Справа № 466/2222/18
У Х В А Л А
27 березня 2018року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 ,

установив:

23 березня 2018року ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою, в якій просив постанову прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 від 15 березня 2018року скасувати, визнати бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 в частині порушення ч.2 ст.38 КПК України, зобов`язати прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 надати обгрунтовану постанову відповідно до клопотання.

В подальшому скаржник уточнив скаргу та просив визнати протиправною постанову від 15.03.2018року винесену прокурором Львівської прокуратури №2 м. Львів ОСОБА_4 всупереч КПКУ, скасувати постанову від 15.03.2018року винесену прокурором Львівської прокуратури №2 м. Львів ОСОБА_4 , зобов`язати прокурора Львівської прокуратури №2 м. Львів провести слідчі та процесуальні дії відповідно клопотання ОСОБА_3 від 12.03.2018року з встановленням строку на виконання.

В обґрунтування скарги зіслався на те, що постанова від 15.03.2018р винесена прокурором ОСОБА_6 незаконна, невмотивована винесена з порушенням ст.220 КПК України, підлягає скасуванню з наступних підстав :

1. постанова винесена в порушення п.1.3 інструкції з діловодства затвердженої наказом ГПУ №103 від 24.02.2016року , щодо штрихового кодування кореспонденції. Як вбачається з даної постанови, така винесена заднім числом в порушення ст. 220 КПК України.

2. прокурор всупереч повноважень в кримінальному провадженні відмовив в процесуальній дії, вказавши , що така дія в клопотанні незаявлена, притому в пункті першому клопотання заявлено - встановити, надати, що є процесуальною дією.

3. п.7 ч.1 ст.303 КПК України оскаржуються дії чи бездіяльність прокурора про відмову в клопотанні про проведення слідчих дій. Саме на здобуття доказу в досудовому розслідуванні подане мною клопотання, що саме є слідчою дією.

4. відмовляючи в клопотанні процесуальне керівництво під керівництвом керівника прокуратури№2 ОСОБА_7 всупереч державної служби покривають злочини , щодо держави Україна, та на його думку сприяють злочинній організації отримуючи неправомірну вигоду про що свідчать докази в кримінальному провадженні та надані свідчення , щодо посадових осіб прокуратури в НАБУ.

5. прокурором винесена постанова невмотивована, а посилання , що до клопотання не долучена відповідь Міністерства Юстиції України безпідставна. Після отримання есемес повідомлення про вручення його листа, він неодноразово дзвонив прокурору ОСОБА_6 повідомити його про прийняте рішення на що не отримував належної відповіді в тому числі прокурор не вимагав надати даний лист для ознайомлення .

6. беручи до уваги постанову, лист Мінюсту, доповідь прокурора ОСОБА_8 в суді, можна стверджувати, що прокуратурою дійсно погоджено експертний висновок НДІСЕ 60грн м* капітальної новозбудованої споруди, всупереч інтересів держави. Прокуратура володіє багатьма експертними висновками , які різняться , натомість всупереч дотримання законності завдали збитків державі особисто не провівши досудове розслідування належним чином з дотриманням вимог КПК України.

7. в постанові прокурор посилається на ст. 314-316 КПК України, щодо підготовчого провадження в суді. Натомість майно по рішенню судів державі не повернуто, збитки не відшкодовано, підозра неоголошена, слідство не проведено, справа до суду нескерована. На його думку прокуратура отримуючи неправомірну вигоду з умислом вчиняє неправомірні дії, що вбачається з винесеної постанови (постанов) та систематичне невиконання рішень суду в досудовому розслідуванні.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній та в доповненні до скарги від 26 березня 2018року доводи.

Прокурори Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в судовому засіданні 27 березня 2018року проти задоволення скарги заперечили, покликаючись на доводи, які зазначенні в письмових заперечення , які долучені до матеріалів скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та прокурорів Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , з`ясувавши обставини справи, вважаю, що скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В ході розгляду скарги встановлено, що у провадженні СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0001476 від 16.04.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.364, ч.1 ст.191, ч.2 ст.298, ч.1 ст.384, ч.1 ст.255, ч.2 ст.256 КК України.

Проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому ОСОБА_10

13.03.2018року на адресу Львівської місцевої прокуратури №2 поштою надійшло клопотання ОСОБА_3 від 12.03.2018року «про погодження експертного висновку НДІСЕ», у якому він просить встановити, чи надавала експерт ОСОБА_11 пояснення слідчому ОСОБА_12 та Львівській місцевій прокуратурі №2, надати належним чином завірену копію листа, що претензій у правоохоронних органів до висновку експерта немає.

За результатами розгляду вказаного клопотання, постановою прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 від 15.03.2018року відмовлено у його задоволенні.

Із наведеної вище норми кримінального процесуального закону вбачається, що клопотання може бути заявлено щодо проведення будь-яких процесуальних дій.

У клопотанні ОСОБА_13 від 13.03.2018року не зазначено, які процесуальні дії необхідно виконати слідчому чи прокурору, не долучено копії листа Міністерства Юстиції України, посилання на який міститься у клопотанні.

Під час розгляду вказаного клопотання прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування та їх вичерпний перелік зазначено у ч.1 ст.303 К України, у якому не зазначено права на оскарження постанови слідчого чи прокурора про відмову у задоволенні клопотання про погодження висновку експерта.

Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, не зазначені в ч.1 цієї статті, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

З огляду на це, постанова прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 від 15 березня 2018року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001476 є такою, що не суперечить вимогам КПК України, а тому вважаю, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України,

Ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1