Справа № 461/7257/17
Провадження № 1-кс/461/7351/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.10.2017 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується

питання про продовження

строку запобіжного заходу ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду клопотання керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, відносно
ОСОБА_4 (який в клопотанні зазначений « ОСОБА_8 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Варденіс, Республіки Азейбарджан, громадянина Республіки Азербайджан, азербайджанця,-

ВСТАНОВИВ:

24.10.2017 року керівник Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно підозрюваного ОСОБА_4 (який в клопотанні зазначений « ОСОБА_8 »).Подане клопотання мотивовано тим, що 04.07.2017 року на адресу Львівської місцевої прокуратури №1 надійшло належним чином засвідчена копія запиту компетентних органів Російської Федерації про видачу громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п. «в» ч.4 ст.162, ч.4 ст.111 КК Російської Федерації.
Відповідно до наданих Російською Федерацією документів встановлено, що громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за п. «в» ч.4 ст.162, ч.4 ст.111 КК РФ.
Підозрюваний, захисник проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечили, але просили скасувати обов`язок носити електроний засіб котролю та змінити час доби перебування під домашнім арештом, щоб підозрюваний мав можливість влаштуватись на роботу.
Прокурор у судовому засіданніклопотання підтримав та просив задовольнити дане клопотання.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

При встановленні анкетних даних встановлено, що анкетні дані, зазначені в клопотанні, не співпадають з даними, зазначеними в паспорті підозрюваного та в інших наданих ним документах. А саме: в клопотанні підозрюваний зазначений як « ОСОБА_8 », хоча згідно з паспортом він є ОСОБА_4 .
Відповідно до наданих Російської Федерацією документів встановлено, що громадянин ОСОБА_4 (який в клопотанні зазначений « ОСОБА_8 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за п. «в» ч.4 ст.162 КК РФ (розбійний напад, здійснений із спричиненням тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого;), ч.4 ст.111 КК РФ (тяжкі тілесні ушкодження, що потягнули за собою смерть), що відповідає ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України.
09.06.2009 року ОСОБА_4 (який в клопотанні зазначений « ОСОБА_8 ») притягнуто як обвинуваченого у кримінальній справі №80915 та пред`явлено йому обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених п. «в» ч.4 ст.162, ч.4 ст.111 КК Російської Федерації.
Приморським районним судом м. Санкт-Петербурга РФ 13.11.2010 року відносно ОСОБА_4 (який в клопотанні зазначений « ОСОБА_8 ») обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
19.10.2010 р. ОСОБА_9 оголошено в розшук.
12.11.2010 р. громадянина ОСОБА_9 оголошено в міжнародний розшук на території усіх держав-членів Інтерполу, з метою його видачі, та постанову скеровано в НЦБ Інтерполу.
27.06.2013 року заступником Генерального прокурора України прийнято рішення про видачу до Російської Федерації ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п. «в» ч.4 ст.162, ч.4 ст.111 КК Російської Федерації. Крім цього, вказаним рішенням відстрочено фактичну передачу ОСОБА_9 до закінчення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні злочинів на території України, відбуття покарання чи звільнення від покарання з будь-яких законних підстав.
22.06.2017 року Залізничним районним судом м.Львова ухвалено вирок у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.187, ч.3 ст.28 ч.3 ст.357 КК України та призначено йому покарання у виді 8 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ч.5 ст.72 КК України останньому зараховано строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту його затримання, а саме з 29.04.2013 року по час ухвалення вироку, що становить 8 років 3 місяці 18 днів. Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання 29.04.2013 року. Проте, на даний час вирок не набрав законної сили.
Згідно довідки ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» ОСОБА_9 звільнений з установи 06.07.2017 року у зв`язку з відбуттям строку покарання за вищевказаним вироком.
06.07.2017 року працівниками Галицького ВП ГУНП у Львівській області затримано в порядку ст.ст.208, 582 КПК України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_4 (який в клопотанні зазначений « ОСОБА_8 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Російської Федерації.
Сектором Інтерполу та Європолу ГУ НП у Львівській області (лист №1619/33/V-2017 року від 06.07.2017 року) підтверджено факт перебування громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_4 (який в клопотанні зазначений « ОСОБА_8 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у міжнародному розшуку, який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п. «в» ч.4 ст.162, ч.4 ст.111 КК Російської Федерації.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 08.07.2017 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) стосовно ОСОБА_4 (який в клопотанні зазначений « ОСОБА_8 »)строком на 60 днів, до 03.09.2017.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 28.08.2017 відмовлено в задоволенні клопотання керівника Львівської місцевої прокуратури №1 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі ОСОБА_4 (який в клопотанні зазначений « ОСОБА_8 ») та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України до 28.10.2017 року включно.

Ухвала 12.09.2017 р. залишена без змін апеляційною інстанцією, яка підтвердила правомірність обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Перелічених в ст.589 КПК України підстав для відмови у видачі ОСОБА_9 іноземній державі немає.
Інкриміновані ОСОБА_9 злочини за законодавством України кваліфікуються за ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають позбавлення волі на строк не менше 1 року, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказані діяння не закінчились, вказані злочини не належать до військових і не носять політичного характеру та відповідно до положень ст.477 КПК України не порушуються за заявою потерпілого.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт - це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Відповідно до ч.1 ст.584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Згідно з ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Згідно з ч. 10 - 12 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення. Окрім того, сама затримана особа має право звернутись з відповідною скаргою не частіше одного разу на місяць з тих самих підстав.
З урахуванням викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту слід продовжити на два місяці. При цьому, строк буде продовжений з дня даного судового засідання, тобто до 26.10.2017 року. Підстав змінити ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не вбачається і прокурор цього не вимагає.
З ухвали апеляційної інстанції і з встановлених в судовому засіданні даних вбачається, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, оскільки тривалий час перебуває на території України, одружений з громадянкою України, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання. Він має можливість працевлаштуватися. При цьому наявність цілодобового домашнього арешту тривалий період перешкоджає реалізації підозрюваним свого права на роботу. За таких обставин слідчий суддя вважає необхідним змінити підозрюваному час перебуванні під домашнім арештом з цілодобового на період з 20.00 до 07.00 годин.
Суд не погоджується з доводами прокурора про наявний факт відсутності підозрюваного за місцем проживання 26.09.2017 р.. оскільки підозрюваний довів слідчому судді, що в цей день знаходився в суді за судовою повісткою та повідомляв про це поліцію. Крім того, прокурор в даному клопотанні не просить змінити підозрюваному запобіжний захід.
На підставі викладеного, керуючись ст.16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957 року; ст. 56, 60 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року, а також ст. 541, 584, 369-372, 375-376 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:

Клопотання керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_4 (який в клопотанні зазначений « ОСОБА_8 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_4 (який в клопотанні зазначений « ОСОБА_8 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до фактичної його передачі компетентним органам Російської Федерації, на строк до 26.12.2017 року.

Вважати продовженими обов`язки громадянинна Республіки Азербайджан ОСОБА_4 (який в клопотанні зазначений « ОСОБА_8 »:

- з 20.00 до 07.00 годинне відлучатися із адреси проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора чи суду;

- прибувати у Львівську місцеву прокуратуру №1, прокуратуру Львівської області чи до суду за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади ( у разі наявності) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити громадянину Республіки ОСОБА_4 , що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області на протязі п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1