Дата документу Справа № 331/166/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/101/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №331/166/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0000117 відомості про яке внесені до ЄРДР 22.09.2017 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2018 року, якою

задоволено частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мелітополь Запорізької області, українки, громадянки України, яка має вищу освіту, заміжня, має на утриманні малолітню дитину, працює завідувачем кафедри економічної теорії, національної та міжнародної економіки Класичного приватного університету, зареєстрованої за проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

встановила:
ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2018 року частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
В обґрунтування прийнятої ухвали слідчий суддя, зазначила, що прокурором та слідчим в суді не доведено існування тих ризиків, на які вони посилаються в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваної найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також прокурором не під час розгляду клопотання не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам. Проаналізувавши обставини справи, дані про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшла висновку, що в даній, конкретній справі, найбільш дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваної ОСОБА_7 може бути особисте зобов`язання із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Вважає, що стороною обвинувачення встановлено достатньо підстав вважати, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України дійсно існують, а тому відносно підозрюваної необхідно обрати запобіжний захід саме у виді тримання під вартою. Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 10.01.2018 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрювану та її захисника, які заперечували проти апеляційної скарги; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя не вбачав достатніх доказів щодо існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не було доведено їх існування прокурором та слідчим під час розгляду клопотання.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкості покарання, даних про її особу, наявності постійного місця проживання, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимостей, обставини досудового розслідування, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваної запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваної.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що на час звернення до слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не довів обставини, які безперечно виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

Доводи прокурора, наведені в апеляційній скарзі, на предмет доказів щодо обґрунтованості підозри і наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, досліджувались слідчим суддею, висновки якого щодо прийняття саме такого рішення ним обґрунтовані і вмотивовані.

Доводи прокурора про неможливість застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з огляду на те, що вказаний запобіжний захід на думку прокурора не зможе запобігти заявленим ризикам, є необґрунтованими і жодними доказами не підтверджено.

Встановлено також, що підозрювана не порушує умови обраного їй запобіжного заходу, в добровільному порядку прибула до суду і під час розгляду клопотання слідчим суддею, і під час апеляційного розгляду провадження.

Отже, вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_7 , слідчий суддя дотримався вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4