Справа № 645/1054/16-к
Провадження № 1-кп/645/46/18
В И Р О К
Іменем України
06 березня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4
представників потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, холостого, з середньо-професійною освітою, приватного підприємця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -
13 січня 2016 року, приблизно о 00 годин 15 хвилин, обвинувачений ОСОБА_8 , керуючи технічно справним, автомобілем "Toyota Land Cruzer 150", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по пр. Московському у м. Харкові, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №53/16 від 02.02.2016 року, перебуваючи згідно висновку судово-токсилогічної експертизи №1016-Т/16 від 01.02.2016 року, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України згідно яким водієві забороняється «керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», рухався зі сторони бул. Богдана Хмельницького по пр. Московському в напрямку вул. Ощепкова у м. Харкові. Під час руху по вищевказаному проспекту, обвинувачений ОСОБА_8 , грубо порушив, згідно висновків судово-автотехнічних експертиз №138/16 від 18.02.2016 р. та № 886 від 18.02.2016 р. вимоги п.п. 1.5, 10.1, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України згідно з якими:
- п.1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це не можливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділи міліції, власника дороги або уповноважений ним орган»,
- п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,
- п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,
- п.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.».
Втративши керування, перебуваючи навпроти буд. № 269 на пр. Московському, обвинувачений ОСОБА_8 , змінив напрямок руху ліворуч, виїхавши при цьому на розподільний газон (узбіччя), де допустив наїзд на перешкоду у вигляді двох дерев. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Toyota Land Cruzer 150", яка перебувала на задньому пасажирському сидінні з права ОСОБА_9 , загинула на місці пригоди, пасажир автомобіля "Toyota Land Cruzer 150" ОСОБА_10 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у лікарні ХМКЛШНМД ім. проф. Мещанінова, пасажир ОСОБА_11 , яка займала місце пасажира на задньому пасажирському сидінні з ліва, отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, у вигляді перелому кісток тазу, закритий осколковий перелом обох кісток правого передпліччя у верхній третині із зсувом. Порушення правил безпеки дорожнього руху обвинуваченим ОСОБА_8 , які знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, виразилося в тому, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем "Toyota Land Cruzer 150", реєстраційний номер НОМЕР_1 , не зорієнтувався у дорожній обстановці, рухався зі швидкістю, яка перевищувала допустиму у населеному пункті, тим самим вибрав не безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, змінив напрямок руху ліворуч, виїхав на розподільний газон (узбіччя) та допустив наїзд на перешкоду у вигляді двох дерев, що потягло тяжкі наслідки.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину визнав частково, в тому, що в його автомобілі були три дівчини, дві з яких в результаті ДТП загинули, а третя отримала тілесні ушкодження. Також пояснив, що напередодні дня ДТП, увечері 12 січня 2016 року ОСОБА_12 попросила його відвезти її, ОСОБА_9 і ОСОБА_13 в сауну. Він під`їхав до Орджонікідзевського відділу поліції, вони всі троє сіли в його автомобіль Тойота Ленд Крузер Прадо, на якому він відвіз їх в сауну. Коли він висадив їх зі своєї машини, вони попросили під`їхати за ними приблизно через дві години і забрати звідти. Залишивши їх там, він поїхав у своїх особистих справах. Приблизно о 21.00 годині він під`їхав до сауни, вони всі троє вийшли і вони всі пішли вечеряти в кафе. Після вечері, ОСОБА_13 стала викликати автомобіль таксі, щоб доїхати додому, але машина таксі довго не приїжджала. Хтось із дівчат попросив його відвезти їх додому в Комінтернівський район на проїзд Садовий, він погодився. Вони всі сіли в його машину і поїхали. Він виїхав на проспект Московський і поїхав в сторону Комінтернівського району. На проспекті Московському, по якому він їхав на своєму автомобілі, дорожнє покриття було мокрим після снігу і дощу, які йшли напередодні вдень і в попередні дні, місцями була ожеледиця, але його автомобіль тримав дорогу нормально. Він їхав з допустимою швидкістю. Його автомобіль рухався на відстані 2-2,5 метра від правого краю дорожнього полотна по ходу руху, тому що практично на всій дорозі праворуч і ліворуч її внутрішньої частини лежав неприбраний сніговий покрив висотою від 20 сантиметра і вище і шириною від 50 сантиметрів до 1 метра. Несподівано за АЗС АНП в поле його зору по ходу руху його автомобіля різко виник автомобіль, сірого кольору, який зливався з сніговим покривом, які лежали по краях дороги. Цей автомобіль стояв без увімкнених габаритних вогнів і був припаркований приблизно на відстані близько 1 метра від правового обмежувального дорожнього бордюру. Щоб не зробити наїзд на припаркований з вимкненими габаритними ліхтарями автомобіль і уникнути зіткнення, він змушений був зробити різкий поворот кермом вліво з метою об`їзду цього автомобіля. В результаті різкого повороту його автомобіль на слизькій дорозі занесло вліво і автомобіль скоїв наїзд лівим переднім колесом на лівий по ходу руху обмежувальний бордюр. Що було далі, він нічого більше не пам`ятає. В судовому засіданні, відповідно до ст. 63 Конституції України, відповідати на питання учасників судового розгляду відмовився. Також обвинувачений у судовому засіданні приніс свої вибачення потерпілим, їх родичам, представникам потерпілим та суду за факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули люді.
Потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 до судового засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, надали заяви з проханням слухати справу за їх відсутності.
Потерпіла ОСОБА_16 у судовому засіданні зазначила, що вона є донькою ОСОБА_17 та ніяких претензій до ОСОБА_8 не має, оскільки останній у повному обсязі відшкодував матеріальну та моральну шкоду. Також приніс свої вибачення. У зв`язку з наведеним, просила суворо ОСОБА_8 не карати та не позбавляти свободи. Також надала заяву через канцелярію суду заяву про відсутність претензій до обвинуваченого.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 на підставі ст. 63 Конституції України та ст. 56, 57 КПК України відмовилася від давання пояснень. Через канцелярію суду надала заяву, якою просила слухати справу за її відсутності. Також зазначила, не має ніяких претензій до ОСОБА_8 не має, оскільки останній у повному обсязі відшкодував матеріальну та моральну шкоду. Також приніс свої вибачення. У зв`язку з наведеним, просить суворо ОСОБА_8 не карати та не позбавляти свободи.
Не дивлячись на часткове визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_8 , його провина у фактично скоєному повністю підтверджується сукупністю зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який у судовому засіданні пояснив, що він є батьком загиблої в результаті ДТП ОСОБА_9 13.01.2016 року близько 00:30 год. ночі йому зателефонували та повідомили, що його донька загинула. Вони разом з дружиною приїхали до Харкова, заливши її у сина, сам поїхав на місце трагедії, де було вже близько 25-ти чоловік, цивільні, військові, стояв понівечений автомобіль, та з переду лежала його донька. Через 1,5 години її забрали до моргу. Вже пізніше йому стало відомо, що п`яний водій, рухався на швидкості близько 150 км/год. та сталося ДТП. Після трагедії йому телефонували як обвинувачений, так і за його дорученням, пропонували зустрітися, також декілька разів приходили грошові перекази від обвинуваченого, але він відмовився їх отримувати, оскільки обвинувачений свою провину не визнає, та потерпілому незрозумілі підстави направлення грошових переказів. Також вважає, що обвинувачений повинен понести саме суворе покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 286 КК України.
