Справа № 298/415/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

01.02.2018 м. Ужгород
ВСТАНОВИВ:
До апеляційного суду Закарпатської області надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 липня 2017 року ОСОБА_6 засуджений за ст.116 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

29 січня 2018 року прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 звернулася з клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілу, свідків та схиляти їх до зміни показань.

Заслухавши прокурора, який підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів й просив застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення захисника який заперечив проти задоволення клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу через незазначення прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав позицію свого захисника, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Окрім цього, як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочину середньої тяжкості з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць та з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України на день розгляду клопотання апеляційним судом фактично відбув призначене йому покарання.

Прокурором в клопотанні не зазначено, що вказані у ньому ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання прокурора з наведених у ньому мотивів щодо наявності підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою. А тому, з урахуванням наведеного клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту до задоволення не підлягає.

Зважаючи на вищенаведене, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який являється особою похилого віку, стан його здоров`я, позитивної характеристики, наявністю постійного місця проживання, коленгія суддів приходить до висновку про наявність підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу виді домашнього арешту в нічний час із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи викладене та керуючись ч.3 ст.331, п.4 ч.1 ст.401 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Люта, Закарпатської області, мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю.

Заборонити ОСОБА_6 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 з 20 до 7 години наступного дня.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 визначити до 30 березня 2018 року.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати обов`язок: не відлучатися з населеного пункту м. Ужгород та повідомляти суд про зміну місця проживання.

Контроль за виконанням вказаної ухвали суду покласти на Ужгородський міськрайонний відділ головного управління Національної поліції в Закарпатської області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: