Справа № 405/1433/16-к
УХВАЛА
30 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
адвокатів: ОСОБА_4
ОСОБА_5
обвинувачених: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу за кримінальним провадженням №0012265 від 13.12.2015 року, за обвинуваченням: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 13.10.2017 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено термін тримання під вартою, який спливає 11.12.2017 року.
В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 під вартою, оскільки такий термін спливає 11.12.2017 р.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурор в судовому засіданні зазначила про доцільність продовження тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою, оскільки існують ризики кримінального провадження, зокрема ризик продовжити злочину діяльність та ризик перешкоджання встановленню істини у справі. Так, прокурором зазначено, що обвинувачені вчинили тяжкі злочини, що може бути ризиком продовження злочинної діяльності або скритись від суду. За наведених обставин прокурор вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 термін запобіжного заходу на 60 днів.
Адвокати обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заперечили проти доводів прокурора і зазначили, що прокурором не доведені ризики кримінального провадження, передбачені ст.177 КПК України. Так, адвокатом ОСОБА_4 зазначено, що у ОСОБА_6 хвора матір, яка перенесла інсульт і потребує догляду. Разом з цим, адвокатом зазначено, що у справі допитані потерпілі і свідок, що мінімізує ризик впливу на цих учасників процесу. На думку адвоката, домашній арешт забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків. Адвокатом обвинуваченого ОСОБА_7 зазначено, що прокурором не доведено того, що ОСОБА_7 може ухилятися від суду, також не доведено того, що обвинувачений буде якимось чином перешкоджати встановленню істини у справі. Зазначила, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та позитивно характеризується, просила змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_7 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, пославшись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК Україи прокурором не підтверджені, а тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши доводи прокурора, думку адвокатів та обвинувачених, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд бере до уваги вимоги Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також судом враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, а також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються.
Так, судом враховується, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні корисливих кримінальних правопорушень, пов"язаних із застосуванням насильства до потерпілого, обвинувачені до затримання не займались суспільно-корисною працею, не мають постійного джерела доходів. Крім цього обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку. Вказані обставини можуть свідчити про ризики вчинення обвинуваченими нового злочину та скритись від суду. За таких обставин, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З урахуванням наведеного, з метою виконання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покладених на них процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою на строк шістдесят днів, до 28 січня 2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.,177-178, 331 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк шістдесят днів до 28 січня 2018 року.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк шістдесят днів до 28 січня 2018 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1