Показаннями свідок ОСОБА_18 пояснив, що працює таксистом, близько 00.12-00.15 год. стояв припаркований на своєму авто з правого боку проїжджої частини, на відстані приблизно 20 м від стели газової заправки. Машина була припаркована впритул до правого краю бордюру, після чого побачив як автомобіль чорного кольору марки «Toyota Prado», здійснюючи рух зі сторони бул. Б. Хмельницького в бік Харківських Дивізій та Московського пр-ту, ближче до лівого краю проїзної частини, проїхавши повз його авто приблизно 30 метрів різко змінив траєкторію руху та здійснив зіткнення з деревами і зупинився посеред розділового газону. Автомобіль чорного кольору марки «Toyota Prado» їхав по лівій крайній смузі приблизно 1,5 метри від крайнього лівого бордюру та проїхавши його автомобіль метрів за 20, різко змінив траєкторію руху вліво. Інших перешкод та автомобілів на проїжджій частині не було. Підбігши до місця ДТП побачив, що один пасажир вилетів з автомобілю та опинився під моторним відсіком, на передньому сидінні знаходилась дівчина без свідомості, і на задньому сидінні знаходилась дівчина, яку зажало між задньою стінкою кузова авто та сидінням, її ноги стирчали догори, вона сильно кричала і кликала на допомогу. Водій авто був неадекватний, почав тормошити дівчину що сиділа поруч, після того, як приїхали бійці АТО та розбили скло, щоб дістати дівчину із заднього сидіння, лаявся, кричав «Чого ви б`єте мені авто», постійно намагався піти, першу допомогу не надавав, швидку потерпілим не викликав. Також намагався всім казати, що не він був за кермом. На думку свідка водій знаходився у стані алкогольного сп`яніння, у нього була невиразна мова, погана координація. Щодо дорожньої обстановки зазначив, що подивившись в дзеркало заднього виду, після того, як сталося ДТП, ніяких перешкод не було, покриття дороги були мокрим, але не слизьким. Проїзжа частина була добре освітлена штучним світлом, видимість була хорошою.
Показаннями свідка ОСОБА_19 , який будучи допитаним під час судового розгляду пояснив, що працює в службі таксі «3040», виконуючи останній заказ, виїхав на просп. Московський, припаркувався в заглибленні перед заїздом на автозаправку, та очікував наступний заказ. Інший таксист також хотів припаркуватися поруч, але місця було недостатньо і він проїхав трохи далі, приблизно 30-50 м від виїзду від заправки і зупинився вздовж бордюру правого узбіччя дороги, впритул бордюру, снігового намету не було . Пізніше на телефон надійшов заказ і він почув сильний скрегіт, піднявши очі побачив, як авто вилітає на ліве узбіччя, б`ється об бордюр, потім об дерева, його розвертає майже на 180 градусів і зупиняється. Після чого, він на своєму авто швидко під`їхав до місця ДТП, намагався розгледіти скільки постраждалих у авто. Побачив дівчину на задньому сидінні, її викинуло в багажник, стирчали скривавлені ноги, відчинити дверці не виходило, і він викликав швидку допомогу. На передньому сидінні також була дівчина, вона уперлась обличчям в подушку безпеки, побоюючись що вона задихнеться взяв її за підборіддя і переклав на підголівник сидіння. Вона була у свідомості, могла говорити. Обійшовши авто попереду, побачив дівчину, по ознакам зрозумів, що допомогти їй вже нічим не можна, вона було мертва. Підійшовши до водійського сидіння, побачив водія, який був у крові, але знаходився у свідомості. Викликав швидку допомогу. Після прибіг водій таксі, про якого йшла мова раніше та перехожий хлопець, вони витягли водія з авто, по всім ознакам він був у стані сильного алкогольного сп`яніння: запах алкоголю, порушена координація, поведінка була агресивна, несамовита, почав грубити усім та виражатися нецензурною лайкою. Трохи пізніше під`їхало авто з військовими АТО, вони принесли молоток та почали розбивати скло, щоб з заднього сидіння дістати дівчину, вона дуже кричала. Водій підбіг, почав відбирати молоток, кричав « Не бийте авто!». Потім приїхали поліцейські, карета швидкої. Свідок зазначив, що водій авто заважав надавати першу допомогу постраждалим, неодноразово намагався зникнути з місця ДТП. Щодо дорожньої обстановки пояснив, що проїзна частина була добре освітлена, покриття було мокрим, але не слизьким, була відлига, по ходу руху автомобіля Toyota Prado перед дорожньо-транспортною пригодою ніяких авто не було.
Показаннями свідка ОСОБА_20 , який будучи допитаним під час судового розгляду пояснив, що він працює в патрульній поліції м. Харкова та перебуваючи на патрулюванні в січні місяці 2016 року, близько о півночі, йому зателефонували його співробітники, так як він є командиром роти та повідомили, що до них звернулися люди та повідомили, що сталося ДТП по проспекту Московському з трупами. Під`їхавши до місця ДТП він побачив розбитий автомобіль «Toyota», з переду лежала дівчина без ознак життя, одну потерпілу дівчину поклали до швидкої, а третю дівчину люди намагалися витягнути з автомобіля. Люди також показали йому водія авто, з яким він і залишився, через те, що в останнього вбачалися наявні ознаки алкогольного сп`яніння та він всіляко намагався кудись піти, та постійно комусь телефонував. Він одразу ж забрав його водійське посвідчення. Пізніше приїхала карета швидкої допомоги, забрали водія, щоб відвезти до четвертої лікарні невідкладної допомоги, оскільки ОСОБА_8 скаржився на погане самопочуття. Він посадив двох співробітників до карети швидкої в якості супроводу, а сам поїхав за ними. Прибувши до лікарні, водій поводив себе агресивно, неадекватно, не йшов на контакт. Після проведення огляду, рентгену, взяття аналізів, водія поклали в палату та вони до ранку чекали співробітників Фрунзенського районного відділу та поїхали. Ніякого примусу до ОСОБА_8 не застосовували, з боку працівників поліції відбувалось поліцейське піклування, оскільки ОСОБА_8 перебував у нетверезому стані та вів себе агресивно.
Показаннями свідка ОСОБА_21 , який будучи допитаним під час судового розгляду, повідомив, що він працює інспектором управління патрульної поліції м. Харкова та в січні 2016 року, близько 23.00-00.00 годині ночі, він виконував обов`язки щодо патрулювання Орджонікідзевського району. Їм зателефонували з чергової частини «Харків 55» та повідомили про те, що у Фрунзенському районі сталося ДТП та через відсутність вільних автомобілів у Фрунзенському районі дали розпорядження поїхати туди. Він разом з командиром роти приїхав до місця ДТП. По приїзду він побачив розбитий автомобіль, який знаходився за межами проїжджої частини на розподільчій полосі біля дерев, та дівчина з заднього сидіння лежала з переду нього, накрита простирадлом. Друга дівчина була вже в кареті швидкої допомоги, а третя сиділа на передньому пасажирському сидінні, її достали звідти медичні співробітники, поклали на носилки і віднесли до швидкої. Було багато людей, стояла карета швидкої допомоги. Водій ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння стояв біля автомобіля, від нього був явний запах алкоголю, червоні очі, уповільнена мова та нестійка хода. Водію стало погано, приїхала ще одна карета швидкої допомоги та вони поїхали до четвертої лікарні невідкладної допомоги, медичні співробітника попросили їх супроводити. Він спочатку перебував в патрульному автомобілі, а пізніше, біля супермаркету «Таврія» зупинився та пересів до карети швидкої, через те, що напарник попросив допомогти йому. Приблизно через 30 хвилин вони приїхали до лікарні та перебували разом з ОСОБА_8 , оскільки останній вів себе дуже агресивно, та робітники медичної установи просили допомогти ним. Крім того, медичні працівники просили ОСОБА_8 залишитися, оскільки у нього була рвана рана на голові. Також свідок зазначив, що ніякого примусу з боку робітників поліції до ОСОБА_8 не застосовувалось, та якщо медичні робітники його би відпустили, вони ніяким образом його би не затримували. ОСОБА_8 потребував медичної допомоги. Вони залишались у приміщенні лікарні приблизно до 04.00-05.00 години ранку.
Показаннями свідка ОСОБА_22 , який будучи допитаним під час судового розгляду повідомив, що він працює інспектором в управлінні патрульної поліції м. Харкова та 13.01.2016 року він перебуваючи в складі екіпажу разом з командиром 1 роти 7 батальйону під час патрулювання Орджонікідзевського району. Поступив сигнал на телефон від колег про те, що на пр. Московському сталося серйозне ДТП. По приїзду, на місці вже перебували карети швидкої допомоги та лікарі, які надавали допомогу, свідки та його колеги, які охороняли місце ДТП. На місті ДТП особу ОСОБА_8 встановить не представилось можливим, не було документів. ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він нього був різкий запах алкоголю, невнятна мова. Робітники поліції здійснювали поліцейське піклування, оскільки ОСОБА_8 знаходився у нетверезому стані, вів себе зухвало та агресивно, а крім того для уникнення можливого самовправства з боку присутніх під час ДТП свідків, з якими він постійно сварився внаслідок пошкодження його машини задля врятування людей, які у ній перебували. Після того, як відвезли потерпілих до лікарні, водія даного автомобіля також забрала карета швидкої допомоги для надання допомоги та вони направилися до лікарні, за проханням медичних робітників. Під час перевезення, він знаходився в автомобілі швидкої разом з водієм, який поводив себе неадекватно, почав ногою намагатися вибити задні двері, та медики просили допомогу, оскільки у кареті швидкої допомоги знаходиться дорога техніка. Він попросив свого колегу сісти до нього. Вже разом, вони приїхали до лікарні де перебували разом з водієм. Також свідок пояснив, що згідно ЗУ «Про національну поліції» вони піклувалися про потерпілого, надавали йому допомогу, оскільки, крім іншого, йому було важко пересуватися, посадили у крісло. Після взяття крові допомогли йому дійти до палати та виїхали до місця дислокації на перезміну. Свідок зазначив, що ніякого психологічного або фізичного примусу до ОСОБА_8 застосовано не було.
Показаннями свідка ОСОБА_23 , який будучи допитаним під час судового розгляду повідомив, що знаходячись у дворі навпроти будинку АДРЕСА_3 , він почув звук удару автомобілю та крик дівчини, одразу підбігши туди побачив дівчину, яка лежала попереду автомобіля, але вона була вже без ознак життя. Підбігли ще два таксиста та почали відкривати автомобіль, побоюючись, що він може загорітися. Усі стекла були цілі, окрім заднього пасажирського з права, яке було вибито, спрацювали усі подушки безпеки. Вони відкрили водійські двері, там перебував молодий чоловік, з права сиділа дівчина,усі були непритомні. Потім він почув, як з заднього сидіння кричить ще одна дівчина, відкривши задні двері, він побачив, що вона висіла на спинці заднього сидіння, її затиснуло між дахом та підголівником сидіння. Пізніше приїхала поліція, швидка, та вони разом загальними зусиллями вибили заднє вікно, прибрали підголівник та витягнули дівчину, її поклали на носилки та віднесли у швидку. Потім молодий чоловік прийшов до тями, вчепився за кермо, яке було майже відірване, поводив себе неадекватно, стрибав на співробітників поліції. Також водій не намагався оказати допомогу постраждалим, а тільки хвилювався за свій автомобіль. Водій перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки свідок відчув запах алкоголю він нього, та у нього була не зв`язана мова, нестійка хода та запах перегару.
Показаннями свідка ОСОБА_24 , який будучи допитаним під час судового розгляду пояснив, що він є лікарем-хірургом 4-ї міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. А. І. Мещанінова, та 13.01.2016 року знаходився на нічній зміні, коли до їх закладу доставили ОСОБА_8 . Зазначив, що події тієї ночі пам`ятає дуже погано. Пояснив, що пацієнти, які поступають до медичної установи, для діагностування стану здоров`я здають необхідні аналізи: мочу, кров, в тому числі на наявність алкоголю, що регламентовано наказом лікарні та МОЗом. У разі незгоди пацієнта проходити обстеження, необхідно написати відмову. Розповів, що він оглядав ОСОБА_8 та приймав рішення щодо його госпіталізації. На питання, чи можливо примусово відібрати аналізи у пацієнта, відповів, що у разі, якщо людина знаходиться у стані сильного збудження, лікарі можуть прийняти рішення, щодо примусового збору аналізів, через те, що такий стан може призвести до тяжких наслідків, навіть до коми. Адекватність пацієнта визначається лікарями бригади за його психологічним станом. Особисто не був присутній при відібранні крові у ОСОБА_8 та про те, чи збереглися зразки крові в лабораторії лікарні йому не відомо. Ніяких порушень, з боку лікарів, під час огляду та відібрання аналізів у ОСОБА_8 - не встановлено.
Суд, виходячи з принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду доказів, передбачених ст. 22 КПК України, прийняв відмову сторони обвинувачення від допиту у судовому засіданні свідка обвинувачення ОСОБА_25 в зв`язку з неможливістю забезпечення явки цього свідка у судове засідання.
Змістом протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 13.01.2016 року, проведеного в період часу з 02.30 год. до 04.30 год. в присутності понятих та судово-медичного експерта, даними які маються у схемі к протоколу огляду місця ДТП, фототаблицей, згідно якої зафіксовано місто ДТП, відображено знаходження автомобіля після ДТП, пошкодження, яки отримав автомобіль після ДТП, сліди шин автомобіля та інші об`єктивні дані, які відображають картину ДТП, яка відбулась 13 січня 2016 року за участю автомобіля "Toyota Land Cruzer", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 (том 1, а.с. 125-147).
Змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 09.02.2016 року, який проводився з 20 години 35 хвилин до 21 години 05 хвилин, за участю свідка ОСОБА_19 , потерпілого ОСОБА_15 , експерта автотехніка ОСОБА_26 , під час якого ОСОБА_19 зазначив, що він знаходився 13.01.2016 року у своєму автомобілі, припаркований біля АЗС «АНР». Погодні умови були сприятливі, без опадів, було включене міське електроосвітлення. Перебуваючи у вказаному місці, він почув звук гальмування, а потім побачив автомобіль"Toyota Land Cruzer», державний реєстраційний номер. НОМЕР_1 , який рухався по пр. Московському у напрямок центра м. Харкова. Далі автомобіль"Toyota Land Cruzer» не впоровся з керуванням, здійснив виїзд на розділяючий газон ліворуч по ходу свого руху, де допустив наїзд лівою стороною автомобіля на перешкоду дерево, далі автомобіль розвернуло і він здійснив наїзд на друге дерево правою стороною автомобіля. Перед тим, як водій втратив керування, перешкод на його руху ніяких не було. Проїзна частина була чистою. Також під час зазначеного слідчого експерименту були проведені заміри, згідно яких автомобіль до зміни напряму руху рухався зі швидкістю 135 км/год., що було встановлено експериментальним шляхом. (шляхом декількох заїздів). Відомість було біля 150 метрів.
Змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 09.02.2016 року, який проводився з 20 години 00 хвилин до 20 години 35 хвилин, за участю свідка ОСОБА_18 , потерпілого ОСОБА_15 , експерта автотехніка ОСОБА_26 , під час якого свідок ОСОБА_18 показав, що 13.01.2016 року, приблизно о 00.15 годин, він перебував на пр.. Московському, а саме біля автозаправки «АНР». Погодні умови були сприятливі, без опадів, дорожнє покриття було мокрим. Перебуваючи на вказаній вулиці, ОСОБА_18 звернув увагу на автомобіль Toyota, який рухався по пр.. Московському на високій швидкості. Проїхавши біля 30 метрів, водій автомобіля Toyota не впоровся з керуванням та виїхав на розділяючий газон ліворуч по ходу свого руху, де допустив наїзд лівою стороною автомобіля на перешкоду дерево, далі автомобіль розвернуло і він здійснив наїзд на друге дерево правою стороною автомобіля. Перед тим, як водій автомобіля Toyota не впоровся з керування він рухався в напрямок центу міста. Далі, відповідно протоколу, ОСОБА_18 показав на місці обставини ДТП. Також під час зазначеного слідчого експерименту були проведені заміри, згідно яких автомобіль до зміни напряму руху рухався зі швидкістю 135 км/год., що було встановлено експериментальним шляхом. (шляхом декількох заїздів). До протоколу надана схема до протоколу огляду.(а.с.157-162, том.2).
Змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 09.02.2016 року, який проводився з 21 години 00 хвилин до 21 години 30 хвилин, за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_15 , експерта автотехніка ОСОБА_26 , та під час проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_8 показав, що 13.01.2016 року, приблизно о 00.15 годин, він рухався на своєму технічно справному автомобілі Toyota по пр. Московському в напрямок центу. Під час руху ОСОБА_8 виявив автомобіль, який був розташований правою стороною по ходу його руху, далі ОСОБА_8 різко вивернув руль ліворуч, що було далі він не пам`ятає. Далі ОСОБА_8 показав на місці та шляхом замірів було вставлено, що до зміни напрямку руху автомобіля Toyota рухався на відстані 2,7 метра до правого краю проїзної частини (з урахуванням сніжного накату) зі швидкістю 70-80 км/год., що було встановлено зі слів водія. Під час руху ОСОБА_8 виявив автомобіль, який був припаркований на відстані 2,4 метра від лівого габариту до правого краю проїзної частини, з урахуванням накату 0,9 метрів.
Суд, при оцінці доказів, критично ставиться до показань, які були дані ОСОБА_8 під час зазначеного слідчого експерименту, оскільки вони спростовуються показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , змістом проведених слідчих експериментів за їх участю, змістом даних схеми дорожньо-транспортної пригоди.
Змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 07 квітня 2017 року за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , представника потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_18 , під час якого ОСОБА_8 пояснив, що 13.01.2016 року близько 00.15 годин він слідував на керованому ним автомобілі Тойота Ленд Крузер 150, державний номерний знак НОМЕР_1 по просп. Московському в м. Харкові з боку станції метро Масельського в сторону ст. метро Армійська зі швидкістю близько 70 км/год. Під час руху несподівано на його смузі з`явився автомобіль ДЕУ Сенс. Він відразу вивернув рульове колесо вліво, так як проїжджа частина була мокра, його автомобіль понесло вліво і викинуло на роздільний газон вліво по ходу його руху. Під час проведення слідчого експерименті свідок ОСОБА_18 пояснив, що 13.01.2016 року близько 00.15 годин він знаходився на місці водія в автомобілі ДЕУ СЕНС, державний номерний знак НОМЕР_2 , служби таксі 30-40, який був припаркований по просп. Московському у напрямку ст. метро «Армійська», біля правого бордюру за ВС АNP. На той момент були вимкнені габаритні вогні освітлення, але на даху був встановлений Лайтбокс 30-40, який світився. На той момент була погода без опадів, проїжджа частина була морка, увімкнено міське електроосвітлення. Свідок ОСОБА_18 заявив, що погодні умови зараз наближені до тих, що були на момент ДТП 13.01.2016 року, а також видимість повністю ідентична тій, яка була на момент ДТП 13.01.2016 року. Під час проведення слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_8 вказав, що цей автомобіль ДЕУ СЕНС був розташований на проїжджій частині пр. Московського в напрямку ст. метро «Армійська» на відстані 1,0 м. від правих габаритів автомобілю ДЕУ СЕНС до правого бордюрного каменю по ходу руху в напрямку ст. метро «Армійська» і на відстані 7,5 м. від електроопори №323 до задньої частини автомобілю ДЕУ СЕНС. Далі, заміром рулетки встановлено, що автомобіль Тойота, як вказав обвинувачений ОСОБА_8 , керований ним на момент ДТП рухався на S-2, 0 м. від правих габаритів автомобілю Тойота до правого бордюрного каменю по ходу його руху. При цьому обвинувачений ОСОБА_8 заявив, що він рухався зі швидкістю приблизно 70 км/год. Від замірів експериментальним шляхом швидкості руху обвинувачений ОСОБА_8 відмовився. Далі, заміром рулетки встановлено, як вказав обвинувачений ОСОБА_8 , що автомобіль ДЕУ СЕНС він виявив на відстані м від передньої частини автомобілю Тойота до задньої частини автомобілю ДЕУ СЕНС. Також, обвинувачений ОСОБА_8 вказав, що він одномоментно виявив автомобіль ДЕУ СЕНС та зманеврував вліво, щоб об`їхати цей автомобіль. Як вказав обвинувачений ОСОБА_8 місце виїзду автомобілю Тойота до проїжджої частини вліво розташовано на S-14,1м. від задньої частини припаркованого автомобілю ДЕУ СЕНС, що встановлено замірами рулетки. Заміром рулетки було встановлено, що електроопора № 323 розташована на відстані 77 м до будівлі №269 (Харківський завод сантехвиробів). Обвинувачений ОСОБА_8 відмовився від встановлення видимості дороги та автомобілю ДЕУ СЕНС з робочого місця водія автомобілю. Також пояснивши, що видимість на цей час відрізняється від тої, яка була на момент ДТП, однак так як свідок ОСОБА_18 заявляє, що видимість зараз , на момент проведення слідчого експерименту, аналогічна тій, яка була на момент ДТП, далі була встановлена об`єктивна видимість з робочого місця водія автомобіля Тойота при умовах освітлення, аналогічним на момент ДТП: автомобіля ДЕУ СЕНС-більше 200 м., проїжджої частини-необмежена. Далі, свідок ОСОБА_18 вказав, що він встановив автомобіль на відстані 0,2 м. від правих габаритів автомобілю до правого бордюрного каменю по ходу руху транспорту в напрямку ст. метро «Армійська», не доїжджаючи передньою частиною автомобілю ДЕУ СЕНС 23,7 м. до електроопори №323, що встановлено замірами рулетки. Як вказав свідок ОСОБА_18 , він виявив автомобіль Тойота, коли той рухався зі швидкістю більше 100 км/год. на відстані 4,2 м. від правих габаритів Тойота до правого бордюрного каменю по ходу руху в напрямку ст. метро «Армійська» і знаходився на S -1,5 м. від передньої частини автомобілю Тойота до передньої частини автомобілю ДЕУ СЕНС. Далі, як вказав свідок ОСОБА_18 автомобіль Тойота змінив напрямок руху вліво на відстані 17,0 м. від передньої частини ДЕУ СЕНС до задньої частини Тойота, що встановлено заміром рулеткою. Також, заміром рулетки ,як вказав свідок ОСОБА_18 встановлено, що автомобіль Тойота з моменту зміни напрямку руху вліво подолав S-32,4 м. Свідок ОСОБА_18 вказав, що саме так розташовувався його автомобіль ДЕУ СЕНС на момент ДТП 13.01.2016 року, після чого, щоб надати допомогу постраждалим ,він під`їхав ближче до місця кінцевого розташування пошкодженого автомобіля Тойота і встановив автомобіль ДЕУ СЕНС таким чином, як вказав на момент слідчого експерименту зараз, обвинувачений ОСОБА_8 . Замірами рулетки встановлено, що ширина проїжджої частини пр. Московського в напрямку ст. метро «Армійська» від бордюрного каменю до бордюрного каменю складає 9,2 м. При цьому свідок ОСОБА_18 заявив, що на момент ДТП 13.01.2016 року проїжджа частина була саме така ,як зараз, без снігового намету. Обвинувачений ОСОБА_8 заявив, що на момент ДТП 13.01.2016 року на проїжджій частині пр. Московського по ходу його руху був сніжний накат 0,5 м з лівого краю і 0,9 м з правого краю. Також обвинувачений ОСОБА_8 заявив, що за межами проїзної частини пр. Московського з обох сторін був сніжний покров, при цьому сніг був брудний. Свідок ОСОБА_18 заявив, що за межами проїзної частини снігу не було, що також було підтверджено потерпілим ОСОБА_15 .
