Провадження № 1-кс/761/8907/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявниці адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 19.03.2018,

ВСТАНОВИВ :

10 квітня 2018 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 19 березня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0013857 від 21.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КПК України. Крім того, у своїй скарзі заявниця просить скасувати постанову слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 19 березня 2018 року та зобов`язати слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження №0013857 негайно додатково допитати потерпілу ОСОБА_6 відповідно до клопотання від 05.03.2018 про додатковий допит потерпілої по кримінальному провадженню №0013857.

Свою скаргу ОСОБА_4 мотивує тим, що вона 07.03.2018 звернулася поштою до слідчого СВ Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_7 з клопотанням від 05.03.2018 про додатковий допит потерпілої ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0013857, у зв`язку з заявленими потерпілою ОСОБА_4 слідству клопотаннями про залучення документів та про допит свідків. При зверненні ОСОБА_4 в телефонному режимі до Слідчого відділу Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві для з`ясування питання про отримання клопотання та прийнятого рішення за результатами розгляду такого клопотання, їй повідомили про те, що слідчий ОСОБА_7 звільнився та нового слідчого у кримінальному провадженні №0013857 ще не призначено.

Разом з тим, 02 квітня 2018 року представнику заявниці адвокату ОСОБА_3 було вручено постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 19 березня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 05.03.2018. Вважає таку постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки її 16.01.2018 року було допитано в якості потерпілої в рамках кримінального провадження №0013857 та жодного документа після 16.01.2018 року про скасування її статусу, як потерпілої, ухвалено не було.

В судовому засіданні представник заявниці адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав у ній зазначених. Просив скасувати постанову слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 19 березня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0013857 від 21.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КПК України.

Слідчий СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , рішення якого оскаржується, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду скарги до суду не направляв.

Враховуючи, що відповідно до ст.306 КПК України відсутність слідчого, який належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду скарги, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, вважає за необхідне розглянути скаргу з урахуванням наявних у суду матеріалів.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши представника заявниці адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових дій) негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмову, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчать про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання.

Так, зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що слідчий СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 , виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 05.03.2018 у кримінальному провадженні №0013857 від 21.11.2017 року.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 05.03.2018 вбачається, що слідчий, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання не мотивував своє рішення, оскільки не навів зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви його прийняття, їх обґрунтування.

Посилання у постанові слідчого від 19.03.2018 року на те, що ОСОБА_4 після внесення відомостей до ЄРДР за №0013857 від 21.11.2017 року за її ж заявою, для допиту до слідчого не з`являлася, у вказаному кримінальному провадженні є заявником та не має процесуального статусу потерпілого, не заслуговують на увагу, є формальними та не містять належного обґрунтування причин відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про її повторний допит як потерпілої.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_8 станом на 19.03.2018 вже набула статусу потерпілої у кримінальному провадженні за №0013857 від 21.11.2017, що підтверджується наданою до скарги копією протоколу допиту потерпілого від 16.01.2018. Згідно вказаного протоколу слідчий СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0013857 від 21.11.2017, допитав як потерпілу ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, як вбачається із наданих заявницею ОСОБА_4 матеріалів, станом на 16 січня 2018 року вона вже мала статус потерпілої у кримінальному провадженні за №0013857 від 21.11.2017 і відповідно в подальшому реалізуючи свої права потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, звернулась до слідчого з низкою клопотань про проведення слідчих дій.

Разом з тим, 19.03.2018 слідчим СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , за наслідками розгляду таких клопотань ОСОБА_4 , було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 19.03.2018 у кримінальному провадженні №0013857 від 21.11.2017 року. Підставою для відмови у задоволенні клопотань стало те, що ОСОБА_4 не має процесуального статусу потерпілого.

Таке твердження слідчого про те, що ОСОБА_4 не має процесуального статусу потерпілого у кримінальному провадженні №0013857 від 21.11.2017 року жодним чином не обґрунтовано, постанова про відмову у задоволенні клопотання від 19.03.2018 не містить будь-яких посилань на очевидні та достатні підстави вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, на обґрунтування зазначеного висновку слідчого.

Викладене свідчить про необґрунтованість винесення слідчим постанови про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 19.03.2018 року, відсутність підстав для прийняття такого рішення, що є суттєвим порушення вимог ст. 110 КПК України та безпосередньо впливають на законність прийнятого рішення слідчим.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 19 березня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0013857 від 21.11.2017 року.

Що стосується вимоги ОСОБА_4 про зобов`язання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження №0013857, негайно додатково допитати потерпілу ОСОБА_6 відповідно до клопотання від 05.03.2018 про додатковий допит потерпілої по кримінальному провадженню №0013857, то слід зазначити про те, що така вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відтак не може бути задоволено скаргу ОСОБА_4 в частині зобов`язання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження №0013857, негайно додатково допитати потерпілу ОСОБА_6 відповідно до клопотання від 05.03.2018 про додатковий допит потерпілої по кримінальному провадженню №0013857, як таку, розгляд якої не передбачений у порядку ст. 303 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 19 березня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0013857 від 21.11.2017 року - підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 22, 26, 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 19.03.2018 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 19.03.2018 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013857 від 21.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Повний текст ухвали оголосити 13 квітня 2018 року, о 08 годині 50 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1