УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі детектива ОСОБА_3 , розглянувши клопотання детектива Національного бюро Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про арешт майна,
в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання детектива Національного бюро Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про арешт майна.

Клопотання обґрунтовується тим, що в провадженні слідчої групи детективів Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України знаходиться кримінальне провадження за № 0001349 від 07.07.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.02.2015 року комітетом з конкурсних торгів Міністерства внутрішніх справ України прийнято рішення про застосування переговорної процедури закупівлі для потреб міністерства предмету рюкзаків. За результатами застосування переговорної процедури МВС України закупило у ТОВ «Дніпровенд» () рюкзаки в кількості 5000 одиниць. Разом з тим у ТОВ «Дніпровенд» відсутнє необхідне обладнання, кваліфіковані працівники, наявність документального підтвердженого досвіду виконання аналогічних договорів. Представництво ТОВ «Дніпровенд» під час проведення переговорної процедури закупівлі здійснював ОСОБА_5 .

Крім того, встановлено, що вказана закупівля була здійснена за завищеними цінами, а вибір вказаних переможців відбувся за особистого втручання колишнього заступника Міністра внутрішніх справ ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_7 , при чому товар був поставлений не своєчасно.

В подальшому, за результатами проведених 09.02.2015 та 16.02.2015 року переговорних процедур закупівель, між Міністерством внутрішніх справ України та ТОВ «Дніпровенд» 25.02.2015 року укладено договір про закупівлю 5000 рюкзаків на суму 14 495 000 грн.

В ході досудового розслідування встановлено, що поставлений ТОВ «Дніпровенд» товар не відповідав вимогам, що встановлювались МВС України. Також встановлено, що директор ТОВ «Дніпровенд» ОСОБА_8 жодної господарської діяльності не здійснював, не виготовляв та не поставляв вказаний товар (рюкзаки). Кошти в сумі 14 495 000 грн, отримані ТОВ «Дніпровенд» від МВС України були переведені на рахунки суб`єктів господарської діяльності з ознаками фіктивності та в подальшому зняті готівкою та передані особам, що не мають жодного відношення до діяльності ТОВ «Дніпровенд».

Таким чином у органу досудового розслідування існує обґрунтована підозра, що колишній заступник Міністра внутрішніх справ ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вчинили розтрату ввірених ОСОБА_6 бюджетних коштів в особливо великих розмірах, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч. 5 ст. 191 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

За таких обставин ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.4 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у власності ОСОБА_7 знаходяться:

- машиномісце в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- машиномісце в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- машиномісце в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_3 . Право власності підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- квартира за адресою: АДРЕСА_4 . Право власності підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- квартира за адресою: АДРЕСА_5 . Право власності підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_7 та його захисники у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про розгляд клопотання.

Детектив у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з зазначених у ньому підстав. Вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 має п`ятьох захисників, які навмисно не з`являються в судові засідання по розгляду даного клопотання. Щодо повторної неявки захисника ОСОБА_9 зазначив, що останній зловживає своїми процесуальними правами та вважає, що така поведінка спрямована на затягування розгляду даного клопотання. Оскільки адвокат не прибув 16 лютого 2018 року на 10-00 год. у судове засідання, посилаючись на те, що він захворів. Однак, це не завадило йому прибути 16 лютого 2018 року о 16-56 год. до НАБ України та прийняти участь у врученні підозрюваному ОСОБА_7 клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Заслухавши думку детектива, дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У ч. 1 ст. 172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
В судові засідання призначені на 01.02.2018, 08.02.2018, 16.02.2018 та 23.02.2018 року захисники підозрюваного не з`явились. Захисник ОСОБА_9 чотири рази подавав клопотання про відкладення розгляду даного клопотання, у зв`язку з його хворобою. Однак, це не завадило йому прибути 16 лютого 2018 року о 16-56 год. до НАБ України та прийняти участь у врученні підозрюваному ОСОБА_7 клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Адвокат ОСОБА_10 в судове засідання також не з`явився, направив клопотання про відкладення розгляду клопотання, у зв`язку з хворобою, однак документів підтверджуючих хворобу не надав.

Адвокати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повідомлення про розгляд клопотання у відповідності зі ст. 135 КПК України отримали. Однак жодного разу в судове засідання по розгляду даного клопотання не прибули.

Слідчий суддя вважає доводи детектива НАБ України щодо неявки захисників у судове засідання для розгляду даного клопотання обґрунтованими. Дії захисників спрямовані на затягування розгляду клопотання, яке повинно бути розглянуто протягом двох днів з дня надходження його до суду відповідно до ст. 172 КПК України. Тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна у відсутності підозрюваного та його захисників, оскільки їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Частинами 2, 5 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та у випадку доведеності його вини санкція статті 191 передбачає, зокрема, додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Обставини можливого вчинення кримінального правопорушення є предметом досудового розслідування, що на даний час ще триває, тому в такому випадку вбачається за можливе накласти арешт на майно, що належить підозрюваному машиномісце в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 ; машиномісце в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_2 ; машиномісце в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_3 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_5 .
З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- машиномісце в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 ;
- машиномісце в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_2 ;
- машиномісце в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_3 ;
- квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ;
- квартиру за адресою: АДРЕСА_5 .
Арешт на майно накласти на строк проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001349 від 07 липня 2015 року.
Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1