Код суду 233 Справа № 233/2935/17
Вирок
Іменем України
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середньо - спеціальну освіту, не одружений, не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 01 листопада 2005 року Костянтинівським міськрайонним судом за ст.ст.307 ч.2, 309 ч.1, 317 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 20 лютого 2009 року звільнений умовно - достроково, невідбутий термін 1 рік 7 місяців 7 днів;
2) 24 лютого 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 309 ч.2, 70ч.1, 71 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. 14 грудня 2015 року звільнився по відбуттю покарання (зі слів обвинуваченого. Відомостей про звільнення немає, оскільки відбував покарання в Калінінська ВК № 27 Донецької області, яка знаходиться на непідконтрольній Україні території),
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України
В С Т А Н О В И В :
02 травня 2017 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , проходив біля домоволодіння, яке розташоване за адресою : АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна з території вищевказаного домоволодіння. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, ОСОБА_6 переліз через паркан та проник на територію домоволодіння, яке належить потерпілій ОСОБА_7 .. Після чого, ОСОБА_6 , перебуваючи у дворі домоволодіння, відчинивши ривком вікно, проник до приміщення літньої кухні, де потерпіла ОСОБА_7 зберігала своє майно.
Знаходячись у приміщені літньої кухні, ОСОБА_6 побачив на підлозі металеві слюсарні тиски, які діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав з приміщення літньої кухні. Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 483 гривні 75 копійок.
Потерпіла ОСОБА_7 надала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, матеріальних та моральних претензій не має. Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та переконавшись в тому, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини, що мають значення для розгляду кримінального провадження, прийшов до висновку про розгляд кримінального провадження за її відсутності.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, не оспорював обставини кримінального правопорушення та на питання пояснив, що потерпіла ОСОБА_8 його знайома. Він прийшов до її домоволодіння, покликав її, але ніхто не відповів. Після чого він пройшов до домоволодіння, подивився у вікно літньої кухні. Побачив там металеві слюсарні тиски, вирішив їх взяти. Він рукою відчинив вікно літньої кухні, проник до приміщення кухні та взяв вказані тиски і через хвіртку вийшов з території домоволодіння. Дозволу на те, щоб взяти тиски у ОСОБА_8 він не отримував. Після, металеві тиски у нього вилучили працівники поліції. Просить не позбавляти його волі.
Окрім показів обвинуваченого ОСОБА_6 , його вина повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- відповідно до протоколу огляду місця події від 04 травня 2017 року, місцем вчинення кримінального правопорушення є приміщення літньої кухні, розташоване на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 (а.п.55-59);
- при проведенні огляду 04 травня 2017 року, ОСОБА_6 в присутності двох понятих добровільно видав працівникам поліції металевий виріб схожий на тиски. Як пояснював ОСОБА_6 під час огляду, металевий виріб це тиски, які він взяв у ОСОБА_8 без її відома, щоб у наступному їх збути (а.п.69-75);
- відповідно до висновку експерта № 2/20-398 від 30 травня 2017 року, ринкова вартість бувших у використанні тисків слюсарних станом на 02 травня 2017 року могла становити 483 гривні 75 копійок(а.п.79-82);
- під час проведення пред`явлення речей для впізнання 06 червня 2017 року потерпіла ОСОБА_7 впізнала за зовнішніми ознаками належні їй тиски (а.п.83-84);
- відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 640 від 08 червня 2017 року у ОСОБА_6 виявлено легку розумову відсталість. В період скоєння інкримінованого правопорушенню за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Також, ОСОБА_6 в період часу відповідний інкримінованому правопорушенню не перебував в тимчасово хворобливому стані, яке б позбавляло його здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними. В теперішній час ОСОБА_6 повністю усвідомлює свої дії і керує ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (а.п.91-94);
- під час проведення слідчого експерименту 12 червня 2017 року, ОСОБА_6 в присутності двох понятих та захисника ОСОБА_5 , орієнтуючись на місці, детально розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення, та показав, яким чином проникав до території домоволодіння та приміщення літньої кухні, де знаходилось вікно, через яке він проникав до приміщення літньої кухні, де знаходились металеві тиски та яким чином він покинув приміщення кухні і територію домоволодіння ( а.п. 96-102).
Суд, шляхом уточнюючих питань, в судовому засіданні встановив, що обвинувачений ОСОБА_6 орієнтується на місцевості, звідкіля ним було вчинено крадіжку, він описав предмети, які знаходяться в літній кухні, та їх розташування, а також, описав як виглядає вікно, через яке він проникав до приміщення літньої кухні.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управляння з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, рівень ризику вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб). Разом з тим, орган пробації, вважає, що лише у винятковому випадку, за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливе виконання покарання у громаді, з покладенням на засудженого певних обов`язків ( а.п. 42-43).
В судовому засіданні допитаний в якості спеціаліста представник Костянтинівського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управляння з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_9 пояснила, що під час складання досудової доповіді відділ з питань пробації керується ЗУ «Про пробацію», Кримінальним процесуальним кодексом України, Кримінально виконавчим кодексом України та Порядком складення досудової доповіді, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 200/5 від 27.01.2017 року. Представник відділу з питань пробації вважає, що у винятковому випадку, виправлення засудженого ОСОБА_6 можливо без позбавлення або обмеження волі на певний строк, з покладенням на нього обов`язків вказаних в доповіді. У випадку, якщо ОСОБА_6 не буде виконувати обов`язки, або допускати їх порушення, орган пробації буде ініціювати питання про направлення засудженого до місць позбавлення волі.
Оцінюючи досліджені докази по кримінальному провадженню з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 , в інкримінованому кримінальному правопорушенні, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, виходячи з наступного. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі, що під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Поняття "інше приміщення" включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо). Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що умисел у ОСОБА_6 на вчинення таємного викрадення металевих тисків, що мало місце 02 травня 2017 року з літньої кухні, домоволодіння розташованого за адресою : АДРЕСА_3 , виник у останнього до проникнення до приміщення літньої кухні. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 5-15кс12 від 15 листопада 2012 року, в якій Суд зазначив, що якщо особа мала намір заволодіти майном певного виду (якості, значення тощо), місце знаходження якого зумовлює вибір конкретного способу посягання, реалізація якого передбачає входження чи потрапляння в приміщення, незважаючи на режим доступу до нього (вільний/заборонений), то фізичне потрапляння до такого приміщення з означеною ціллю є незаконним… і має кваліфікуватися як, поєднане з проникненням у приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжкими злочином, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, який раніше був неодноразово судимий ( а.п. 105-106, 107-108), відбував покарання в місцях позбавлення волі, перебував на обліку у лікаря психіатра з 1992 року - по 2003 рік ( а.п. 109), у лікаря нарколога на обліку не перебуває (а.п.110), за місцем мешкання характеризується посередньо ( а.п.113), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд визнає - щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочину .
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Тож, частково приймаючи до відома досудову доповідь з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути пов`язано з позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України. Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , не погоджуючись з думкою представника органу пробації, неможливо без реального відбування призначеного покарання та не знаходить підстав для звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки, на думку суду, останній будучи неодноразово судимим за вчинення умисних в тому числі і корисливих злочинів, звільняючись з місць позбавлення волі, явно не бажає ставати на шлях виправлення, продовжує свою злочинну діяльність, не має стійких соціальних зв`язків, не займається суспільно - корисливою працею, що в сукупності свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи. Суд не погоджується з висновком досудової доповіді представника уповноваженого органу з питань пробації в частині можливості виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, лише у винятковому випадку; та вважає його суперечливим, оскільки в досудовій доповіді вказано на високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення з боку обвинуваченого, зважаючи на те, що останній раніше був неодноразово засуджений, в сукупності провів в установах виконання покарань понад 8 років, що на думку суду свідчить про стійке небажання обвинуваченого вставати на шлях виправлення. Слід зазначити, що відповідно до вимоги про судимість ( а.п. 105-106) ОСОБА_6 був засуджений 24 лютого 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2, 309 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. Строк відбування покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, за вказаним вироком відраховувався з 14 грудня 2010 року, тобто з часу його арешту. Хоча в матеріалах кримінального провадження не має належних доказів про його звільнився, однак якщо арифметично порахувати, строк покарання останньому закінчився 14 грудня 2015 року. Тому у суду не має правових підстав призначати обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням вимог ст. 71 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України. Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.ст.122,124 КПК України слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , з якого стягнути на користь держави 395 гривень 48 копійок. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 50, 65- 67 КК України, ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня фактичного затримання.
Виконання вироку в частині затримання засудженого ОСОБА_6 та доставки його до відповідної установи виконання покарань доручити Костянтинівському відділенню поліції Бахмутського відділу поліції ГУ НП України в Донецькій області після набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання. Речові докази: металеві тиски слюсарні, які зберігається у потерпілої ОСОБА_7 залишити їй, як законному володільцю.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави (балансовий рахунок: 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», код бюджетної класифікації доходу: 24060300 «Інші надходження») процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області, через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1