Суд, при оцінці доказів по справі, ставиться критично до заперечень адвоката обвинуваченого, щодо проведення слідчого експерименту в інших погодних умовах, оскільки відповідно змісту протоколу проведення слідчого експерименту він був проведений з 23.55 годин 6 квітня 2017 року по 03.55 годин 07 квітня 2017 року, тобто у нічний час доби. Під час слідчого експерименту було увімкнено міське електропостачання, тобто освітлення відповідало у повному обсязі освітленню, яке було 13 січня 2016 року під час ДТП, що також під час проведення слідчого експерименту підтвердили свідок ОСОБА_18 та потерпілий ОСОБА_7 . Так, як вбачається з довідки - за допомогою спецтехніки (поливальні машини) бригада №7, проїжджа частина вкрита водою, тобто стан проїжджої частини мокрий. Також суд зазначає, що хоча зазначений слідчий експеримент був проведений за клопотанням сторони захисту, під час нього не було встановлено будь яких нових даних, які б потребували проведення повторних або додаткових автотехнічних експертиз, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту 07 квітня 2017 року відмовився як від замірів експериментальним шляхом швидкості руху автомобіля, під своїм керуванням, так і від встановлення видимості дороги та автомобілю ДЕУ СЕНС з робочого місця водія автомобілю.
Висновком експерта №126-С/16 від 13 січня 2016 р., складеного судово медичним експертом відділу судово медичної експертизи трупів відділення №2 Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_30 , згідно якого на підставі даних судово- медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , з врахуванням даних лабораторних досліджень були встановлені наступні тілесні ушкодження: 1) голови: травма голови у вигляді численних переломів кісток склепіння і основи черепа (лобової кістки, лівої тім`яної кістки, правої та лівої скроневої кістки, потиличної кістки, клиноподібної кістки, численних розривів твердої мозкової оболонки в області передньої черепної ямки, субдуральних гематом (крововиливів під твердою мозковою оболонкою) в задній черепній ямці на всьому протязі, в області лівої тім`яної частки, субарахноїдальних крововиливів (крововиливів під м`якими мозковими оболонками) в області лівої тім`яної частини, лівої потиличної частини, на мигдалинах мозочка на всьому протязі з переходом на стовбур мозку, руйнування речовини головного мозку та м`яких його оболонок на базальній поверхні правих та лівих лобових частин руйнування костей та хрящів носу з наявністю крововиливів в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в скронево темяній області справа і в потилочній області справа, численні садна на правій половині обличчя, зариблені рани в області проекції правої надбрівної дуги, розтрощення шкіри ті червоної кайми губ в області правого кута роту ); 2) тулубу: травма грудей та живота, таза у вигляді розриву міжхребцевого диску між тілами 3 і 4 грудних хребців і поздовжньої зв`язки зі зміщенням верхнього відділу хребта назад і руйнуванням спинного мозку і його оболонок, відриву правого купола діафрагми, руйнування зчленування рукоятки і тіла грудини, крововиливів в плевральні порожнини, конструкційних (непрямих) переломів 1, 2 лівих ребер і 1, 5, 6, 7, 8, 9 правих ребер по навколохребтовій лінії, 2, 3, 4, 5 , 6 лівих ребер по середньо лінії, локальних (прямих) переломів 2, 3, 4, 5, 6, 7 правих ребер по середній пахвовій лінії з масивними крововиливами під пристінковою плеврою в зоні переломів, з множинними щілиноподібними ушкодженнями плеври в зоні переломів по навколохребтовій лінії, руйнування правої частки печінки, розрив крестцово-хребетного зчленування справа і зліва, розриву лобкового симфізу; 3) кінцівок: а) права нижня кінцівка: садна на передній поверхні стегна в нижній третині і на зовнішній поверхні його в середньої третини, синець на зовнішній поверхні стегна у верхній третині, на зовнішній поверхні гомілки у верхній третині; б) права верхня кінцівка: вколоченний (Відкритий перелом плечової кістки в нижній третині, множинні поверхневі різані рани на розгинальній і ліктьовий поверхні передпліччя, забита рана 1 в проекції ліктьового відростка ліктьової кістки. Також встановлено ознаки масивного струсу тіла у вигляді вогнищевих підплевральних крововиливів в області коренів легень, крововиливів в області основи серця, в області воріт селезінки, в області кореня брижі. Всі зазначені ушкодження утворилася майже миттєво в результаті впливу зі значною силою тупих предметів (предмета), індивідуальні особливості впливати поверхні яких в пошкодженнях не відобразилися, в термін - недовго до настання смерті, на що вказує характер і морфологічні особливості ушкоджень, а також дані судово- гістологічного дослідження (Гістологічний і цитологічний методи дослідження в судовій медицині. ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , «Медицина», 1980; Інформаційний лист про «Визначення давності ушкодження м`яких тканин при механічній травмі за морфологічними критеріями», Москва, 2007р.). Характер і морфологічні особливості ушкоджень не виключають можливості їх утворення в умовах ДТП (травма всередині салону автомобіля в результаті безпосереднього впливу його частин, здавлення між ними), тобто в термін і за обставин, зазначених у постанові. Керуючись п. 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних пошкодженню», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95г., Дана травма голови, грудей і живота, таза, перелом правої плечової кістки мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (згідно п.п. 2.1.1, 2.1.3 «б», «в», «г», «л», «м», «н», «о» «Правил ...»), множинні синці, садна, рани на голові, тулубі та кінцівках - ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (згідно п. 2.3 «Правил ...»). На підставі вищевикладеного, експерт дійшов висновку, що причиною смерті ОСОБА_9 стала поєднана травма тіла у вигляді зазначеної сукупності пошкоджень з наявністю множинних переломів кісток склепіння та основи черепа, множинних внутрішньочерепних крововиливів, що ускладнилося розвитком гострого розладу мозкового кровообігу, і стало безпосередньою причиною смерті. (т. 2, а.с. 92-95).
Висновком експерта №164-Т/16/126-С/16 від 13 січня 2016 р., складеного судово медичним експертом токсикологом відділення судово медичної токсикології Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_33 , згідно якого на підставі судово- медичної експертизи крові трупу ОСОБА_9 , 1983 року народження зроблено висновок, що в крові виявлено етиловий спирт в кількості 2,41 проміле. Метиловий, ізопропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені. (т. 2, а.с. 99).
