Справа 522/3619/18
Провадження № 1-КП/522/652/18
У Х В А Л А
07 березня 2018 року
Місцевий Приморський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В :
02 березня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 в скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 обрана у вигляді тримання під вартою, термін якої спливає.
02 березня 2018 року по зазначеному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
На момент винесення даної ухвали провадження не завершено, по ньому триває підготовче судове засідання, термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених спливає.
07 березня 2018 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3,4,5 ч.1ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам:
переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному;
перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованою та такою, що дає право на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник під час розгляду клопотання просили суд відмовити у його задоволенні та змінити запобіжний захід на більш м`який, посилаючись на відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України,
Розглянувши клопотання прокурора, вивчивши надані суду матеріали, вислухавши обвинуваченого, його захисника, а також думку прокурора, інших учасників кримінального провадження суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню оскільки.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі до 10 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 є запобігання подальшим спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному; вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому спроби переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Суд також вважає, що надані матеріали є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Також, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 314-317 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали становить 60 /шістдесят/ днів, тобто до 05 травня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1