Провадження №1-кс/760/4965/18
Справа 760/8664/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві клопотання Національного бюро Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000499 від 21.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, -
в с т а н о в и в :

детектив за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A5» модель SM-A500H, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон ««Samsung Galaxy A7» модель SM-A710F, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ; накопичувач на жорстких магнітних дисках SEAGATE BARRACUDA 160GB, 5PT1BTVD, вилучене під час огляду 28.03.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26.03.2018 року.
З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що у провадженні Національного антикорупційного бюро України знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000499 від 21.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що суддею Господарського суду Харківської області ОСОБА_5 , тобто особою, яка займає відповідальне становище згідно із приміткою до ст.50 ЗУ «Про запобігання корупції», у порушення вимог п.2 ч.1 ст.46 ЗУ «Про запобігання корупції» не внесено до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, відомості про земельну ділянку площею 0,75 га і житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 623,40 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , що до 15.12.2015 належали на праві власності її чоловіку ОСОБА_6 , а з 16.12.2015 ТОВ «АІА Інтернейшнл Груп Інк» (), 98,07 % статутного капіталу якого також належали її чоловіку.
Разом з тим, детектив зазначив, що на підставі ухвали слідчого судді Соломянського районного суду м. Києва від 26.03.2018 року було проведено огляд квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності гр.. ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (колишня дружина), під час якого вилучено речі, які мають значення для кримінального провадження і можуть бути використанні, як доказ факту обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим просив клопотання задовольнити та накласти арешт на вилучене майно.
Детектив подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, та просив поновити строк на подання цього клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього докази, слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.
Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, майно, вилучене під час огляду, вважається тимчасово вилученим.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК. України, з метою забезпечення збереження речових доказів допускається арешт майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається із матеріалів клопотання, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно - мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A5» модель SM-A500H, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон ««Samsung Galaxy A7» модель SM-A710F, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ; накопичувач на жорстких магнітних дисках SEAGATE BARRACUDA 160GB, 5PT1BTVD, вилучене під час огляду 28.03.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26.03.2018 року.
Відповідно до частини 3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на рухоме і нерухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому викладі, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації або цивільного позову.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст.171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час огляду здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим протягом 48 годин після вилучення майна, тобто, на даний час, вказаний строк пропущений. Даний процесуальний строк підлягає поновленню у звязку з тим, що він пропущений з поважних причин. Дані обставини необхідно вважати поважними причинами втрати процесуальних строків, що є підставою для їх поновлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої сторони ухвалою слідчого судді, суду.
Таким чином, дослідивши надані до клопотання матеріали, враховуючи, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання про накладення арешту на майно до скасування арешту у встановленому законом порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, ст.175, ст.309, 372, ст.392, ст.532 КПК України, -
у х в а л и в:
клопотання задовольнити.
Поновити пропущений строк звернення з клопотанням про накладення арешту на майно.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду 28.03.2018 року, а саме:
мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A5» модель SM-A500H, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ;
мобільний телефон ««Samsung Galaxy A7» модель SM-A710F, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ;
накопичувач на жорстких магнітних дисках SEAGATE BARRACUDA 160GB, 5PT1BTVD.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1