Справа № 359/7424/17
Провадження №1-в/359/415/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році", -

в с т а н о в и в:
22.09.2017 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України "Про амністію у 2016 році".

В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання засудженого заперечував, посилаючись на те, що останній не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році». Також зазначив про можливість розгляду справи без фіксації технічними засобами, про що надав відповідну заяву.

Представник БВК № 119 в судове засідання не з`явилася. Надала письмову заяву, в якій заперечувала проти задоволення клопотання засудженого. Зазначила про можливість розгляду справи без фіксації технічними засобами.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом сповіщення БВК №119. З цього приводу, засуджений подав особисто заяву про застосування до нього амністії.

Суд, зважаючи на те, що ініціатором клопотання про застосування амністії являється сам засуджений, вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, оскільки згідно Закону, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із особової справи засудженого, вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.11.2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Солом`янського районного суд м.Києва від 09.09.2014 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_4 у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за правилами п.п. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 20.03.2013 року у виді 6 місяців позбавлення волі, та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирком Шевченківського районного суду м.Києва від 20.03.2013 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.11.2014 року набрав законної сили 28.12.2014 року.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Бориспільській ВК № 119.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, КК України та цього Закону.

7 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

Таким чином, умови застосування та перелік осіб на яких поширюється дія Закону України "Про амністію у 2016 році", визначені положеннями цього Закону.

Відповідно до ст. 11 даного Закону рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за злочини, один з яких, у відповідності до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого.

Таким чином, на ОСОБА_4 не розповсюджується дія ст. ст. 1, 3, 5, 7 Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки він був засуджений та відбуває покарання у виді позбавлення волі, серед інших, за умисний тяжкий злочин (ч.3 ст.185 КК України).

Так, статтею 4 ЗУ "Про амністію у 2016 році" передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

В той же час, з даної норми слідує, що обов`язковою передумовою для її застосування до конкретної особи є те, щоб ця особа відповідала не одній із, а всім умовам, зазначеним в цій статті, а саме: 1) відноситься до категорії осіб, зазначених у ст.1 цього Закону; 2) бути засудженим за умисний злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 10 років; 3) на день набрання чинності цим Законом відбути не менше половини призначеного строку основного покарання.

Таким чином, саме сукупність вищезазначених умов може бути підставою для застосування ст. 4 ЗУ "Про амністію у 2016 році" до особи, яка їм відповідає.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що останній має на утриманні неповнолітніх дітей, а отже останній входить до переліку осіб, визначених у ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році". Відомості про те, що засуджений позбавлений батьківських прав відносно його малолітніх дітей в матеріалах справи відсутні.

Згідно довідки начальника Бориспільської виправної колонії № 119 полковника внутрішньої служби ОСОБА_5 станом на 07.09.2017 року засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбув 1/2 строку призначеного покарання 26.07.2016 року.

Обставини, передбачені ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 ЗУ "Про амністію у 2016 році", які б виключали можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_4 судом не встановлені.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для задоволення клопотання засудженого.
Зважаючи на вищевикладені обставини, керуючись Законом України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року № 1810-VІІІ та Законом України "Про застосування амністії в Україні" від 01 жовтня 1996 року №392/96-ВР суд, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році" - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.11.2014 року, на підставі ст.4 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1