Справа № 206/7190/16-к
Провадження № 1-кп/206/27/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" січня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002034 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, працюючого на посаді начальника будівельної дільниці СМТ «Дніпро-Інвест-Строй», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 24.01.2007 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст.289 ч. 2, 69, 289 ч. 3, 69, 185 ч. 2, 263 ч. 1, 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, 25.03.2010 року звільнився по відбуттю строку покарання; 03.08.2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 185 ч. 2, 289 ч. 2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, 04.12.2013 року згідно постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська на підставі ст. 81 КК України звільнений від відбування покарання умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 6 місяців 4 дні; 24.03.2017 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 11.07.2017 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць; 21.08.2017 року Довгинцевським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову, повторно вчинив аналогічний злочин проти власності, за наступних обставин:

В ніч з 24.12.2015 року на 25.12.2015 року близько 03:00 годин (більш точний час слідством встановити не представилось можливим), ОСОБА_5 , зустрівся з особою, стосовно якої кримінальне провадження закрито у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 та особою, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження і якого засуджено вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2017 року ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 . Під час перебування за вказаною адресою, в ході спільної розмови у них раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме дросель-трансформатору типу ДТ-0,2-500, який знаходиться на ст. Нижньодніпровськ-Вузол Самарського району м. Дніпро, що належить ПАТ «Українська залізниця» ДП «Придніпровська залізниця» в особі Дистанції сигналізації та зв`язку. Після чого особою, стосовно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження ОСОБА_8 , та особою, стосовно якої кримінальне провадження закрито у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 , та обвинуваченим ОСОБА_5 відбулась домовленість спільно вчинити крадіжку вказаного дросель-трансформатору, всі особи вступили у злочинну змову, направлену на вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Реалізуючи свій злочинний намір, 25.12.2015 року, близько 03:20 годин, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , засуджений вироком Самасрького районного суду м. Дніпропетрвоська від 15.09.2017 року та особа, стосовно якої кримінальне провадження закрито у зв`язку зі смертю ( ОСОБА_7 ), взявши із собою необхідні інструменти та велику спортивну сумку, на таксі прибули до залізничного переїзду, звідки пішки прийшли на стрілку №307 ділянки №305 «СП» вантажного парку «Г» станції Нижньодніпровськ-Вузол Самарського району м. Дніпропетровська, де знаходився дросель-трансформатор типу ДТ-0,2-500. Діючи умисно, повторно, спільно, за попередньою змовою, переслідуючи при цьому корисливий мотив, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх умисних посягань, обвинувачений ОСОБА_5 та вказані вище особи шляхом вільного доступу за допомогою інструментів відкрутили дросель-трансформатор типу ДТ-0,2-500 та поклали у заздалегідь підготовану спортивну сумку, тим самим отримавши реальну можливість розпорядитися чи користуватися викраденим майном.

Привласнивши викрадений дросель-трансформатор, ОСОБА_5 , та інші особи з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , відповідно до висновку експерта №6/34-892 від 04.04.2016 року, Дистанції сигналізації та зв`язку РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» завдав матеріального збитку на загальну суму 10 357 грн. 63 коп. без урахування ПДВ.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що в ніч з 24.12.2015 року на 25.12.2015 року він разом із знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходились у свого знайомого на прізвище ОСОБА_11 у АДРЕСА_3 , у ході розмови ОСОБА_10 розповів про можливість викрасти дросель із залізничного переїзду та здати його на металобрухт, оскільки той містить мідь, вони, домовившись про це, викликали таксі та направились на обумовлене місце, коли приїхали туди, ОСОБА_10 скрутив даний дросель, а він разом із ОСОБА_9 завантажили його в таксі та направились в гараж до ОСОБА_10 , де ОСОБА_10 з ОСОБА_9 розібрали даний дросель, після чого здали його неподалік на металобрухт, за який виручили 600 гривень, які втрьох розподілили між собою.
У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, тому суд, відповідно до ст. 325 КПК України, розглядає справу за його відсутності.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості, такими, що вірно відображають фактичні обставини справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в:
-таємному викраденні майна (крадіжка), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно (т. 1 а.п. 166), за місцем роботи характеризується позитивно (т. 1 а.п. 167), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 163, 165), скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середнього ступеню тяжкості, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття.
До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відносить рецидив злочину.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить, про його стійку антисуспільну установку, в зв`язку з цим суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 неможливе застосування положень ст.ст. 69,75 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив вказаний злочин до його засудження 21.08.2017 року Довгинцевським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, відносно нього необхідно застосувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, та визначити остаточне покарання шляхом часткового складання покарань.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів було вирішено вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2017 року (справа № 206/3109/16-к).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, до покарання, обраного ОСОБА_5 за даним вироком, частково приєднати покарання, призначене йому за вироком Довгинцевського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.08.2017 року, остаточно призначивши ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь експертної установи Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №6/34-892 від 04.04.2016 року у розмірі 351 (триста п`ятдесят одна) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп.

Строк відбування покарння ОСОБА_5 рахувати з 05.05.2017 року.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1