи та виходить за межі переліку питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, а також не досліджуються обставини вчинення кримінального правопорушення та інші питання, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки це компетенція суду під час судового розгляду, а завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту, органами досудового розслідування ОСОБА_8 висунуте обвинувачення за ч.1 ст. 186 КК України.

Посилання суду на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та має бути повернутий прокурору, як такий, що складений поза межами строку досудового розслідування не знайшло свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , досудове розслідування в ньому закінчено в строки, передбачені ст. 219 КПК України, оскільки після повернення обвинувального акту прокурору, досудове розслідування в ньому не відновлювалося, строки досудового розслідування не продовжувалися, а процесуальні дії не проводилися.

Твердження суду про те, що обвинувальний акт, який направлений до суду, складений особами, які не мали повноважень на складання і затвердження обвинувального акту у зв`язку з минуванням строку для реалізації таких повноважень є помилковим, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 296 КК України і ОСОБА_9 за ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 309 КК України складений заступником начальника СВ Фастівського відділення поліції Васильківського відділу НП ГУ в Київській області ОСОБА_10 та затверджений прокурором Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 .. Направленим до суду обвинувальним актом, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 висунуте обвинувачення на підставі проведених слідчих дій в межах строків досудового розслідування.

Також, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, так як за змістом п.3 ч.3 ст. 314 КПК України підставою для повернення матеріалів провадження прокурору є невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Посилання суду на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.4 ст. 291 КПК України, оскільки до нього не додано цивільних позовів потерпілих, не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Відповідно до п.2 ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування.
При цьому, як було встановлено під час апеляційного розгляду, цивільні позови потерпілими під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не пред`являлися, а тому вказані недоліки не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокуророві, згідно вимог ст. 291 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апелянта є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , повернутий прокурору скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

СУДДІ /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3
/підпис/ ОСОБА_4