н/п 1-кс/640/2411/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2018 р. Київський районний суд м.Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,

20.03.2018 ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова із клопотанням, у якому просив зняти арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2016 року, з автомобіля «Renault Fluence 1.6, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який був у нього вилучений 26.11.2016 року, та зобов`язати слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 повернути йому вищевказане майно
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.11.2016 приблизно о 21-10 год. в районі буд. 317 вул. Шевченко у м.Харкові сталося зіткнення автомобіля Infiniti QX70, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , з автомобілем Renault Fluence 1.6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .
Заявник вказує, що в ході досудового розслідування на його автомобіль Renault Fluence 1.6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було накладено арешт. З моменту ДТП автомобіль був доставлений слідчим на штрафний майданчик і утримується там.
Також ОСОБА_3 зазначає, що метою накладення арешту на автомобіль слідчий вказав необхідність використання автомобіля як доказу у кримінальному провадженні. На теперішній час, всі необхідні слідчі дії з використанням автомобіля, яким він користувався, виконано. З огляду на викладене, заявник звернувся до слідчого з проханням повернути автомобіль, на що слідчий відмовив, посилаючись на те, що зняти арешт можливо лише за рішенням слідчого судді.
Вказує, що в клопотанні про накладення арешту на автомобіль, зазначається, що він є речовим доказом, проте серед матеріалів справи немає постанови про визнання автомобіля речовим доказом. Крім того, в порушення п. 9 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМУ від 19.11.2012 р. № 1104, матеріали справи не містять квитанції про передачу на збереження речового доказу - автомобіля Renault Fluence 1.6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було у нього вилучено. За таких умов, заявник вважає, що вилучений автомобіль не є речовим доказом.
Також, ОСОБА_3 зазначає, що протягом одного року та трьох місяців автомобіль, через недбале зберігання, потрапляння вологи в салон, втратив не менше вартості, ніж від пошкодження у ДТП. Такі дії суперечать вищевказаному порядку зберігання речових доказів, а саме п. 5, де вказано, що умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей; забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.
У судове засіданні заявник та його адвокат не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримали, просили задовольнити.
Старший слідчий ВР злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явилася. 22.03.2018 подала до суду лист, у якому клопотання про скасування арешту просила розглядати без її участі,у зв`язку з великою завантаженістю по роботі. Вказала, що проти задоволення клопотання щодо зняття арешту з автомобіля Renault Fluence 1.6, р.н. НОМЕР_1 , не заперечує.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 29.11.2016 накладено арешт на автомобіль Renault Fluence 1.6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Окрім того, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Відповідно положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пересування та відчуження. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2016 арешт на автомобіль накладено з метою забезпечення доказового значення.
В ході рогляду клопотання встановлено, що по вказаному кримінальному провадженню досудове розслідування триває. На теперішній час проведено та отримано висновки судових авто-технічних експертиз технічного стану та трасологічної експертизи автомобілю.
Відповідно до постанови слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , автомобіль Renault Fluence 1.6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.
Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 від 26.12.2017 року призначено комплексну судову дорожньо-технічну та авто технічну експертизу, до проведення якої залучено експертів Харківського НДІ судових експертиз імені засл. проф. Н.С. Бокаріуса, для проведення якої, експертам не надавався для додаткового огляду вищевказаний автомобіль.
Отже, на теперішній час проведення експертних досліджень стосовно вказаного транспортного засобу завершено.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків.
Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Кримінальне провадження триває понад один рік три місяці, до теперішнього часу в даному кримінальному провадженні відсутні особи, яким би було повідомлено про підозру.
Даних, що скасування арешту з вказаного транспортного засобу може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано.
Також до суду не надано даних щодо призначення інших експертних досліджень чи проведення слідчих дій, для виконання яких був би потрібен вказаний транспортний засіб, власником якого є ОСОБА_7 .
Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для власника майна ОСОБА_7 , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає доведеним заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України є підставою для скасування арешту з транспортного засобу - автомобіля Renault Fluence 1.6, р.н. НОМЕР_1 .
Керуючись ст.ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Скасувати арешт з автомобіля Renault Fluence 1.6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2016 року.
Згідно положень п. 4 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1