Справа № 495/7840/17
№ провадження 1-кс/495/3723/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
27.11.2017 року слідчий СВ Білгород-дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено, що 31.08.2017 року Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеській області зареєстровано заяву ОСОБА_4 про те, що невстановлені особи, зловживаючи довірою її сина ОСОБА_5 , скориставшись його неадекватністю, змусили його підписати документи про передачу в власність його будинку по АДРЕСА_1 , чим шахрайським шляхом заволодіти даним будинком.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 17.08.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 , за реєстраційним номером 2283, проведено реєстрацію договору дарування, де дарувальник ОСОБА_5 дарує ОСОБА_7 , 1/2 частини житлового будинку загальною площею 90,2 кв.метра, розташованого на АДРЕСА_1 .
З матеріалів допиту потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що він 17.08.2017 року під впливом ОСОБА_7 та інших осіб, не усвідомлюючи і не даючи оцінки своїм діям, будучи під впливом невідомих препаратів, навмисно був доставлений до невідомого місця, де підписував невідомі документи.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначений об`єкт нерухомості, має суттєве значення для проведення подальшого об`єктивного, повного та неупередженого досудового розслідування, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права.
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником 1/2 частини житлового будинку загальною площею 90,2 кв.метра, розташованого на АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 .
Таким чином аналіз наведених вище норм, досліджених під час розгляду клопотання, дають підстави вважати, що клопотання слідчого є необґрунтованим та передчасним, так як у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 не є підозрюваною, обвинуваченою або засудженою особою, обмеження користування власника належним йому майном може призвести до необґрунтованого порушення його конституційних прав, що є неприпустимим.
З урахуванням того, що слідчим не надано достатніх доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, а також, що арешт житлового будинку загальною площею 90,2 кв.метра, розташованого на АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , може призвести до необґрунтованого порушення його конституційних прав, що є неприпустимим вважаю, клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170, 171,172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя: