Справа № 526/1618/16-к
Провадження № 1-кп/526/7/2018

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду вмісті Гадячі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000568 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с.Завизів Острозького району, Ровенської області, жителя

АДРЕСА_1 ,

громадянина України, освіта вища, одруженого,

працюючого Головним бджолярем ТОВ «Біхайв», раніше

не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

23.06.2016 року близько 18-40 год. ОСОБА_4 , керуючи власним автомобілем «VOLKSWAGEN» TRANSPORTRER, д.н.з. НОМЕР_1 по грунтовій дорозі в АДРЕСА_2 зупинився на зауваження ОСОБА_6 з приводу наїзду на домашню птицю індиків і між ними виник конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_4 , перебуваючи на водійському сидінні в салоні автомобіля, через відкрите скло, діючи з прямим умислом, з метою нанесення тілесних ушкоджень схопив ОСОБА_6 лівою рукою за верхню частину купальника, в який вона була одягнута та підтягнув її до себе, після чого умисно наніс їй декілька ударів кулаком правої руки по голові, в область грудної клітки та плечей, від чого потерпіла присіла біля зазначеного мікроавтобуса. Після того, як спав купальник, він схопив потерпілу за руку та продовжив наносити удари по голові, тулубу та верхніх кінцівках. В результаті вказаних дій обвинуваченого, потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №210 від 07.07.2016 розділено на групи: А - у вигляді часткового розриву зв`язок лівого променевого-зап`ясткового суглобу, яке відповідно по ступеню тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та Б крововиливи обличчя, верхніх кінцівок, саден поперекової ділянки, правої сідниці, правого колінного суглобу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В цей час в конфлікт, що виник, втрутився потерпілий ОСОБА_7 , який, намагаючись завадити обвинуваченому ОСОБА_4 наносити тілесні ушкодження своїй дочці ОСОБА_6 , почав відтягувати її від обвинуваченого. Після чого ОСОБА_4 вийшов із автомобіля і умисно наніс йому удар рукою по голові, а ОСОБА_7 відступаючи перечепився і впав на землю, після чого обвинувачений сів на нього зверху і продовжив наносити удари руками по голові та різних частинах тіла, заподіявши йому тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №209 від 07.07.2016 розділено на групи: А закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та Б садна обличчя, грудної клітки, крововилив правої верхньої кінцівки, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_8 , побачивши, що обвинувачений ОСОБА_4 наносить удари ОСОБА_7 , з метою припинити бійку, підбіг до них і почав відтягувати ОСОБА_4 .. В цей час ОСОБА_4 наніс йому один удар ліктем в область лівого плеча та один удар лівою ногою в область лівої ступні, в результаті чого ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №208 від 05.07.2016 розділено на групи: А частковий розрив зв`язок лівого гомілково-ступеневого суглобу, лівої стопи, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та Б садно правої верхньої кінцівки, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Свою вину за обставинами, встановленими в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не визнав, суду показав, що 23.06.2016 року він відпочивав на березі річки в с.Красна Лука Гадяцького району. Близько 18 год. він на власному автомобілі підвіз знайому ОСОБА_10 до автошляху і, коли повертався до місця відпочинку по вулиці Дачна, побачив, що посеред дороги стояла ОСОБА_6 і висловлювалася в його адресу лайкою. Обурившись на це, він зупинився і запитав у ОСОБА_6 , чому вона стала посеред дороги, в цей час вона через відкрите вікно автомобіля вдарила його в обличчя, після чого він висунув голову у вікно і отримав другий удар, після чого схопив її за верхню частину купальника і ОСОБА_6 почала відступати та кричати, що він порвав їй купальник. В цей час підбіг батько ОСОБА_11 - ОСОБА_7 , відкрив двері автомобіля, схопив його за руку і вони з ним почали битися. Під час бійки він відчув удар по голові і втратив свідомість. Хто наніс цей удар він не бачив. Прийшов до тями, відчувши біль у правому боці і побачив, що біля нього стояли потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та говорили ОСОБА_6 , щоб вона забрала ключі від його автомобіля. ОСОБА_4 не заперечував, що потерпіла ОСОБА_6 могла отримати тілесні ушкодження у вигляді часткового розриву зв`язок лівого променевого-зап`ястквого суглобу, коли він утримував її за зап`ястя руки. Також обвинувачений стверджує, що під час конфлікту , який виник між ним та потерпілими він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки після вказаного конфлікту йому надавалася медична допомога з використанням спиртовмісних препаратів і вже після цього він був доставлений до лікарні, де йому проводився огляд на стан сп`яніння.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у спричиненні потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень підтверджується наступними доказами перевіреними в судовому засіданні, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка суду, показала, що 23.06.2016 року близько 18-20 год. між нею та ОСОБА_4 виник конфлікт з приводу того, що він, проїзжаючи на мікроавтобусі по АДРЕСА_2 збив індиків. Під час конфлікту ОСОБА_4 , знаходячись на водійському сидінні, через відкрите вікно автомобіля, схопив її лівою рукою за верхню частину купальника, в який вона була одягнута, підтягнув до себе та наніс їй декілька ударів кулаком правої руки по голові, в область грудної клітки та плечей, від чого вона присіла біля автомобіля. Після того як з неї спав купальник, він схопив її за руку та продовжив наносити удари по голові, тулубу та верхніх кінцівках, заподіявши їй тілесні ушкодження. Потім підбіг її батько ОСОБА_7 та намагався захистити її, на що ОСОБА_4 вийшов з автомобіля та почав наносити йому удари і між ними виникла бійка , в яку втрутився ОСОБА_8 з метою розмирити їх. В результаті вказаних дій ОСОБА_4 вона отримала тілесні ушкодження. Просила заявлені нею позовні вимоги по уточненій позовній заяві задовольнити в повному обсязі, наполягала на суворій мірі покарання обвинуваченому;

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який суду показав, що побачивши, як обвинувачений ОСОБА_4 , перехилившись з вікна свого автомобіля, держав його дочку ОСОБА_6 за ліву руку та наносив побої, з метою її захисту підбіг до них та почав відтягувати її від обвинуваченого. Після чого ОСОБА_4 вийшов із автомобіля та наніс йому удар рукою по голові, він відступаючи, перечепився і впав на землю, після чого ОСОБА_4 сів на нього зверху і продовжив наносити удари руками по різних частинах тіла, потім підбіг ОСОБА_8 і почав відтягувати ОСОБА_4 від нього. Після цього ОСОБА_4 сів до свого автомобіля і знаходився там до приїзду швидкої допомоги та поліції. Від вказаних дій ОСОБА_4 він отримав тілесні ушкодження та проходив курс лікування. Просив його позовні вимоги по уточненій позовній заяві задовольнити та суворо покарати обвинуваченого;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який суду показав, що 23.06.2016 року він працював на огороді і близько 18-20 год. побачив бійку, під час якої ОСОБА_4 сидів зверху на ОСОБА_7 , який лежав на спині та наносив йому побої. Він підбіг до них та почав відтягувати ОСОБА_4 і в цей час він наніс йому один удар ліктем в область лівого плеча та один удар ногою в область лівої ступні, в результаті чого він отримав тілесні ушкодження . Підтримав свої позовні вимоги по уточненій позовній заяві, просив їх задовольнити та суворо покарати обвинуваченого;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка суду підтвердила, що знаходячись на відстані бачила бійку між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , до яких підбіг ОСОБА_8 та розмиряв їх;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що є матір`ю потерпілого ОСОБА_8 .. Влітку 2016 року, точної дати не пам`ятає , знаходячись на відстані, вона бачила як ОСОБА_4 , перебуваючи у салоні автомобіля на водійському сидінні, через відкрите вікно штовхався руками із ОСОБА_6 , яка знаходилась біля його автомобіля. Потім коли ОСОБА_4 бився із ОСОБА_7 , щоб розмирити їх, втрутився її син ОСОБА_8 та отримав тілесні ушкодження;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є їй відповідно дочкою та чоловіком. 23.06.2016 року коли ввечері вона повернулась додому, то у дочки були травмована рука, ссадна , синці, у чоловіка ссадна, синці, з їх слів тілесні ушкодження їм заподіяв ОСОБА_4 ;

- заявами потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 23.06.2016 року до Гадяцького ВП ГУНП, де вони просили притягти до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який заподіяв їм тілесні ушкодження 23.06.2016 року в с. Красна Лука Гадяцького району;

- даними протоколу огляду місця події від 23.06.2016 року, схемою та фото таблицею до нього, в ході якого було оглянуто та зафіксовано місце, де виник конфлікт між обвинуваченим та потерпілими під час якого останнім були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_4 ;

- висновком судово-медичної експертизи №210 від 07.07.2016, згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження , які можна розділити на групи: групи А - частковий розрив зв`язок лівого променевого-зап`ястквого суглобу, яке могло утворитися від не менше однієї травматичної дії тупого твердого предмету , можливо під час боротьби та самозахисту, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові слідчого і кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та групи Б крововиливи обличчя, верхніх кінцівок, саден поперекової ділянки, правої сідниці, правого колінного суглобу, які могли утворитися від дії тупого твердого предмету, якими могли бути руки людини, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і як в своїй сукупності так і кожне окремо кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

- висновком судово-медичної експертизи №209 від 07.07.2016, згідно якого у потерпілого ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження , які можна розділити на групи: групи А закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, які могли утворитися від дії тупого твердого предмету, якими могли бути руки людини, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та групи Б садна обличчя, грудної клітки, крововилив правої верхньої кінцівки, які могли утворитися від дії тупого твердого предмету, якими могли бути руки людини, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і як в своїй сукупності так і кожне окремо кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

- висновком судово-медичної експертизи №208 від 05.07.2016, згідно якого у потерпілого ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження , які можна розділити на групи: групи А частковий розрив зв`язок лівого гомілково-ступеневого суглобу, лівої стопи, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та групи Б садно правої верхньої кінцівки, яке могло утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і кваліфікується як легке тілесне ушкодження;

- повідомленням Гадяцької ЦРЛ № 01-08/1400 від 24.06.2016 року, згідно якої 23.06.2016 року до приймального відділення лікарні звертались за медичною допомогою потерпілі: ОСОБА_6 з діагнозом: «Ушиб, гематома лівого н/з суглобу, гематома правого передпліччя, ссадна лівої поперекової ділянки, гематома н/губи», ОСОБА_7 з діагнозом: «ЗЧМТ, струс головного мозку, ссадна лівої скроневої та акулової ділянки», ОСОБА_8 з діагнозом: «Ушиб лівого г/ступневого суглобу».

- протоколами проведення слідчих експериментів з потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 28.07.2016 року в ході яких вони розповіли про обставини та механізм заподіяння їм тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ;

- висновками судово-медичних експертиз №106 , №108, №107 від 28.07.2016 року , згідно яких покази потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дані ними в ході проведення слідчих експериментів 28.07.2016 року за їх участю , відповідають об`єктивним судово-медичним даним, щодо кількості та механізму виявлених у них тілесних ушкоджень під час проведення їх судово-медичних експертиз, які викладені відповідно у «Висновках експерта «№210 від 07.07.2016 року, №209 від 07.07.2016 року, №208 від 05.07.2016 року.

Зазначені вищевказані докази сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний із зазначених доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності, - достатніми та взаємопов`язаними для прийняття процесуального рішення.

Протоколи огляду місця події від 25.07.2016 року з фототаблицями, в ході яких слідчим з господарства за місцем проживання потерпілого ОСОБА_7 були оглянуті та вилучені речі потерпілих, а саме верхня частина купальника та сонцезахисні окуляри , що належать ОСОБА_6 та футболка, що нажить ОСОБА_7 , суд визнає недопустимими доказами , оскільки вони отримані з порушенням порядку встановленого ст. 240 КПК України , а тому відповідно до ст.86 КПК України є недопустимими доказами і не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Заслухавши всі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 за ч.3 ст.296 КК України, а саме у вчиненні ним грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, пов`язаного з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії - не доведене, а його дії підлягають перекваліфікації на

ч.2 ст.125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У кримінальному провадженні відсутні докази, не здобуті вони і під час судового слідства, які б вказували на те, що ОСОБА_4 вчинив умисні дії, спрямовані саме на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивами явної неповаги до суспільства.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є усвідомлене вчинення особою діяння з мотиву явної неповаги до суспільства. Це завжди злочин вчинений з прямим умислом. Такі суб`єктивні ознаки як мотив вчинення злочину та спрямованість умислу є основними критеріями, що відрізняють хуліганство від суміжних злочинів про, що вказано і в роз`ясненнях, що містяться у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 року №10.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Стороною обвинувачення не надано доказів наявності умислу у обвинуваченого на порушення громадського порядку.

Критеріями, які можуть бути покладені в основу відмежування хуліганства від інших злочинів, є спрямованість умислу, мотиви, цілі винного та обставини вчинення ним кримінально караних дій.

Судом встановлено, що конфлікт між обвинуваченим і потерпілими виник раптово на ґрунті неприязних відносин, з приводу наїзду на домашню птицю індиків і перед початком та розвитком конфлікту, саме на зауваження потерпілої ОСОБА_6 з цього приводу та з метою з`ясування її недовольства обвинувачений зупинив автомобіль на якому рухався до місця свого відпочинку, тому суд не може сприйняти це як хуліганський мотив.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України , як умисне заподіяння потерпілим легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Також, суд вважає за необхідне виключити із обвинувачення ОСОБА_4 обтяжуючі покарання обставини, як вчинення злочину у зв`язку з виконанням потерпілим громадського обов`язку та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вони не знайшли підтвердження в суді.

Так, вчинення злочину у зв`язку з виконанням потерпілим громадського обов`язку означає вчинення його винним з метою перешкодити правомірній діяльності потерпілого у зв`язку з виконанням ним свого громадського обов`язку, а так само з мотиву помсти за таку діяльність незалежно від часу. Громадський обов`язок передбачає собою здійснення спеціально покладених на особу громадських повноважень, чи будь-яких інших дій в інтересах суспільства або окремих громадян.

Як встановлено в суді, конфлікт між обвинуваченим та потерпілими виник раптово на грунті неприязних відносин, з приводу наїзду на домашню птицю індиків і ніяким чином не пов`язаний з виконанням потерпілими громадського обов`язку.

Окрім того, обвинувачений вказав, що під час конфлікту між ним та потерпілими він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, але після вказаного конфлікту йому надавалася медична допомога з використанням спиртовмісних препаратів і вже після цього він був доставлений до лікарні, де йому проводився огляд на стан сп`яніння і даний факт підтверджений постановою Апеляційного суду Полтавської області від 24.10.2016 року по справі про адмінправопорушення (т.1 а.с.211-213).

Вирішуючи питання про призначення покарання, судом враховується характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого , обставини , що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України та обставини , що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, має постійне місце роботи, раніше не судимий, його сімейний стан одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, активну гуманітарну участь у антитерористичній операції , відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позицію потерпілих, приходить до переконання про необхідність застосування до обвинуваченого покарання за вчинений ним злочин у виді виправних робіт, визначеного санкцією ч.2 ст.125 КК України.

Прокурором до обвинуваченого ОСОБА_4 в інтересах держави було заявлено позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 згідно уточненої позовної заяви (т.3 а.с.30-32) у розмірі 1131,54 грн., який обвинувачений не визнав.
На обґрунтування позовних вимог прокурором надано довідку Гадяцької ЦРЛ №01-08/1532 від 12.07.2016, згідно якої потерпілий ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні протягом 11 календарних днів (з 23.06 по 04.07.2016р.) з діагнозом: «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Ушиблена рана правої гомілки. Ссадна обличчя» і загальні витрати на його лікування склали 1131,54 грн.
Як було встановлено в судовому засіданні «Ушиблену рану правої гомілки» потерпілий ОСОБА_7 отримав вранці 23.06.2016 року власноручно пораючись по господарству, а тому вказана травма не є наслідком протиправних дій обвинуваченого.
Суд вважає, що вказаний позов не підлягає до задоволення у зв`язку із недоведеністю, оскільки з довідки лікарні, на яку посилається прокурор як на доказ заявлених позовних вимог, неможливо встановити, яка саме сума витрат була витрачена лікувальним закладом на лікування потерпілого від злочину.
Потерпілими до обвинуваченого був заявлений позов про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

Згідно уточненої позовної заяви потерпіла ОСОБА_6 просила стягнути з обвинуваченого 260 грн. матеріальних збитків, які складають вартість пошкоджених під час конфлікту верхньої частини купальника-180 грн. та сонцезахисних окулярів 80 грн. і моральної шкоди в сумі 20000 грн., потерпілий ОСОБА_7 просив стягнути 854 грн.30 коп. матеріальних збитків, які складають вартість лікування 764 грн.30 коп. та 90 грн. за пошкоджену футболку і моральну шкоду в сумі 10000 грн., потерпілий ОСОБА_8 просив стягнути моральну шкоду в сумі 7000 грн..

ОСОБА_4 заявлені до нього позовні вимоги потерпілих не визнав.

Розглянувши позов в частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суми заподіяної матеріальної шкоди, а саме відшкодування понесених витрат на лікування та відшкодування вартості пошкодженого майна, аналізуючи додані позивачами докази цивільного позову, суд не знаходить підстав для його задоволення, оскільки вони не підтверджені належними доказами, а саме: призначеннями лікаря, відсутні підтвердження тривалості та обсягу лікування, відсутні виписки з амбулаторної карти , відсутній висновок товарознавчої експертизи щодо вартості пошкодженого майна.
При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача і понесеною позивачем моральною шкодою, суд керується положеннями ст. 23 ЦК України, відповідно до яких, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав.
У відповідності до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності її вини.
Суд вважає, що є безумовним, що в результаті спричинення тілесних ушкоджень внаслідок будь-яких злочинних дій, кожна людина переносить емоційні, душевні переживання, отже вважає доведеною наявність моральної шкоди, спричиненою потерпілим даним кримінальним правопорушенням.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості, приймає до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілих, майновий стан відповідача, ступінь вини обвинуваченого в заподіянні моральної шкоди.
Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково, а саме в меншому розмірі ніж заявлено потерпілими .
Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» - позивачі у справах по відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються. За таких обставин цивільні позови про відшкодування моральної шкоди подані до суду з дотриманням вимог процесуального закону України.
Зважаючи на те, що позов подано особами, які звільнені від сплати судового збору, позов підлягає задоволенню частково, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення із цивільного відповідача ОСОБА_4 на користь держави судового збору в розмірі 1920 грн..
Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді виправних робіт на строк шість місяців з відрахуванням 10 відсотків із суми його заробітку в дохід держави.

Позов прокурора в інтересах держави до ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 10000 (десять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 5000 (п`ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 3000 (три тисячі ) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави 1920 грн. судового збору.
В задоволенні позовних вимог потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків - відмовити.

Речові докази : автомобіль «VOLKSWAGEN» TRANSPORTRER, д.н.з. НОМЕР_1 , саперську лопатку, ніж в чохлі, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 залишити йому як власнику, футболку, сонцезахисні окуляри, верхню частину купальника, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Гадяцького ВП ГУНП (кв.№000338) - повернути власникам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , два диски з відеозаписами, приєднаних до кримінального провадження залишити в кримінальному провадженні.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1