Провадження № 1-кп/638/796/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.11.2017м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

За участю прокурора: ОСОБА_3

Обвинуваченої: ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт № 0003172 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Буди, Харківського району, Харківської області, українки, громадянки України, має вищу освіту, розлученої, має на утриманні неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, зареєстрованої та яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,:
За ч.1 ст. 191 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , наказом № 641-к від 29.07.2016 року була прийнята на роботу в Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОМЄРАНЧ» на посаду касира в крамницю № 21/2, розташовану по вул. Сумській, 17 в м. Харкові та згідно з розділом 2 посадовою інструкції, підписаної ОСОБА_4 від 29.07.2016 року на неї були покладені обов`язки у сфері забезпечення касової дисципліни, реалізації, обліку товарно-матеріальних цінностей, а саме: п.2.2.2 здійснення операції по відображенню на касовому апараті всіх грошових сум отриманих від покупця; п.2,2.4. щодня бути підготовленим до інкасації грошових коштів і до певного часу зобов`язаний перерахувати грошові кошти в касі та зафіксувати цю суму в супровідній відомості; п.2.2.6. забезпечує збереження товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, що знаходяться в касі; п.2.2.7. забезпечує дотримання касової дисципліни та ведення відповідних книг і документів; п.2.2.9. щодня здійснює перевірку на наявність припейда. Раз в тиждень здійснює перевірку на наявність, пересорт і недостачу всіх товарів прикасової зони. У разі виявлення невідповідності повідомляє керуючому магазином, а також, згідно посадової інструкції п.5.3. несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією інструкцією, -в межах, визначених чинним законодавством України про працю; п.5.2. за правопорушення, вчинені в процесі здійсненім своєї діяльності-в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України.
В травні 2017 року до ОСОБА_4 звернулася ОСОБА_5 , з проханням про продаж їй мобільного телефону, який остання пообіцяла їй надати. Після чого, 14.05.2017 року ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на привласнення чужого майна, до якого у неї є вільний доступ та яке перебуває у її віданні, згідно посадової інструкції касира, користуючись, згідно вищевказаних обов`язків, наданими їй повноваженнями, діючи умисно, з метою протиправного заволодіння чужим майном, в приміщенні магазину «Цитрус», розташованого по вул. Сумській, 17 в м. Харкові, впевнившись в тому, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб або працівників зазначеного магазину не спостерігає та не може завадити, непомітно взяла з полиці у касовій зоні мобільний телефон, моделі «Samsung black J510 Н ZKD», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 12083 від 07.07.2017 року 5499,00 грн., який заховала у свою сумку та у кінці робочого дня винесла з приміщення магазину.
В подальшому ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись привласненим майном, яке перебувало у її віданні, на свій розсуд, а саме продала його ОСОБА_5 за 5000,00 грн., чим спричинила матеріальну шкоду ТОВ «ПОМЄРАНЧ» на загальну суму 5499,00 грн.
Обвинувачена в судовому засіданні винною себе визнала у повному обсязі. У скоєному щиросердно розкаялася. Надала пояснення про те, що визнає всі обставини так, як вони встановлені в обвинувальному акті і доповнити їй нічого.

Суд, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, зі згоди всіх сторін кримінального провадження, впевнившись у добровільності їх позиції, не досліджував інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись позицією обвинуваченої та вивченням даних про її особу.

Суд вважає вину обвинуваченої доведеною повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст. 191 КК України як привласнення і розтрата чужого майна, яке було ввірене особі і перебувало в її віданні.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима. На обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Має на утриманні малолітню дитину. Добровільно відшкодувала завдану кримінальним правопорушенням шкоду представнику потерпілого.

Щиросердне каяття обвинуваченої, допомога слідству та суду у встановленні істини у справі, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, добровільне відшкодування шкоди відповідно до ст.. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують покарання, та призначає покарання у межах санкції інкримінованої статті КК України.

Крім того, обвинуваченою ОСОБА_4 під час судового розгляду заявлено клопотання про застосування до неї п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона має на утриманні неповнолітню дитину.
Прокурор не заперечував проти застосування у відношенні обвинуваченої Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 86 КК України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в України» особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання законом про амністію.
Вiдповiдно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амнiстiю у 2016 роцi», звiльненню вiд вiдбування покарання у видi позбавлення волi на певний строк i вiд iнших покарань, не пов`язаних з позбавленням волi, пiдлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжкими або особливо тяжкими вiдповiдно до ст. 12 Кримiнального кодексу України, i особи, визнані винними у вчиненнi необережного злочину, який не є особливо тяжким вiдповiдно до ст. 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, за умови, що вказані особи не позбавленi батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами..
Відповідно до ст. 10 Закону виконання цього Закону покладається на суди. Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
Підсудна ОСОБА_4 не заперечувала проти застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році».
Згідно із ст. 13 Закону дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Враховуючи, що ОСОБА_4 , не будучи позбавленою батькiвських прав, має доньку, якій на день набрання чинностi Законом України «Про амнiстiю у 2016 роцi» не виповнилось 18 рокiв, що пiдтверджується копiєю свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 (актовий запис №23 вiд 25.07.2006 р.), вiдповiдно до якого матір`ю дитини є обвинувачена; враховуючи, що злочин, за вчинення якого засуджена ОСОБА_4 , не є тяжким і особливо тяжким, не поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 може бути звiльнена вiд вiдбування покарання за скоєний злочин.
Обмежень, зазначених у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в України» та у ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», для застосування у відношенні ОСОБА_4 вищезазначеного Закону судом не встановлено.
Долю речових доказiв суд вирiшує вiдповiдно до положень ст. 100 КПК України.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченої.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винною вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

На підставі ст. 85, ч. 2 ст. 86 КК України, п/п в) ст. 1, ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році", повністю звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Стягнути із засудженої на користь держави вартість проведеної по справі судово товарознавчої експертизина суму 495,00грн.

Речові докази по справі залишити у користуванні та володінні ОСОБА_5 , у якої вони знаходяться на зберіганні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 30-ти днів з дня проголошення, а засудженим, що утримується під вартою, у той же самий строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: