Справа № 212/2720/18
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу
24 квітня 2018 року м. Кривий Ріг
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з повною професійно-технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , який обіймає посаду головного сержанта взводу матеріального забезпечення, у військовому званні сержант,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407, 185 ч 1, 185 ч 2 КК України, -
В провадження слідчого судді надійшло вище вказане клопотання.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, 29 березня 2016 року на добровільній основі ОСОБА_4 підписав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Сила України. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №133 від 18 квітня 2016 року сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду головного сержанта взводу матеріального забезпечення зазначеної військової частини. Так, 13 листопада 2017 року о 08.00 годині, сержант ОСОБА_4 , діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року, та умов укладеного контракту, без дозволу командування не з`явився вчасно на службу, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та направився до місця свого проживання своїх родичів за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
Разом з цим, сержант ОСОБА_4 , будучі незаконно відсутнім на військовій службі, вчинив злочини середньою тяжкості, проти власності.
Так, в червні 2017 року сержант ОСОБА_4 познайомився із громадянкою ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та почав спільно проживати за вказаною адресою, у зв`язку із чим, сержанту ОСОБА_4 стало відомо про місце зберігання золотих виробів, які належать ОСОБА_7 та її матері - ОСОБА_8 .
В подальшому, у сержанта ОСОБА_4 , маючи вільний доступ до квартири ОСОБА_7 , виник корисливий умисел, спрямований на незаконному збагачені шляхом таємного викрадення чужого майна із вказаної квартири та подальшого його використання на свої потреби.
Так, 23 січня 2018 року приблизно о 12 год. 00 хв. сержант ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні вказаної квартири скориставшись відсутністю ОСОБА_7 за вказаною адресою, реалізуючи свої корисливі наміри, спрямованні на незаконному збагачення, у кишені своєї куртки таємно виніс із вказаної квартири особисте майно останньої, яке у той день заклав у ломбардному відділенні ПТ «Ломбард «Гроші Тут», під заставу, отримавши за це грошову винагороду.
Разом з цим, у сержанта ОСОБА_4 , який продовжував спільно мешкати із ОСОБА_7 , будучі впевненим у безкарності за вчинення ним таємного викрадення майна останньої та її матері ОСОБА_8 , повторно виник корисливий умисел, спрямований на незаконному збагачені шляхом таємного викрадення чужого майна із вказаної квартири та подальшого його використання на свої потреби.
Так, 14 березня 2018 року приблизно о 10 год. 00 хв. сержант ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні вказаної квартири скориставшись відсутністю ОСОБА_7 за вказаною адресою, реалізуючи свої корисливі наміри, спрямованні на незаконному збагачення, повторно таємно виніс із вказаної квартири особисте майно останньої, а саме: ноутбук марки «Lenovo G505s», чорного кольору. В подальшому, сержант ОСОБА_4 , з метою доведення до кінця свого злочинного діяння, спрямованого на незаконному збагачені, 14 березня 2018 року заклав у ломбардному відділенні ПТ «Ломбард «Гроші Тут», під заставу, отримавши за це грошову винагороду.
24 квітня 2018 року приблизно 11 год. 00 хв. сержант ОСОБА_4 був супроводжений співробітниками Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області до військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська 64.
24.04.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 407 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка); крадіжка, вчинена повторно; нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем військової служби за контрактом.
Слідчим зазначено, що з огляду на кримінальне правопорушення - злочини, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його особу та інші обставини існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав вказаний у клопотанні.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 суду пояснив, що дійсно самовільно залишив військову частину, причину керівництву не доповідав, медичні довідки про лікування не надавав. Крім того, перебуваючи за місцем проживання у співмешканки викрав її майно та майно що належало її матері .
Підозрюваний просив обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушення визнає повністю.
Підозрюваний ОСОБА_4 є військовослужбовцем за контрактом, раніше не судимий, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків і дає достатні підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ураховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного, а також характер вчиненого злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя погоджується з наведеними слідчим підставами для застосування такого запобіжного заходу, оскільки встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Інші більш м`які запобіжні заходи у даних фактичних обставинах не є достатніми, тому що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий суддя не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобігання ризиків та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
У зв`язку з цим слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193-196, 369-372 КПК України, -
Клопотання - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Ухвала слідчого судді діє протягом 60 днів - до 22 червня 2018 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає направленню до КУВП УДПтСУ в Дніпропетровській області № 3.
У порядку ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в розмірі 70 480,00 гривень (сімдесят тисяч чотириста вісімдесят грн. 00 коп.)

У разі внесення підозрюваним, обвинуваченим або заставодавцем застави на депозитний рахунок суду застосовується запобіжний захід у вигляді застави.

На випадок застосування запобіжного заходу у вигляді застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками в цьому кримінальному провадженні.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1