Висновком експерта №104-Гс/16 /126-с/16 від 21 січня 2016 р., складеного судово медичним експертом відділення судово медичної гістології обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_34 , згідно якого при судово-медичній експертизі гістологічних препаратів з надісланих шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_9 , 1983 р.н., жінки, виявлені наступні зміни - в головному мозку, мозочку субарахноїдальний крововилив без клітинної реакції. В півкулі мозку - пошкодження мозкової тканини з крововиливами. Виражений комбінований набряк в головному мозку. Крововиливи в пошкодженій паренхімі печінки, селезінки. Субдуральний крововилив, крововиливи в пошкодженій твердої мозкової оболонки. Дифузний, інфільтруючий крововилив в м`яких покровах голови потиличної області справа, крововилив в діафрагмі - без клітинної реакції. Переважне недокрів`я внутрішніх органів. Дисемінований, місцями зональний жировий гепатоз. (т. 2, а.с.100-101).
Висновком експерта № 43к-Ис/16 від 13 січня 2016 р., складеного судово медичним експертом відділення судово медичної імунології Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_35 , згідно якого кров від трупу громадянки ОСОБА_9 , 1983 року народження (№126-с/16), належить до групи В з ізогемагглютинином анти А. (т.2, а.с.102).
Висновком експерта № 25- Ат/16 від 25 січня 2016 р., складеного судово медичним експертом відділення №1 відділу судово медичної експертизи трупів Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_36 , згідно якого на підставі судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_10 , 44 роки, з огляду на відомості з історії хвороби, у відповідь на поставлені питання, експерт прийшов до наступних висновків: у зв`язку з подією, можливо, 13.01.16 г. у гр. Чепурної- ОСОБА_37 мали місце пошкодження: а) голови - кровопідтечність м`яких тканин орбітальних областей, забита рана правої тім`яної області, крововиливи в м`які покрови голови, лінійні переломи кісток склепіння та основи черепа, крововиливи в м`яку і під тверду мозкові оболонки, вогнища забитого-розтрощення базальних відділів лобової і скроневої часток справа , інтрацеребральна гематома і вогнище контузії лівої скроневої частки, контузія обох лобових часток, вторинне ішемічне розм`якшення речовини головного мозку, забій -головного мозку; б) тулубу - забій легенів і серця, перелом правої ключиці; в) кінцівок - садно м`яких тканин лівої гомілки. Причиною смерті гр. Чепурної- ОСОБА_38 , яка наступила 23.01.16г. о 22.40 год. в лікарні швидкої допомоги, явилася відкрита черепно-мозкова травма, що ускладнилася в своєму перебігу набряком- набуханням головного мозку, вторинним ішемічним розм`якшенням речовини головного мозку. Перераховані пошкодження утворилися від впливу тупих твердих предметів, могли утворитись в умовах ДТП, при обставинах, викладених в історії хвороби, у своїй сукупності, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. При надходженні в стаціонар в крові потерпілої виявлено етиловий спирт в кількості 1,917 промле, що за офіційною таблицею відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеню. Результати судово-гістологічної експертизи при необхідності будуть надані додатково за запитом судово- слідчих органів. (т. 2, а.с.103-105).
Висновком № 75- А/16 від 13 січня 2016 р., складеного судово медичним експертом відділення №1 відділу судово медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_11 , згідно якого у зв`язку з подіями 13.01.2016 р. у гр. ОСОБА_8 , 41 рік, мали місце наступні ушкодження: забійні рани чолової області - це ЛЕГКІ тілесні ушкодження (п. 2.3.5 Правил «судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»); переломи кісток тазу справа, ушкодження зв`язок лівого колінного суглобу це ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я (п. 2.2.2 Правил «судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»). Наявні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів , можливо, в умовах дорожньо-транспортної пригоди, на яку вказано в постанові слідчого та відомо з історії хвороби. Між ушкодженням, яке мало місце у гр.. ОСОБА_8 та дорожньо-транспортною пригодою, на яку вказано у постанові слідчого, вбачається причинно- наслідковий зв`язок. Під час вступу до стаціонару в крові гр.-на ОСОБА_8 знайдений алкоголь у кількості 2,533 проміле, що за офіційною таблицею відповідає сильному алкогольному сп`янінню. (т. 2, а.с.106-107).
Висновком експерта № 76- А/16 від 13 січня 2016 р., складеного судово медичним експертом відділення №1 відділу судово медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_11 , згідно якого на підставі вищевикладеного, у відповідь на поставлені питання, експерт дійшов висновків: у зв`язку з подіями 13.01.16 р. у гр-ки ОСОБА_39 , 30 років, мали місце наступні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з легкими клінічними проявами це ЛЕГКІ тілесні ушкодження (п. 2.3.5. Правил «судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень»); переломи кісток тазу; закритий осколковий перелом обох кісток правого передпліччя у верхній третині із зсувом - це ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню важкості по критерію тривалості розладу здоров`я (п. 2.2.2. Правил «судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень».). Наявні ушкодження утворилися в результаті дії тупих твердих предметів, можливо, в умовах дорожньо-транспортної пригоди, на яку вказано в постанові слідчого. Під час вступу до стаціонару реакція «Алкотест» у гр.-ки ОСОБА_40 позитивна.(т. 2. а.с. 108-109).
Висновком експерта № 53/16 від 02.02.2016 року, та фототаблиціє до нього, складеного судовим експертом сектору авто технічних досліджень Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_41 , згідно якого на момент експертного огляду рульове керування автомобіля Toyota Land Cruiser р.н. НОМЕР_1 працездатному стані, при якому малась несправність у вигляді деформації рульового колеса. До ДТП, рульове керування автомобіля Toyota Land Cruiser р.н. НОМЕР_1 знаходилося у працездатному стані при якому були відсутні які-небудь несправності, які могли б впливати на його вихідні параметри. На момент експертного огляду, ходова частина автомобіля Toyota Land Cruiser р.н. НОМЕР_1 знаходилась у непрацездатному і несправному стані через деформацію закраїни диска переднього лівого колеса та відповідно розгерметизацію переднього лівого колеса. До ДТП ходова частина автомобіля Toyota Land Cruiser р.н. НОМЕР_1 знаходилася в працездатному стані, при якому були відсутні які-небудь несправності, які могли б впливати на її вихідні параметри. На момент експертного огляду і до ДТП, гальмівна система передніх коліс автомобіля Toyota Land Cruiser р.н. НОМЕР_1 знаходилася в працездатному стані. На момент експертного огляду гальмівна система задніх коліс автомобіля Toyota Land Cruiser р.н. НОМЕР_1 , при вимкненому запаленні та незаведеному двигуні, та відповідно, при непрацюючому гідравлічному підсилювачі гальм, не спрацьовувала. З причин зазначених в дослідницькій частині висновку, у умовах місця огляду, увімкнути запалення та завести двигун, та відповідно перевірити, при працюючому гідравлічному підсилювачі гальм, працездатність гальмівних механізмів задніх коліс не представилось можливим. 2.Несправність рульового керування автомобіля Toyota Land Cruiser р.н. НОМЕР_1 у вигляді деформації рульового колеса утворилась в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Несправність ходової частини автомобіля Toyota Land Cruiser р.н. НОМЕР_1 у вигляді деформації закраїни диска переднього лівого колеса автомобіля Toyota Land Cruiser р.н. НОМЕР_1 та відповідно і розгерметизації переднього лівого колеса виникла в результаті ДТП. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «Якщо несправні зазначені системи, то коли виникли несправності, до події або після ДТП ?», у відношенні до гальмівної системи задніх коліс автомобіля Toyota Land Cruiser р.н. НОМЕР_1 не представляється можливим. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «Чи могли бути дані несправності виявлені водієм до події ?», у відношенні до ходової частини рульового керування автомобіля Toyota Land Cruiser р.н. НОМЕР_1 , позбавлено логічного сенсу. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «Чи могли бути дані несправності виявлені водієм до події ?», у відношенні до гальмівної системи задніх коліс автомобіля Toyota Land Cruiser р.н. НОМЕР_1 , в тому випадку, якщо малися несправності, не представляється можливим. (т.2 а.с.127).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував факту справності автомобілю"Toyota Land Cruzer 150", який перебував під його керуванням
Висновком судової автотехнічної експертизи № 886 від 18.02.2016 року та фототаблицію до нього, складеного судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл. ОСОБА_42 . Бокаріуса ОСОБА_43 , відповідно якого швидкість руху автомобіля Тойота перед початком руху в стадії бічного юзу та послідуючим наїздам на дерева становила не менше 75 км/год. (т. 2, а.с.129-132).
Висновком експерта № 138/16 від 18.02.2016 року, складеного судовим експертом сектору автотехнічних досліджень Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_26 , згідно якого у дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля Toyota Land Cruiser р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля Toyota Land Cruiser р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 визначалася виконанням ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. У діях водія автомобіля Toyota Land Cruiser р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 маються невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП.
Суд критично ставиться до тверджень сторони захисту щодо недопустимості зазначеного доказу, внаслідок того, що зазначений експертний висновок не підписаний експертом. Так, у судовому засіданні, був допитаний судовий експерт ОСОБА_26 , який підтвердив надання цього висновку та у повному обсязі підтвердив його висновки. Також зазначив, що внаслідок великої завантаженості, підпис на висновку не проставлена. Але, при цьому суд зазначає, що відсутність підпису експерта, який у судовому засіданні у повному об`ємі підтвердив надані ним висновки не спростовує надані ним висновки, які узгоджуються з зібраними по справі доказами.
Висновком експерта № 138/16 від 18.02.2016 року, складеного судовим експертом сектору авто технічних досліджень Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_26 , згідно висновку якого - відповідно показань свідка ОСОБА_44 у даній дорожній обстановці водій автомобіля "Toyota Land Cruzer", р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 2.1,.12.4 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість запобігання даної ДТП для водія ОСОБА_8 визначалася виконанням ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. У діях водія ОСОБА_8 маються невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з настанням події. Згідно показань свідка ОСОБА_18 - у даній дорожній обстановці водій автомобіля "Toyota Land Cruzer", р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість запобігання даної ДТП для водія ОСОБА_8 визначалася виконанням ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. У діях водія ОСОБА_8 маються невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з настанням події. Згідно показань підозрюваного ОСОБА_8 . У даній дорожній обстановці водій автомобіля "Toyota Land Cruzer", р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість запобігання даної ДТП для водія ОСОБА_8 визначалася виконанням ним вимог п.п. 10.1 і 12.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не, було будь-яких перешкод технічного характеру. У діях водія ОСОБА_8 маються невідповідності вимогам п. 12.1, 10.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з настанням події.(т.2, а.с .147-150).
Обґрунтування стороною захисту своєї недовіри до висновків № 138/16 від 18.02.2016 року та № 886 від 18.02.2016 року, складених судовим експертом сектору автотехнічних досліджень Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_26 , внаслідок недостатньої, на думку адвоката, кваліфікації експерта є надуманими та не знайшли свого підтвердження належними доказами з боку захисту. Також у даному випадку відсутній конфлікт інтересів між експертом та керівництвом органів внутрішніх справ, у зв`язку з відсутністю їх безпосереднього підпорядкування.
Висновком експерта №1016-Т/16/ від 01 лютого 2016 р., складеного судово медичним експертом токсикологом відділення судово медичної токсикології Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_45 , згідно якого при судово-медичній експертизі зразка крові гр-на ОСОБА_8 41 рік, вилученого 01.02.2016р. з лікарні МКЛШНМ ім.проф.Мещанінова, знайдено етиловий спирт в кількості - 2,09 проміле. Метиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлено. Також в зазначеному висновку вказано, результат експертизи має відносне значення внаслідок порушення терміну зберігання об`єкта дослідження (більше 10 діб). (т.2, а.с.151).
Суд зазначає, що розбіжності, встановлені висновком експерта № 75-А/16 від 13.01.2016-16.02.2016 року, та висновком експерта №1016-Т/16/ від 01 лютого 2016 р. щодо кількості наявності алкоголю у крові ОСОБА_8 пояснюються терміном проведення судово-медичної експертизи.
Під час судового засідання були дослідженні зазначені відео файли, на яких знайшло своє відображення прибуття робітників поліції на місце ДТП, виклик карети швидкої допомоги та транспортування ОСОБА_8 до лікарні, та знаходження обвинуваченого у лікарні, а також поліцейських. Крім того, як вбачається з оглянутих відео файлів, обвинувачений постійно телефонував своїм знайомим, що підтверджує пояснення робітників поліції про можливість та не обмеження з їх боку у спілкуванні ОСОБА_8 , до нього приїжджала знайома. Також, з оглянутих відео файлів вбачається, ОСОБА_8 була оказана медична допомога, перебинтована голова, вся у крові, він важко сам пересувався та йому допомагали робітники поліції. Факт застосування примусу або якого - небудь іншого психологічного або фізичного насилля з боку робітників поліції над ОСОБА_8 зазначені відео файли не містять.
Також факт перебування у лікарні та наявність тілесних ушкоджень у обвинуваченого підтверджується довідкою №12/13 від 13.01.2016 року, виданої КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.. проф.. О.І. Мещанінова» згідно якої ОСОБА_8 знаходився у відділенні полі травми з 13.01.2016 р. з діагнозом : Зашиблена рана лобної області. Зашиб грудної клітини справа. Зашиб мяких тканин поперекової області та області лівого колінного суглобу. Алкотест «+», позитивний. Слідчі дії проводити можливо. (т. 2 , а.с.173).
У відповідності до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України, суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні є належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Не визнання своєї провини у дорожньо-транспортної пригоді обвинуваченим, суд при оцінці доказів по справі, розцінює, як спробу ухилитися від кримінальної відповідальності. Вчинення злочину, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України, знайшло своє відображення в матеріалах справи і підтверджено дослідженими в ході судового засідання доказами.
Так, обвинувачений зазначив, що під час його руху, відразу за автомобільною заправною станцією АЗС АНП для нього несподівано виникла перешкода у вигляді припаркованого справа по ходу його руху автомобіля ДЕО СЕНС державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_46 , автомобіль якого стояв на відстані близько 1 метра від краю правої внутрішньої проїжджої частини дороги з вимкненими габаритними вогнями. Внаслідок чого, обвинувачений, з метою недопущення зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_46 , змушений був зробити різкий поворот керма свого автомобіля вліво, в результаті чого його автомобіль ковзнув по мокрому асфальту вліво і на швидкості наїхав на лівий внутрішній обмежувальний бордюр. Що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди. Але зазначені ствердження обвинуваченого не знайшли свого підтвердження ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, та спростовуються висновками експерта № 138/16 від 18.02.2016 року та № 886 від 18.02.2016 року, поясненнями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які були безпосередніми свідками дорожньо-транспортної пригоди.
