Справа № 367/1191/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/99/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 25.01.2018

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
потерпілого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 16 листопада 2017 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 23.03.2015 року Ірпінським міським судом за ч.2 ст.190 КК України до 2-х років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 21.03.2016 року з невідбутою частиною покарання 11 місяців 2 дні, -
визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 186 КК України призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання обвинуваченому призначено шляхом часткового складання призначених покарань у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком та призначено остаточне покарання ОСОБА_8 у виді чотирьох років семи місяців позбавлення волі.
Зараховано у строк покарання ОСОБА_8 час його попереднього ув`язнення з 12.01.2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив і під час умовно-дострокового звільнення, 02 грудня 2016 року, приблизно о 20:00 год (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна поєднаного з насильством, умисно з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до ОСОБА_7 , який перебував неподалік від магазину «Ліка» по вул. М.Гамалія в м. Буча Київської області, та наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя, від якого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_8 відкрито з лівої кишені брюк дістав мобільний телефон марки «Samsung GT-S 7262», вартістю 1 007,00 гривень, а з правої кишені - грошові кошти в сумі 200,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Крім того, ОСОБА_8 30 грудня 2016 року, приблизно о 20:00 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, переліз через паркан, який огороджував земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , через двері, які були не замкнені, зайшов до гаражного приміщення, де заволодів саморобним зварювальним апаратом вартістю 4 880,00 гривень, який належав ОСОБА_9 , і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно.
Також, ОСОБА_8 31.12.2016 р., приблизно о 20:00 год (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, переліз через паркан, який огороджував земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , та через незамкнені двері проник до приміщення господарчого призначення де заволодів бензопилою «Stihl MS 280» вартістю 711,00 грн., яка належить ОСОБА_10 , і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене обвинуваченому покарання. Зазначає, що обвинувачений повністю визнав вину у скоєних кримінальних правопорушеннях, активно сприяв їх розкриттю та щиро розкаявся.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора та потерпілого, які вважають вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія судді приходить до наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Судом першої інстанції дії обвинуваченого ОСОБА_8 було вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на зібраних у справі доказах та учасниками судового провадження не оспорюється.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 ніким не оспорюється, колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.
Стосовно доводів, викладених в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого з приводу пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, то, на думку апеляційного суду вони є необґрунтованими.
Відповіно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання знову вчинив ряд злочинів, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та визнання вини. Також судом було враховано в якості обтяжуючої покарання обставини рецидив злочину.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, -
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Ірпінського міського суду Київської області від 16 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 - без змін.
Судді: