Справа № 760/3349/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у кримінальній справі №760/3349/16-к,

в с т а н о в и в:
В провадженні судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 знаходиться кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України.

27.12.2017 захисником ОСОБА_4 було подано відвід головуючому у справі, який з урахуванням пояснень в даному судовому засіданні мотивований тим, що він вважає суддю ОСОБА_6 упередженою, такою, що вирішуючи клопотання сторони захисту про повторне повернення обвинувального акту прокурору, як такого що не відповідає вимогам передбаченим ст..2, ч.2 ст.9, п.1 ч.1 ст.91, ч.1 ст.94, п.п.2,5 ч.2 ст.291 КПК України, свідомо проігнорувала положення абзацу 3 пункту 2 частини 1 статті 372 КПК України, враховуючи фактичну відсутність можливості оскарження даного процесуального рішення, порушила законні права та інтереси обвинуваченої ОСОБА_5 .

За переконанням адвоката суддя ОСОБА_6 порушила право на ефективний засіб юридичного захисту, саме право на захист, а також право на справедливий суд у розумні строки. А самі такі дії судді, за переконанням сторони захисту, нададуть стороні обвинувачення можливість зловживання своїми правами шляхом штучного заперечення проти заявлених клопотань про допит свідків невстановлених органом досудового розслідування осіб, які за переконанням сторони обвинувачення разом з ОСОБА_5 вчинили правопорушення в якому останню звинувачують.

Пояснював, що сторона захисту неодноразово зверталась зі скаргами на дії органу досудового розслідування та прокуратури як процесуального керівника в рамках даного провадження, через фактичне невиконання вимог чинного КПК України з їх боку, та подальшого фактичного ігнорування ухвал слідчих суддів. А тому за переконанням сторони захисту, призначаючи судовий розгляд справи по сутті суддя ОСОБА_6 фактично позбавила їх можливості розгляду цих скарг та клопотань.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заявлений відвід підтримав у повному обсязі з підстав викладених в ньому.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення заяви про відвід заперечувала, вважаючи його необґрунтованим та надуманим. Акцентувала увагу слідчого судді на тому, що питання про повернення прокурору обвинувального акту з підстав на які посилається сторона захисту вже була предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, і не знайшла свого підтвердження під час перегляду раніше прийнятого рішення, як таке що не відповідає фактичним обставинам та є передчасним.
Заслухавши думку учасників та дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

У пункті 4 ст. 75 КПК України визначено, що слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як вбачається з матеріалів заяви та не заперечувалось сторонами, 26.05.2016 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190КК України.

16.05.2017 ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_7 обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0010536 від 30.10.2015, за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України був повернутий прокурору.
17.07.2017 ухвалою Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу прокурора було задоволено, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 16.05.2017 скасовано та повернуто до суду першої інстанції.
В подальшому даний обвинувальний акт був відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, суддею з розгляду була визначена ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з рішенням колегії суддів апеляційної інстанції адвокатом було повторно заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

12.12.2017 під час підготовчого судового засідання суддею ОСОБА_6 в задоволенні клопотання адвоката про повернення обвинувального акту прокурору, було відмовлено та призначено розгляд справи по суті.

Як указав Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43)

Судовим розглядом не встановлена і заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6 і унеможливлювали винесення нею об`єктивного рішення у справі.
Те що заявник внаслідок суб`єктивного тлумачення норм діючого законодавства не згідний з процесуальними діями та рішеннями судді ОСОБА_6 при розгляді його клопотань, не свідчить про упередженість та необ`єктивність судді і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді від розгляду кримінального провадження.
Твердження заявника щодо штучного створення стороною обвинувачення можливості постійної незгоди з клопотаннями сторони захисту не може бути прийнято до уваги слідчим суддею, як підстава відводу, оскільки принципи покладені в основу кримінального провадження, покладають на сторін (обвинувачення та захисту) обов`язок самостійного відстоювання власних правових позицій, зокрема і щодо доведення суду необхідності допиту в судовому засіданні тих чи інших свідків, прийняття до уваги тих чи інших доказів, визнання доказів неналежними, тощо. Висловлені в майбутньому заперечення сторони обвинувачення проти заявлених стороною захисту клопотань не можуть свідчити про фактичне вирішення «їх долі на перед».
Інші наведені вище підстави для відводу суд вважає неспроможними.
У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Зважаючи на вищезазначені положення закону та наведені судом обставини, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 , оскільки подана заява взагалі немотивована, а винесення тих чи інших рішень у справі з приводу вирішення тих чи інших клопотань не може бути підставою для відсторонення головуючого від розгляду справи.
Керуючись статтями 35, 75, 76, 80, 81, 135 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у кримінальній справі №760/3349/16-к, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1