Справа №468/1510/17-к 12.03.2018

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5
на ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 6 грудня 2017 року
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 6 грудня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, задовольнити його клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми Закону України «Про амністію у 2016 році». Вважає, що до нього можна застосувати ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він хворіє на активну форму туберкульозу, ВІЧ інфікований, має 3-х дітей.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 29.12.2014р. ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Мотивуючи рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування амністії, суд першої інстанції послався на п. «е» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», відповідно до якого, амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб засуджених за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК України).
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав подану апеляційну скаргу необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції просив залишити без змін, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

ОСОБА_5 засуджений вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 29.12.2014 р. за ч.2 ст.307 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Снігурівська виправна колонія №5.
Твердження засудженого ОСОБА_5 про те, що до нього можливо застосувати Закон України «Про амністію у 2016 році» не є слушними, оскільки, відповідно до п. «е» ст. 9 зазначеного Закону, амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб яких ( в тому числі) засуджених за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК України).
Тому, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість застосування до ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вказаним законом встановлено пряму заборону щодо застосування амністії стосовно осіб, які засуджені за вчинення злочину, передбаченого ст.307 КК України.
З огляду на наведене, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, про що просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 2 грудня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7 ОСОБА_8 .