При цьому суд зазначає, що свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, протягом всього часу як при проведенні слідчих дій з їх участі, так і при розгляді справи судом, надавали послідовні та узгоджені показання, та крім того підтверджуються іншими доказами, які наведені вище (дані протоколів слідчих дій, висновки експертів), в той час як ОСОБА_8 давав пояснення вибірково, та його показання не знайшли свого підтвердження піч час судового розгляду.
Також при оцінці доводів сторони захисту, щодо знаходження ОСОБА_8 в момент ДТП 13.01.2016 року не в стані алкогольного сп`яніння та на порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції суд вважає їх неспроможним, внаслідок наступного. Так, відповідно Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів (надалі по тексту Інструкція) такого огляду саме поліцейськими уповноваженого підрозділу Національної поліції України, що передбачає частина ІІ «проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів». В той час, частина ІІІ зазначеної Інструкції передбачає проведення огляду на стан сп`яніння саме в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів. Так, згідно до п. 14 зазначеної Інструкції якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений. Під час судового розгляду , знайшло своє підтвердження наявність у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, у тому числі зашибленої рана лобної області, зашибу грудної клітини справа, що надавало можливість саме робітникам лікарні провести необхідні дослідження крові ОСОБА_8 . Крім того, як пояснив у судовому засіданні лікар-хірург ОСОБА_24 , який проводив огляд ОСОБА_8 після його доставлення до лікарні, та який приймав рішення щодо госпіталізації останнього, відібрання аналізів пацієнтів, які доставлені каретою швидкої допомоги, та знаходяться у збудженому стані, відбір аналізів є обов`язковою процедурою, для встановлення правильності діагнозу та наступного лікування для уникнення можливих негативних реакцій організму людини на призначене лікування. Вищевказане свідчить про відсутність протиправних дій з боку робітників поліції, на які посилається сторона захисту, оскілки судовим розглядом не встановлено, а стороною захисту не надано доказів насильного взяття крові у ОСОБА_8 робітниками поліції. Їх присутність при відборі зразків крові ОСОБА_8 не свідчить про застосування примусу з їх боку. Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданням поліції є, забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності, а також надання в межах, визначеного законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальним причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Відповідно до вимог ст. ст. 31, 41 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, як поліцейське піклування щодо особи, яка перебуває у публічному місці і внаслідок сп`яніння втратила здатність самостійно пересуватися чи створює реальну небезпеку оточуючим або собі. Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що саме медичні робітники запросили робітників поліції на допомогу, внаслідок агресивної поведінки ОСОБА_8 у кареті швидкої допомоги та лікарні, суд приходить до висновку про відсутність порушень з боку робітників поліції при здійсненні супроводу ОСОБА_8 до лікарні та їх перебування в неї.
Оцінюючи указані вище докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та спричинило тілесні ушкодження середньої тяжкості ОСОБА_11 , встановлена згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом» (ст.17 КПК України).
Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумніву, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим, а саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Вину обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.3 КК України суд вважає доведеною.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України судом визнається повне відшкодування шкоди потерпілим ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , а також намагання відшкодувати шкоду потерпілим ОСОБА_47 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 .
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом визнається вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніш не судимий, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, на час ДТП мав на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_48 .
Суд не погоджується з посиланням сторони захисту як на обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, віктимну поведінку потерпілих внаслідок їх знаходження у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вони не перешкоджали своїми діями керуванню транспортного засобу обвинуваченим та під час судового розгляду не встановлено зв`язку між поведінкою потерпілих та настанням дорожньо-транспортної пригоди.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, наведені вище дані про особу обвинуваченого.
При визначення виду і міри покарання обвинуваченого в межах санкції статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за скоєне, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до скоєного, який протягом досудового розслідування та судового розгляду намагався ухилитися від відповідальності за вчинений ним злочин, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і призначає обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за скоєне у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Також суд зазначає, що кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, який, надаючи тлумачення статті 5 Конвенції, послідовно зазначає про необхідність переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від його тривалості.
Обвинувачений ОСОБА_8 протягом судового розгляду постійно , крім хвороби, яка підтверджена медичними даними, з`являвся до судового засідання. Інших правопорушень не скоював. Тобто на цей час підстав для зміни запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, який обраний слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова від 14.01.2016 року, не вбачається. Посилання прокурора у судових дебатах про зміну запобіжного заходу не обґрунтоване належним чином, відповідно до вимог ст. 177, 331 КПК України. Призначення вироком суду покарання у вигляді позбавлення волі ні є підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки вирок суду, відповідно до вимог ст.. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Потерпілою ОСОБА_14 заявлений цивільний позов, відповідно до якого вона просить стягнути з ОСОБА_8 на її користь моральну шкоду в розмірі 1 000 000 (один мільйон) грн. 00 коп., яку було завдано гр.. ОСОБА_8 в результаті вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.
Потерпілим ОСОБА_7 заявлений цивільний позов, відповідно до якого він просить стягнути з ОСОБА_8 на його користь моральну шкоду в розмірі 1 000 000 (один мільйон) грн., яку було завдано гр.. ОСОБА_8 в результаті вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпілі вказують на пов`язані з ним втрати та з чого при цьому виходять.
Крім того, статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95 року регламентовано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
За таких обставин суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілих, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі, стану здоров`я потерпілих, тяжкість вимушених змін у їх життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обстави. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю в результаті дорожньо-транспортної пригоди їх доньки ОСОБА_9 , підлягає задоволенню частково на суму по 500 000 (п*ятсот тисяч)грн. 00 коп. кожному, при цьому суд виходить з того, що потерпілі втратили близьку людину - доньку, що безумовно, спричинило їм душевний біль та страждання.
Також потерпілим ОСОБА_15 заявлений цивільний позов, відповідно до якого він просить стягнути з ОСОБА_8 на його користь моральну шкоду в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп., яку було завдано гр.. ОСОБА_8 в результаті вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю в результаті дорожньо-транспортної пригоди його сестри ОСОБА_9 , не підлягає задоволенню, при цьому суд виходить з того, що сестра потерпілого не належить до кола осіб, передбачених ч.2 ст.1168 ЦК України, у разі смерті яких відшкодовується моральна шкода. Даних щодо проживання потерпілого однією сім`єю з сестрою ОСОБА_9 судом не встановлено, потепілим не надано.
Потерпіла ОСОБА_16 цивільний позов не заявляла. Матеріали справи містять розписку потерпілої ОСОБА_16 про те, що вона ніяких претензій до ОСОБА_8 не має, оскільки останній у повному обсязі відшкодував матеріальну та моральну шкоду. Також приніс свої вибачення. У зв`язку з наведеним, просила суворо ОСОБА_8 не карати та не позбавляти свободи.
Потерпіла ОСОБА_13 цивільний позов не заявляла. Через канцелярію суду надала заяву, якою зазначила, що не має ніяких претензій до ОСОБА_8 , оскільки останній у повному обсязі відшкодував матеріальну та моральну шкоду. Також приніс свої вибачення. У зв`язку з наведеним, просить суворо ОСОБА_8 не карати та не позбавляти свободи.
Питання щодо речових доказів та судових витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 122, 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України, за вчинення якого призначити покарання у вигляді семи років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.
Обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді залогу, до набрання вироком законної сили, залишити раніше обраний.
ОСОБА_8 покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання та зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання перебування під вартою в рамках даного кримінального провадження в період з 13 січня 2016 року по 15 січня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 в якості відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) грн.00 коп.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 в якості відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп..
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_15 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь НДЕКЦ при ГУ МВСУ в Харківській області суму в розмірі 5496 грн. 96 коп. на користь держави в особі МВС України НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області за проведення експертиз.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя