Справа № 369/2781/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/187/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 04.04.2018

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року м.Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар: ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
представника власника майна ОСОБА_7
представника потерпілої: ОСОБА_8
потерпілих: ОСОБА_9
ОСОБА_10
ОСОБА_11
ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_13 в інтересах скаржника ОСОБА_14 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 березня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_15 про арешт майна, в кримінальному провадженні №0000799, за ч. 3 ст. 197-1 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_15 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000799 від 28.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

В обґрунтування доводів поданого клопотання, слідчий вказав те, що рішенням 4 сесії 23 скликання Києво-Святошинської районної ради від 25.12.1998 року, КСП АК «Бучанський» було видано Державний акт на право колективної власності на землю в межах Горенської сільської ради, на загальну площу 268,1 га, яким було встановлено межі всіх земель, що передавалися до колективної власності. З балансу КСП АК «Бучанський» на баланс Горенської сільської ради актом від 23.05.2001 року були передані житлові будинки та об`єкти соцсфери, в тому числі і двохповерховий восьми квартирний житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

На той час в користуванні власників квартир даного будинку перебувала земельна ділянка прибудинкової території близько 0,20 га, а також земельна ділянка, призначена для ведення особистого селянського господарства на праві сумісної власності усіх мешканців двоповерхового восьми квартирного житлового будинку, площею 0,30 га, тобто загальна площа даних земельних ділянок орієнтовано 0,50 га. Даний факт підтверджується листом Горенської сільської ради від 01.06.2010 року №563/7 та листами Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 03.06.2010 року № М137721.2163.2 та від 07.06.2010 року за №Т137721.2366.2.

Статтею 30 Земельного кодексу України в редакції 1992 року на момент передачі на баланс Горенської селищної ради встановлювалося, що при переході права власності на будівлю або споруду до набувача переходить право власності на земельну ділянку, необхідну для її обслуговування (дана норма дублюється і в ст.20 діючого Земельного кодексу України).

Під час розпаювання КСП АК «Бучанський», протоколом загальних зборів членів КСП АК «Бучанський» від 25.12.2001 року, при розділі господарських дворів, в розділі по «Горениці», пунктом 2 визначено «Передати частину господарського двору Горенській сільській раді: а) земельна ділянка під санітарну зону біля свердловин 1 та 2; 2) під санітарні потреби земельні ділянки для гуртожитку 8-ми квартирного дому, так як зазначені земельні ділянки за Указом Президента України від 08.08.1995 року № 720/95, розпаюванню не підлягали.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.01.2008 року у справі № 182/12б-98/3/14/18 «Про затвердження мирової угоди», в розділі «1. Предмет мирової угоди» в п 1.1 зазанчено, що «Предметом даної мирової угоди є передача у власність Третьої особи єдиного майнового комплексу КСП АК «Бучанський», а третьою особою в даній справі виступало ТОВ «ВВ-Брік Траст», «Під єдиним майновим комплексом КСП АК «Бучанський» розуміються усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі споруди та усі інші майнові права за винятком об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури».

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що на суміжній земельній ділянці по АДРЕСА_2 , де розташований багатоквартирний житловий будинок, розпочато виконання будівельних робіт.

Так, 9-го чи 10-го березня 2016 року в період часу з 12 години до 13 години дня, коли основної частини мешканців восьми квартирного будинку не було вдома, особисто Голова сільської ради села Горенка, Києво-Святошинського району, Київської області ОСОБА_16 з громадянином ОСОБА_14 виставляли «кілки», тобто межові знаки з метою закріплення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що відбувалося в порушення усіх можливих вимог земельного та архітектурно-будівельного законодавства, вимог санітарних норм та норм пожежної безпеки, не зважаючи на законні інтереси мешканців двоповерхового будинку, визначена вищевказаними особами на власний розсуд за 10 сантиметрів від багатоквартирного будинку.

29.01.2016 року Департаментом ДАБІ в Київській області видано повідомлення про початок виконання будівельних робіт № 10/10-с-2901/52/п на земельній ділянці з кадастровим номером :01:009:0086, а саме будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , замовник громадянин ОСОБА_14 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, підстав і виникнення у ОСОБА_14 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0086, що за адресою: АДРЕСА_3 , стала декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер КС 62 від 18.10.2016, видана Департаментом ДАБІ в Київській області та технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 20.09.2016 року, видавник ТОВ «Укрконсалтбудпроект».

В подальшому, між ОСОБА_14 та ТОВ «ВВ-Брік Траст» укладено договір купівлі-продажу від 12.10.2016 року, земельної ділянки з кадастровим номером :01:012:5225, площею 0,1235 га, що являється прибудинковою територією до двоповерхового восьми квартирного житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 .

На даній земельній ділянці розміщені господарські споруди, які нібито належать ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та/чи мешканцям будинку.

Згідно інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру нерухомого майна, земельна ділянка, площею 0,1235 га, з кадастровим номером :01:012:5225, що розміщена за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горенка, належить на праві приватної власності ОСОБА_14 .

Підставою виникнення в останнього права приватної власності став договір купівлі-продажу серія та номер 1855 від 12.10.2016 року. Видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17 .

У зв`язку з вищевикладеним, мешканці будинку неодноразово зверталися до Горенської сільської ради для надання роз`яснень, щодо передачі прибудинкової території у власність ОСОБА_14 , однак жодних офіційних відповідей по суті не надано. Звернувшись до ОСОБА_14 , також жодного офіційної інформації щодо оформлення ним права власності на прилеглу земельну ділянку не надано.

Внаслідок того, що на прибудинковій території постійно ведуться будівельні роботи, мешканці двоповерхового восьми квартирного житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , позбавлені можливості користуватися прибудинковою територією. Також, внаслідок пошкодження відмостки фундаменту будинку, в квартирах з`явився грибок, пліснява.

Так, 12.03.2018 року до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_12 про те, що 12.03.2018 року з 08 год. 00 хв. ОСОБА_14 почав руйнувати господарські споруди, які належать ОСББ «Радгоспна» та розміщені на земельних ділянках з кадастровими номерами №:01:012:5224, №:01:012:5225 та №:01:012:5226 за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру нерухомого майна, земельна ділянка, площею 0,0661 га, з кадастровим номером :01:012:5224, що розміщена за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, належить на праві приватної власності ОСОБА_14 . Підставою виникнення в останнього права приватної власності став договір купівлі-продажу серія та номер 1083 від 05.09.2017 року. Видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17 .

Згідно інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру нерухомого майна, земельна ділянка, площею 0,0661 га, з кадастровим номером :01:012:5226, що розміщена за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, належить на праві приватної власності ОСОБА_14 . Підставою виникнення в останнього права приватної власності став договір купівлі-продажу серія та номер 1083 від 05.09.2017 року. Видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17

12.03.2018 року в період часу з 18 год. 10 хв. По 19 год. 02 хв. Було проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :01:012:5226, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_14 .

Під час проведення огляду вказаної земельної ділянки було виявлено та вилучено екскаватор з відбійною насадкою, помаранчевого кольору марки DOOSAN д.н.з. НОМЕР_1 , екскаватор гусеничний з відбійною насадкою, помаранчевого кольору марки DOOSAN DAEWOO д.н.з. НОМЕР_2 , дерев`яні держаки зі цвяхами на кінцівках у кількості 18 шт.

Предмети, що вилучені під час ОМП у відповідності до ст. 98 КПК визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що на вищевказаній території де на момент проведення огляду та на даний час відбуваються будівельні роботи, розміщені підсобні та гаражні приміщення, власниками яких являються жителі восьми квартирного житлового будинку, згідно наявних в них документів на право приватної власності.

Також на земельній ділянці з кадастровим номером :01:012:5224, №:01:012:5225 та №:01:012:5226, що розміщені за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, належать на праві приватної власності ОСОБА_14 , розміщена бетонна конструкція, яка, можливо, являє собою історичну або культурну цінність.

Враховуючи вищевикладене, з метою підтвердження чи спростування факту наявності на вищевказаних земельних ділянках бетонної конструкції, що можливо, являє собою історичну або культурну цінність, а також з метою збереження майна, належного мешканцям восьми квартирного двоповерхового житлового будинку, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказані земельні ділянки (п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України).

14 березня 2018 року слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області клопотання задовольнив.

Слідчий суддя послався на те, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 197-1 КК України, зазначене у клопотанні нерухоме майно є предметом злочину, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, окрім того незастосування заборони розпорядження вказаним майном може призвести до їх реалізації, пошкодження, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_14 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.03.2018р.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:012:5224, №:01:012:5225 та №:01:012:5226, що розміщені за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчим суддею жодним чином не проаналізовано підстав арешту майна, його завдань та наслідків для конкретної юридичної особи, що є порушенням процесуальних норм та прав власності гарантованих законом.

Крім цього зазначає, що ОСОБА_14 є власником земельних ділянок, а будівельні роботи виконуються ним на законній підставі, що не заперечується, не оскаржується та іншим чином не спростовується ухвалою про арешт. Зазначає, що огляд місця події на арештованих земельних ділянках було проведено з грубим порушенням норм процесуального права, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам ОСОБА_14 . Окрім того, обґрунтовуючи необхідність застосування арешту майна слідчий не надав належне обґрунтування необхідності арешту майна відповідно до положень ст. 170 КПК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілих ОСОБА_8 просив ухвалу слідчого судді Києво-Святошиснвького районного суду Київської області від 14.03.2018 року залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача,

думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити,

прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги , та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін,

представника потерпілих ОСОБА_8 та потерпілих ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги ,

вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За правилами ч.3 ст.395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Оскільки матеріали клопотання не містять даних про направлення копії ухвали сторонам провадження, це вказує на те, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді слід відраховувати з моменту вручення представнику ОСОБА_14 .

Щодо доводів представника власника майна ОСОБА_13 , про незаконність ухвали слідчого судді від 14.03.2018, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, колегією суддів встановлено, що слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000799 від 28.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.03.2018 року задоволено клопотання слідчого в даному кримінальному провадженні та накладено арешти на: земельну ділянку площею 0,1235 га, з кадастровим номером :01:012:5225, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка та належить ОСОБА_14 шляхом заборони проведення будь-яких дій щодо псування, демонтажу та іншого виду будівельних робіт, що призводять до знищення, пошкодження, в тому числі інших наслідків, що, в разі визнання даної бетонної конструкції історичною чи культурною цінністю, унеможливлять її використання чи доступ, а також заборони відчуження, розпорядження та користування підсобними та гаражними приміщеннями, що розміщені на вказаній земельній ділянці та належні мешканцям восьми квартирного двоповерхового житлового будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224); земельну ділянку площею 0,0661 га, з кадастровим номером :01:012:5224, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка та належить ОСОБА_14 , шляхом заборони проведення будь-яких дій щодо псування, демонтажу та іншого виду будівельних робіт, що призводять до знищення, пошкодження, в тому числі інших наслідків, що, в разі визнання даної бетонної конструкції історичною чи культурною цінністю, унеможливлять її використання чи доступ, а також заборони відчуження, розпорядження та користування підсобними та гаражними приміщеннями, що розміщені на вказаній земельній ділянці та належні мешканцям восьми квартирного двоповерхового житлового будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224);земельну ділянку площею 0,061 га, з кадастровим номером :01:012:5226, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка та належить ОСОБА_14 , шляхом заборони проведення будь-яких дій щодо псування, демонтажу та іншого виду будівельних робіт, що призводять до знищення, пошкодження, в тому числі інших наслідків, що, в разі визнання даної бетонної конструкції історичною чи культурною цінністю, унеможливлять її використання чи доступ, а також заборони відчуження, розпорядження та користування підсобними та гаражними приміщеннями, що розміщені на вказаній земельній ділянці та належні мешканцям восьми квартирного двоповерхового житлового будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224).

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів, наданих слідчим до клопотання, кримінальне провадження № 0000799 здійснюється за фактом самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці на прибудинковій території восьмиповерхового будинку, який розташований в АДРЕСА_2 .

На перевірку обставин самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці, наявності на вищевказаних земельних ділянках бетонної конструкції, що, можливо, являє собою історичну або культурну цінність потрібен час.

Враховуючи, що перевірка вищенаведених обставин органом досудового розслідування триває, то відповідно до ст. 170 КПК України існує необхідність у накладенні арешту на вищевказані земельні ділянки з метою збереження речових доказів та запобігання можливості пошкодження псування, знищення, передачі, відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна.

Вказане свідчить, що всупереч доводам апелянта, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_14 , оскільки за викладених у клопотанні та доданих до нього матеріалах обставинах існує сумнів щодо добросовісного набуття права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна. Крім того слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на земельні ділянки з метою запобігання псування, демонтажу та іншого виду будівельних робіт, що призводять до знищення, пошкодження, в тому числі інших наслідків, що, в разі визнання даної бетонної конструкції історичною чи культурною цінністю, унеможливлять її використання чи доступ, а також заборони відчуження, розпорядження та користування підсобними та гаражними приміщеннями, що розміщені на вказаній земельній ділянці та належні мешканцям восьми квартирного двоповерхового житлового будинку, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на земельні ділянки, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності і співмірності.

Колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність використання земельних ділянок у якості доказу в кримінальному провадженні, що указує на обґрунтованість як клопотання, так і ухвали слідчого судді про накладення арешту для забезпечення мети, передбаченої п.1 ч.2 ст.170 КПК України. При цьому, відповідно до ст.173 КПК України, слідчий суддя при розгляді клопотання не вправі перевіряти обгрунтованість внесення відомостей до ЄРДР, законність постанови про визнання майна речовими доказами та інших процесуальних дій та рішень.

Із урахуванням обмежень, які визначені слідчим суддею, враховуючи цільове призначення земельних ділянок, на які накладено арешт, колегія суддів приходить до висновку, що накладенням зазначеного арешту не порушуються такі права власника земельних ділянок, які для їх захисту викликають необхідність скасування арешту. На думку колегії суддів, при накладенні арешту на земельні ділянки слідчим суддею застосований найменш обтяжливий спосіб арешту, який не може призвести до наслідків, указаних у ч.4 ст.173 КПК України.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_18 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Поновити строк на апеляційне оскарження представником власника майна ОСОБА_13 ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_13 в інтересах власника майна ОСОБА_14 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 березня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_15 про арешт майна, в кримінальному провадженні №0000799, за ч. 3 ст. 197-1 КК України залишити без змін.

С У Д Д І