Справа № 761/5708/18
Провадження №1-кп/761/1285/2018
В И Р О К
іменем України
21 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України,
у с т а н о в и в:
03.02.2018 року, приблизно о 19 год. 20 хв. ОСОБА_5 знаходячись в вагоні електропотягу при під їзді на станцію «Берестейська» КП «Київський метрополітен», помітив в руках потерпілої ОСОБА_4 мобільний телефон, та в цей час у нього винник злочинний умисел з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення на відкрите викрадення чужого майна, яке належить останній.
ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, 03.02.2018 року приблизно о 19 год. 00 хвилин, коли електропотяг приїхав на станцію метро «Берестейська» КП «Київський метрополітен» та вхідні двері відчинились на висадку та посадку пасажирів, умисно з корисливих спонукань, підійшов до ОСОБА_4 та вихопив своєю правою рукою із рук останньої її особисте майно, а саме мобільний телефон марки «Самсунг А 720» золотистого кольору в прозорому чохлі з малюнками у вигляді птах імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який знаходився в прозорому чохлі, з сім-карткою з підключенням до оператора мобільного зв`язку «Київстар» на обліковому рахунку якої грошей не перебувало та яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця ОСОБА_5 міг спричинити потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду.
Після чого, ОСОБА_5 , тримаючи в руках мобільний телефон, який належить ОСОБА_4 вибіг з вагону електропотягу та направився в бік, який веде до виходу на вулиці зі станції метрополітену «Берестейська» КП «Київський метрополітен», однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як в подальшому був затриманий біля одного із вагонів електропотягу на платформі станції метро «Берестейська» КП «Київський метрополітен», свідками події, потерпілою та працівником поліції.
Після затримання ОСОБА_5 та учасники події, які приймали участь в затриманні, були запрошенні до кімнати поліції на вказаній станції метро, де в подальшому в присутності двох понятих вказаний мобільний телефон «Самсунг А720» золотистого кольору був вилучений працівником поліції.
Згідно висновку експерта № 12-4/317 тв від 12.02.2018 року ринкова вартість мобільного телефону «Самсунг А 720» золотистого кольору станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 03 лютого 2018 року становить 5361, 43 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 5361, 43 гривень.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що 03.02.2018 року, приблизно о 19 год. 20 хвилин знаходячись в вагоні електропотягу Київського метрополітену при під`їзді на станцію «Берестейська» тримала в руках мобільний телефон марки «Самсунг А 720», чоловік який знаходився поруч від неї вихватив у неї з рук її телефон і вибіг з вагону. Вона одразу ж вибігла за ним з чоловіком, який також був у вагоні. Даний чоловік затримав злочинця, як стало відомо правопорушником був ОСОБА_5 . Телефон, який викрав ОСОБА_5 згодом їй був повернутий. Претензій матеріального характеру вона до обвинуваченого не має. Просить суд під час призначення покарання не позбавляти волі ОСОБА_5 , а обмежитись громадськими роботами в межах санкції статті. Цивільний позов потерпіла не заявляла.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе зач. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив суду, що: 03.02.2018 року о 19 год. 20 хвилин, він знаходячись в вагоні електропотягу при підїзді на станцію «Берестейська» КП Київський метрополітен, помітив в руках жінки, як згодом стало відомо, ОСОБА_4 мобільний телефон. В цей час коли двері вагону відчинились на вхід та вихід з вагону він підійшов ближче до потерпілої і своєю правою рукою із рук останньої вихватив мобільний телефон марки «Самсунг А720» золотистого кольору в прозорому чохлі. Його одразу ж затримали стороні особи і в відділенні поліції він зізнався в скоєному. В скоєному сильно жалкує, кається, просить суд його суворо не карати. Мобільний телефон був повернутий потерпілій. Попросив вибачення в потерпілої.
Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом потерпілої, обвинуваченого, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинуваченого як особу.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), не доведеному до кінця з причин, які не залежали від його волі.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_5 , а саме те, що останній не перебуває під наглядом лікаря-нарколога та психіатра,в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має позитивну характеристику за місцем проживання.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 186 Кримінального кодексу України у виді громадських робіт.
На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Цивільний позов, в рамках кримінального провадження не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Судові витрати на залучення експерта за проведену судово-товарознавчу експертизу, що становлять 286 гривень, слід стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.
Запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_5 , у вигляді домашнього арешту слід скасувати, після вступу вироку в законну силу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 186 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, -

у х в а л и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді 150 годин громадських робіт.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 , у вигляді домашнього арешту обраний до 05.04.2018 року під час досудового розслідування скасувати, після вступу вироку в законну силу.
Цивільний позов, в рамках кримінального провадження не заявлено.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Самсунг А720», який знаходиться на відповідальному зберіганні в потерпілої ОСОБА_4 , після вступу вироку в законну силу, залишити в володінні останньої.
Судові витрати на залучення експерта за проведену судово-товарознавчу експертизу, що становлять 286 гривень, слід стягнути з засудженого ОСОБА_5 в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя