Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1873/16-к
Провадження № 1-кп/376/12/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" листопада 2017 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира кримінальне провадження
№ 0000129 по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , студента Таращанського агротехнічного коледжу Київської області, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, -

встановив:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_7 , 09 квітня 2016 року, близько 03 години 00 хвилин, на відрізку 12-14 км. автодороги «м. Сквира - с. Руде Село - м. Тетіїв», а саме на відстані 2км.+200м. від дорожнього знаку «Кінець населеного пункту Горобіївка», що на території Сквирського району Київської області, керував технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по напрямку руху в бік м. Тетіїв зі швидкістю не менше 84...95км/год., в порушення вимог п. 12.6. г) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР України), відповідно до якого «Поза населеними пунктами на всіх дорогах дозволяється рух із швидкістю: г) не більше 90км/год.», та в порушення вимог п. 2.3. б) ПДР України, відповідно до якого «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не був уважний за дорожньою обстановкою, проявивши злочинну недбалість до дорожньої обстановки, допустив неуважність та безтурботність, порушуючи вимоги п. 12.1. ПДР України, відповідно до якого «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», п. 1.10. «узбіччя» ПДР України, відповідно до якого «Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: узбіччя виділений конструктивною або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів.», не врахувавши дорожню обстановку, здійснив виїзд на праве узбіччя по напрямку його руху, де втратив контроль над рухом транспортного засобу та не зміг ним безпечно керувати, внаслідок чого, відбувся занос транспортного засобу в бік зустрічного узбіччя з подальшим його перекиданням.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка розташовувалася на задньому пасажирському сидінні, отримала тяжке тілесне ушкодження та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка розташовувалася на передньому пасажирському сидінні, від отриманого тяжкого тілесного ушкодження загинула на місці пригоди.

Згідно висновку експерта № 47/Е від 11 травня 2016 року встановлено, що у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце пошкодження у вигляді: ЗТЖ, пошкодження сечового міхура, закритої травми тазу, перелому лонних та сідничних кісток, перелому крила клубової кістки справа, перелому склепіння вертлюгової западини справа, які утворилися від дії тупого(их) предмету(ів) і по давності відповідають вище вказаному строку та обставинам, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент отримання.

Згідно висновку експерта № 37 від 12 липня 2016 року встановлено, що смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа із тяжким забоєм головного мозку (крововилив під м`яку мозкову оболонку в області основи черепа та крововилив в стовбур мозку). При дослідженні тіла трупа ОСОБА_10 виявлено наступні пошкодження. В області вискової кістки справа з переходом на нижню щелепу рана з осадненими нерівними краями, дном рани є кістки черепа та нижня щелепа розміром 14x6,5см. В області правого тім`яного бугра рана характеру вище описаного, трьома променями довжиною 6,5см., 3,5см., 3см., дном рани є кістки черепа. На правій боковій поверхні живота садно неправильної форми коричневого кольору розташоване нижче рівня шкіри розміром 28,5x7см., із косо- горизонтальними подряпинами. На задній поверхні шиї садно характеру вище описаного розміром 10x8см. В області лобу зліва садно характеру вище описаного розміром 13x10см. На передній поверхні животі зліва садно характеру вище описаного розміром 18x6см. На передній поверхні лівого та правого колінних суглобів садно характеру вище описаного розміром 0,5x0,3см. В області зовнішньої поверхні правого передпліччя в нижній третині синець синього кольору овальної форми розміром 4x3см. На зовнішній поверхні правої кисті сім саден розміром від 0,3x0,2см. до 0,5x0,3см. неправильної форми. На зовнішній поверхні лівої кисті п`ять саден характеру вище описаного розміром від 0,2x0,1см. до 05x0,4см. Перелом 2-6 ребер справа по передній підмишечній лінії. Відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа із тяжким забоєм головного мозку (крововилив під м`яку мозкову оболонку в області основи черепа та крововилив в стовбур мозку). Описані вище тілесні пошкодження виникли від дії тупих предметів або при падінні на такі, в час та за вище вказаних обставин і відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень, як небезпечні для життя.

Порушення водієм ОСОБА_7 , вимог п.п. 12.6. г), 2.3. б), 12.1., 1.10. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, перебувають в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_10 та заподіяли потерпілій ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження.

В ході судового розгляду по справі встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю ( не визнав тільки обставину перебування його в стані алкогольного сп'яніння під час інкримінованих йому дій) та показав, що він має посвідчення водія з відкритими категоріями «В» та «С», посвідчення водія отримав у 2015 році, з цього часу рахується водійський стаж. У власності його діда є автомобіль «ВАЗ 21154», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вказаним автомобілем він користується з дозволу діда. На протязі року він товаришував та зустрічався з дівчиною на ім`я ОСОБА_10 , яка навчалася разом із ним в Таращанському агротехнічному коледжі. Остання родом з Баришівського району с. Паришків. З червня 2015 року ОСОБА_11 часто з ним їздила додому до батьків, де разом відпочивали. В с. Оріховець він також товаришує з односельчанами майже свого віку, а саме - ОСОБА_12 , 1998 року народження, ОСОБА_13 , 1997 року народження, ОСОБА_14 , 1994 року народження, з якими товаришує з дитинства та разом навчалися в школі, і в селі добре знають один одного. 08 квітня 2016 року він з ОСОБА_15 приїхали близько 18 години додому до його батьків в с. Оріховець, Сквирського району. Побули у батьків та як планували, та близько 21 год. 30 хв. він разом із ОСОБА_15 пішли в центр села зустрітися з друзями. Там, вони зустрілися з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Оскільки, у вечірній час магазини вже всі були закриті, та клуб також не відкрився, то вказані друзі з якими вони зустрілися запропонували поїхати в м. Сквира, яке від с. Оріховець знаходиться на відстані 25 км. Хлопці ОСОБА_16 та ОСОБА_18 вказали, що вони мають кошти та просили його, щоб він відвіз їх до м. Сквира, де останні мали купити пиво, та знали, що він досить часто брав у свого діда автомобіль та їздив ним. Деякий час він не погоджувався так, як приїхав з навчання та був втомлений, та бажав лише відпочити разом з ОСОБА_15 спілкуючись в колі друзів. Та в подальшому, хлопці впросили його і він погодився, оскільки хотів заправити автомобіль бензином, який до цього виїздив. З 08 квітня 2016 року на 09 квітня 2016 року близько 00 годин, він з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 і ОСОБА_17 прогулюючись прийшли до його діда, якого не було дома так, як він у той час перебував на добовому чергуванні, працюючи водієм пожежної частини с. Оріховець. Його баба відпочивала, тому він не став її будити. Так як він завжди самостійно брав автомобіль, тому знав де знаходиться ключ від гаражного приміщення, яке відімкнув. Автомобіль завжди розташовувався в гаражі із ключами в замку запалення, та документи на транспортний засіб з його посвідченням водія розташовувалися в «козирку» водійського сидіння. В подальшому завів автомобіль та виїхав з гаража та подвір`я на дорогу. В автомобіль посідали ОСОБА_19 , ОСОБА_9 та ОСОБА_20 . Вони поїхали від будинку діда до стадіону, де забрали ОСОБА_21 . Також він вказав, що до того як взяв автомобіль, жодних алкогольних напоїв не вживав та взагалі не вживає, тому хлопці про це знали, та попрохали з`їздити в м. Сквира. Близько 01 години він, керуючи автомобілем «ВАЗ 21154», реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхав у м. Сквира та заїхали на АЗС «ТНК», де він заправив автомобіль, а інші хлопці взяли собі пиво. В подальшому поїхали до нічного супермаркету «АТБ», де він з ОСОБА_15 і ОСОБА_16 пішли до магазину. ОСОБА_22 та ОСОБА_9 залишилися в автомобілі. Перебуваючи в магазині тільки в одного нього були документи - посвідчення водія. В магазині, ОСОБА_16 , взяв декілька пляшок пива, а ОСОБА_11 взяла слабоалкогольний напій на зразок «Сидру». Вийшовши з магазину він сів за кермо автомобіля, ОСОБА_11 сіла на переднє пасажирське сидіння, а на задньому пасажирському сидінні з права на ліво розташувалися, як він пам`ятає, ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_18 . Керуючи автомобілем, вони поїхали з м. Сквира додому в напрямку с. Оріховець по автодорозі «м. Сквира - м. Тетіїв», проїжджаючи села, вони зупинилися в с. Шаліївка, Сквирського району, Київської області, а саме біля ставка з гойдалками. Хлопці пили пиво, а дівчата відпочивали, а саме увімкнувши музику в автомобілі вони танцювали. Разом з ними він нічого не пив та алкогольних напоїв не вживав.
В подальшому, близько 03 години, він сів за кермо автомобіля, всі інші також сіли, так, як сиділи до цього, та керуючи автомобілем він поїхав від с. Шаліївка, крізь с. Горобіївка в напрямку до с. Оріховець, Сквирського району, Київської області. Відстань складала близько 15 км. Під час руху в автомобілі голосно грала музика. Керувати автомобілем пасажири йому не заважали. Під час їзди він вказав, що декілька раз зменшував звук музики так, як відчував себе втомленим хотів вже відпочивати та звук заважав керувати автомобілем. Однак, пасажири декілька раз збільшували звук музики.
Керуючи автомобілем та рухаючись крізь села, швидкості руху не збільшував більше 60 км/год. Виїхавши за межі с. Горобіївка, збільшив швидкість руху автомобіля до 90 км/год., та продовжував рух з вказаною швидкістю по автодорозі в напрямку с. Оріховець. Автодорога була горизонтально пряма, без ухилу та поворотів, не освітлювалася, у сухому стані. Зустрічних та попутних автомобілів не було.
Під час руху, повторно декілька раз переводив погляд з дорожньої обстановки на магнітофон та зменшував звук, і оскільки дорога була пряма, то рухався прямо не викручуючи кермо. В один з таких моментів, коли він перевів погляд з магнітофона на дорогу то помітив, що на дорозі по напрямку руху заасфальтовані латки, а також малися незначні пошкодження асфальтового покриття тому, щоб їх не проїжджати вирішив їх об`їхати на швидкості, а саме «виляючи» автомобілем по всій дорозі. Коли вивертав кермо з ліва та потім праворуч, можливо і ще раз викручував кермо, повертаючись на свою смугу руху в напрямку с. Оріховець, то відчув як почало заносити задню частину автомобіля, а саме, на швидкості автомобіль кинуло на зустрічну смугу руху та задню частину почало заносити, після чого він почав застосовувати гальма та вивертати кермо в сторони, щоб втримати автомобіль. Однак, автомобіль на швидкості та при гальмуванні став не керованим та його, ще більше почало заносити в сторони. Вказані обставини відбувалися досить швидко, та він не встигав втримати автомобіль, щоб той був керований. Так, автомобіль занесло на зустрічне узбіччя, де він перекинувся та відбувся удар об дах автомобіля. Що відбувалося в подальшому та скільки ще перевертався автомобіль вказати не може. Коли автомобіль повністю зупинився, то він через деякий час прийшов до тями та помітив, що автомобіль повністю розбитий. У автомобілі на задньому пасажирському сидінні лежали хлопці ОСОБА_18 та ОСОБА_16 . Дівчат у автомобілі не було. Він самостійно виліз через водійське вікно так, як дверцята не відкривалися. Коли він виліз, то помітив попереду біля автомобіля на дорозі ОСОБА_23 , яка лежала на межі узбіччя та дороги. Вона перебувала при свідомості, намагалася щось сказати, підвестися не могла. Він відразу підійшов до автомобіля, де перебували хлопці, які також ворушилися та щось вказували, намагалися покинути автомобіль. В подальшому, шукаючи ОСОБА_24 , він помітив її дещо далі попереду автомобіля на дорозі. При огляді її, в останньої було відчутне дихання та билося серце, вона була без свідомості. В подальшому, через деякий час, він помітив, що їхав автомобіль «Деу Ланос», реєстраційний номер якого, вказати не може. З даного автомобіля вийшло декілька не знайомих йому людей та хтось викликав карету ШМД. Карета ШМД приїхала на місце пригоди через хвилин 30, та при огляді ОСОБА_25 , констатували факт настання її смерті. В подальшому вони надавали допомогу ОСОБА_23 . Його також оглядали медичні працівники, які дали випити йому заспокійливе та якісь таблетки, так як він перебував у сильно схвильованому стані. З місця пригоди госпіталізували ОСОБА_26 та ОСОБА_9 . Пазаку медичну допомогу не надавали, так як він не скаржився на біль та тілесних ушкоджень не отримав, останній перебував під деревом. В подальшому, коли оформляли місце пригоди, то ОСОБА_18 забрали знайомі і повезли додому в с. Оріховець. Після прибуття карети ШМД приїхали працівники поліції. Також він вказав, що значних тілесних ушкоджень не отримав, а тому залишився на місці пригоди та прийняв участь в оформленні місця події. Зателефонувати нікому не міг, бо не знав де його телефон. Коли вже «розвиднілося», то він почав оглядати дорогу, та помітив, що пошкоджень асфальтового покриття або ям не було, лише були заасфальтовані латки дороги. В подальшому, з працівниками поліції він поїхав до Сквирської ЦРЛ, де мав пройти процедуру освідування на стан алкогольного сп`яніння. Коли він подихав у прилад «Драгер», то прилад показав десь 0,6 проміле, хоча алкогольних напоїв він не вживав, вказане можуть підтвердити пасажири автомобіля, можливо вказаний показник міг виникнути від вживання медичних заспокійливих препаратів. Вину в даній дорожньо-транспортній пригоді він визнає, так як порушив Правила дорожнього руху, а саме був не

уважний під час керування автомобілем, і не їхав з безпечною швидкістю. Збитки заподіяні злочином повністю відшкодував потерпілій ОСОБА_9 та намагався відшкодувати потерпілій ОСОБА_27 , але не зміг найти спільну мову з останньою. Цивільний позов прокурора визнав повністю, цивільний позов потерпілої ОСОБА_27 в частині матеріальної шкоди визнав частково (в частині підтвердження належними та допустимими доказами) та в частині моральної шкоди не визнав повністю.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не зявилась у звязку з неможливістю за станом здоровя, звернулась до суду із письмовим клопотанням про розгляд кримінального провадження без її участі, будь-яких претензій до обвинуваченого вона не має, збитки заподіяні злочином їй повністю відшкодовані, просила не позбавляти волі обвинуваченого та суворо його не карати, а також поданий нею раніше цивільний позов залишити без розгляду.

Потерпіла ОСОБА_27 в судовому засіданні показала, що що її дочка - ОСОБА_10 , навчалася на другому курсі у Таращанському агротехнічному коледжі з 2014 року, де й проживала в гуртожитку та там була зареєстрована. З її слів, дочка дружила та зустрічалася з хлопцем ОСОБА_28 , який навчався разом з нею. 08 квітня 2016 року, у вечірній час, вона спілкувалася з ОСОБА_15 , яка повідомила, що перебуває в гостях у ОСОБА_29 вдома, що вони мали робити в подальшому, дочка їй не повідомила. 09 квітня 2016 року, близько 05 години 30 хвилини, їй зателефонували працівники поліції та повідомили, що її дочка загинула в ДТП, за яких обставин не пояснили. В подальшому, 11 квітня 2016 року, її рідна сестра та чоловік від другого шлюбу, забрали її дочку з моргу м. Сквира. 11 квітня 2016 року, вона поховала дочку на кладовищі с. Паришків, Баришівського району, Київської області. На похованні були присутні батьки ОСОБА_29 , які висловлювали співчуття, також вони показали місце пригоди. Детально, як саме відбулася ДТП, батьки ОСОБА_29 вказати не могли. Вони вказали, що у зазначеному ДТП винен їх син. На даний час будь-які збитки заподіяні злочином їй не відшкодовано та обвинувачений навіть не вибачився перед нею. Наполягала на максимально суворій мірі покарання відносно обвинуваченого. Позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином підтримала в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 08 квітня 2016 року, близько 22 години він перебував на стадіоні в с. Оріховець разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які є його друзями. Вони спілкувалися та пили пиво. У вказаний час, до них підійшов ОСОБА_30 зі своє дівчиною ОСОБА_15 , які перебували в подальшому з ними та спілкувалися. Вони не пили нічого, та й на час приходу ОСОБА_7 та ОСОБА_25 вони вже випили по літрі пива. У ході розмови з друзями він вказав, що має гроші та при спілкуванні попрохали, щоб ОСОБА_30 взяв автомобіль та з ним поїхати до м. Сквира, де ще купити пива. ОСОБА_29 погодився та взяв автомобіль і вони всі під керуванням ОСОБА_31 поїхали до м. Сквира, а саме до магазину «АТБ». ОСОБА_29 на той час алкогольних напоїв не вживав та не перебував у стані алкогольного сп`яніння. В м. Сквира до магазину «АТБ», вони приїхали близько опівночі, де він з ОСОБА_28 та ОСОБА_15 пішли до магазину, де він купив собі та ОСОБА_18 всього дві пляшки пива, а ОСОБА_32 та ОСОБА_23 по пляшці слабоалкогольного напою «Сидр». Після магазину, рухаючись по автодорозі «Сквира-Тетіїв» в напрямку с. Оріховець, не доїжджаючи нього, за одне село, заїхали до с. Шаліївка, де зупинилися на ставку з гойдалками. Там, він з ОСОБА_18 пили пиво, а дівчата пили свій напій, слухали музику з автомобіля. Добровольський ОСОБА_29 алкогольних напоїв не вживав, з ними пива не пив, перебував поряд з ними, спілкувався та грався на телефоні. Звідти за пів годинни до 03 години, вони зібралися їхати додому в с. Оріховець. Добровольський ОСОБА_29 сів за кермо автомобіля «ВАЗ», його дівчина ОСОБА_11 сіла на переднє пасажирське сидіння, а він сів на заднє сидіння праворуч, по середині сиділа ОСОБА_23 та за нею сидів ОСОБА_18 . Під час руху в автомобілі вони спілкувалися та слухали гучно музику. У керування автомобілем вони не втручалися. Водій періодично зменшував звук на магнітолі, однак ОСОБА_11 в подальшому збільшувала звук так як вказувала, що грає добра музика, тобто в автомобілі вони розважалися. Під час руху він спілкувався та слухав музику. Зустрічних та попутних автомобілів не було. Рухалися зі швидкістю близько 90 км/год., точніше вказати швидкість він не може, оскільки не бачив приладів автомобіля. Під час руху він відчув як водій почав «виляти» автомобілем, а саме «вильнув» різко в ліво, а потім праворуч, автомобіль почало заносити. Водій не міг впоратися з керуванням та втримати автомобіль, який заносило в бік зустрічного узбіччя, де вони і перевернулися. Він прийшов до свідомості коли ОСОБА_28 штовхав його та ОСОБА_18 . Вони перебували на задніх сидіннях та в подальшому самостійно вилізли та почали ходити біля автомобіля. В подальшому, він сів біля автомобіля та сидів там до приїзду карети ШМД, відчував біль в шиї, значних тілесних ушкодженнь, переломів не отримав. На місці пригоди бігав ОСОБА_28 та надавав дівчатам допомогу, яких повикидало з автомобіля. В подальшому його та ОСОБА_23 забрала карета ШМД. Його госпіталізували до Сквирської ЦРЛ, до відділення травматології, де перебував на стаціонарному лікуванні з 09 квітня 2016 року по 14 квітня 2016 року.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що 08 квітня 2016 року, близько 22 години, він перебував на стадіоні с. Оріховець Сквирського району разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які є його друзями. Вони спілкувалися та пили пиво. У вказаний час, до них підійшов ОСОБА_30 зі своє дівчиною ОСОБА_15 , які перебували в подальшому з ними та спілкувалися. Вони не пили нічого, та й на час приходу ОСОБА_7 та ОСОБА_25 вони вже випили по літрі пива. Він з ОСОБА_16 одразу запитали ОСОБА_7 , чи може той взяти автомобіль, на що в подальшому його умовили. У ході розмови з друзями, ОСОБА_16 вказав, що має гроші та вирішили, щоб ОСОБА_30 взяв автомобіль та з ним поїхати до м. Сквира, де ще купити пива. ОСОБА_29 погодився та взяв автомобіль, і вони всі під керуванням водія ОСОБА_31 поїхали до м. Сквира, а саме до магазину «АТБ». ОСОБА_29 на той час алкогольних напоїв не вживав та не перебував у стані алкогольного сп`яніння. В м. Сквира до магазину «АТБ», вони приїхали за опівночі, де він залишився з ОСОБА_23 у автомобілі, а ОСОБА_28 з ОСОБА_15 і ОСОБА_16 пішли до магазину, де купили дві пляшки пива, а дівчатам по пляшці слабоалкогольного напою «Сидр». Після магазину, рухаючись по автодорозі «Сквира-Тетіїв» в напрямку с. Оріховець, не доїжджаючи нього, за одне село, заїхали до с. Шаліївка, де зупинилися на ставку з гойдалками. Там, він з ОСОБА_16 пили пиво, а дівчата пили свій напій, слухали музику із автомобіля. Добровольський ОСОБА_29 алкогольних напоїв не вживав, з ними пива не пив, перебував поряд з ними, спілкувався та грався на телефоні. Звідти за пів години до 03 години, вони зібралися їхати додому в с. Оріховець. Добровольський ОСОБА_29 сів за кермо автомобіля «ВАЗ», його дівчина ОСОБА_11 сіла на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_16 сів на заднє сидіння праворуч, по середині сиділа ОСОБА_23 , а він сидів за нею. Під час руху в автомобілі вони спілкувалися та слухали гучно музику. У керування автомобілем вони не втручалися. Водій періодично зменшував звук на магнітолі, однак ОСОБА_11 в подальшому збільшувала звук так як вказувала, що грає добра музика, тобто в автомобілі вони розважалися. Під час руху він спілкувався та слухав музику, на дорогу не дивився. Зустрічних та попутних автомобілів не було. З якою швидкістю рухалися, зорієнтуватися та вказати не може, оскільки не є водієм. В подальшому він відпочивав. Під час руху він відчув, як автомобіль почав «виляти» та його заносило. Що відбувалося після цього, не пам`ятає. В подальшому лише пам`ятає, що йшов по дорозі та самостійно добрався до села. Чому пішов з місця пригоди вказати не може.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні показала, що вона працює в Українській військовій медичній академії, є професором кафедри «Військова токсикологія». 09 квітня 2016 року о 06 годині 30 хвилин, медичним працівниками в Сквирський ЦРЛ, у водія, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбиралися зразки крові, які запечатані, перебували на зберіганні за належних умов. Відібрані зразки крові, медичними працівниками Сквирської ЦРЛ не були направленні для токсикологічного дослідження, у зв`язку з чим, органом досудового розслідування витребувано два опечатані флакони крові ОСОБА_7 , з наклеєними бирками без зовнішніх пошкоджень верхньої частини місця закривання флакона. Двом флаконом зразків крові забезпечено належне зберігання в морозильній камері, за належних умов. Свідок, також вказала, що в Сквирській ЦРЛ, медичними працівниками на приймальному відділені, при госпіталізації водія ОСОБА_7 у травматологічне відділення ( згідно історії хвороби № 1738/176 від 09 квітня 2016 року, госпіталізація о 07 годині 30 хвилин), проведено огляд та встановлено медичний діагноз, де записи про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння відсутні. Безпосередньо, 09 квітня 2016 року о 08 годині 05 хвилин, водій ОСОБА_7 , пройшов освідування на стан сп`яніння на приладі «Драгер», результат тесту 0,63 проміле. З відомостей водія ОСОБА_7 встановлено, що до часу проходження тесту освідування на приладі «Драгер», останній оглядався медичними працівниками, пив заспокійливе «валер`янку» та вживав якісь таблетки, так як перебував у сильному схвильованому стані та його трусило.

Також, свідок пояснила що в організмі людини, середня швидкість розпаду (зниження концентрації) етанолу складає 0,10 0,16 проміле на годину. Якщо посилатися на результати дослідження «Драгер» (0,63 проміле), то на момент скоєння ДТП ймовірна концентрація етанолу в крові, могла складати від 1,2 до 1,5 проміле, що теоретично відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння. Однак, юридично обґрунтованим, є визначення вмісту етанолу в крові (відповідно із діючих інструкцій). Прилад «Драгер» не вимірює вміст етанолу в крові, а лише в повітрі, що видихає людина. Тому, у відповідності до діючих інструкцій, враховується результат досліджень вмісту спиртів в крові ОСОБА_7 , за результатами яких, спиртів в крові не виявлено. За умови належного зберігання, транспортування та дотримання методичних рекомендацій, під час визначення вмісту спиртів у крові, їх концентрація не зміниться. Концентрація спиртів може збільшуватися із початком розкладання (гниття) крові та її компонентів. За даними історії хвороби, лікування ОСОБА_7 , проводилося у відповідності до встановленого діагнозу (ЗЧМТ, струс головного мозку, скальпована рана голови, забій лівого плечового суглобу). За даними листка лікарських призначень, ОСОБА_7 не отримував фармацевтичні препарати, та інші лікарські засоби, що могли призвести до збільшення етанолу в крові. Слід зазначити, що не незважаючи на чутливість приладу «Драгер», в його технічних характеристиках зазначається стандартна похибка дослідження, що складає до 10 % при низьких показниках спиртів, та до 20% при високих показниках спиртів у видихуваному повітрі. Разом із тим, прилад «Драгер» може реагувати на деякі безалкогольні напої (квас, кефір), засоби особистої гігієни (ополіскувач ротової порожнини), що описано як виключення. При окремих захворюваннях пов`язаних із порушенням обміну речовин, цукровий діабет, метаболічний синдром, можливе підвищення вмісту ендогенних (внутрішніх) спиртів, в тому числі етанолу.

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні показав, що 09 квітня 2016 року, о 03 годинні 30 хвилин, він в складі СОГ Сквирського ВП ГУНП в Київській області, спільно зі спеціалістом Сквирського ВП капітаном поліції ОСОБА_35 , за вказівкою чергового Сквирського ВП, направилися на місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 09 квітня 2016 року, близько 03 години ночі на автодорозі «Сквира-Тетіїв» за с. Горобіївка, Сквирського району, Київської області. З метою забезпечення безпеки дорожнього руху та можливості нормальної організації проїзду транспортних засобів в місці ДТП, на місце події викликано ГРПП Сквирського ВП (старший ОСОБА_36 ) По приїзду на місце пригоди встановлено, що водій ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ 21154», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по автодорозі сполученням «Сквира-Тетіїв» в напрямку м. Тетіїв, за межами населеного пункту с. Горобіївка, Сквирського району, Київської області, допустив неконтрольований рух транспортного засобу, що призвело до його виїзду на зустрічне трав`яне узбіччя та подальше неодноразове перекидання транспортного засобу. Внаслідок пригоди, пасажирку автомобіля ОСОБА_10 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні, викинуло з автомобіля та від отриманих тілесних ушкоджень (травм), вона померла на місці пригоди. Інші пасажири автомобіля, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які розташовувались на задньому сидінні та водій, отримали різного роду тілесні ушкодження. Но момент приїзду СОГ, на місці пригоди перебувала карета швидкої медичної допомоги Сквирської ЦРЛ, які надавали першу медичну допомогу потерпілим, а саме ОСОБА_9 і ОСОБА_12 . Водій ОСОБА_7 перебував на місці пригоди та поводився «неадекватно». В присутності працівників поліції, ОСОБА_7 , будь яка медична допомога не надавалася. Візуально було встановлено, що до приїзду СОГ, ОСОБА_7 , медичними працівниками надана перша медична допомога, про що свідчало наявність оброблених ран розчином «Зелені» та бинтова пов`язка на одній із кистей рук. Після приїзду СОГ, медичними працівниками з місця події госпіталізовано потерпілих, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . Водій ОСОБА_7 від госпіталізації відмовився, так як почував себе добре та тілесні ушкодження, які отримав внаслідок ДТП, були незначними. В подальшому він повідомив оперативного чергового Сквирського ВП про те, що внаслідок описаної пригоди загинула людина ОСОБА_10 . Далі черговим викликано СОГ ГУ, з метою оформлення місця вчинення ДТП, тобто складання необхідних процесуальних документів. СОГ та ГРПП Сквирського ВП залишились на місці ДТП та забезпечували збереження слідів на місці вчинення ДТП і організовували нормальний рух транспортних засобів. За час очікування СОГ ГУ, водій ОСОБА_7 поводив себе «неадекватно», намагався покінчити життя самогубством, а саме хотів перерізати вени на руках за допомогою уламків від розбитого скла автомобіля. «Неадекватна» поведінка ОСОБА_7 , на його думку, була спричинена його станом алкогольного сп`яніння та тим, що внаслідок ДТП, а саме з його вини, загинула його дівчина. Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 проглядався досить чітко, та виражався у хиткій ході, незв`язній мові та чітким запахом алкоголю з ротової порожнини. Він також повідомив, що в присутності всіх працівників поліції Сквирського ВП, ОСОБА_7 розповідав, що напередодні він спільно зі всіма учасниками ДТП, відпочивали на території фруктового садка в с. Шаліївка, Сквирського району, Київської області. Під час відпочинку, всі учасники ДТП вживали різного роду спиртні напої, зокрема ОСОБА_7 розповідав, що особисто він випив 1,5 (півтора) літра пива, після чого сів за кермо вищевказаного автомобіля. Надалі на місце події прибув старший слідчий ВР ДТП СУ ГУНП в Київській області підполковник ОСОБА_37 , який залучив двох понятих та провів огляд місця пригоди і склав відповідні документи. Після складання документів, за допомогою тестеру «Драгер», який виданий працівниками ГРПП Сквирського ВП, ОСОБА_7 пройшов процедуру освідування на стан алкогольного сп`яніння. За результатами проведення тесту встановлено, що ОСОБА_7 , перебував в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому автомобіль було евакуйовано на «штрафмайданчик» та робота СОГ Сквирського ВП на місці пригоди закінчена.

Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні показав, що 09 квітня 2016 року, близько 03 години, точного часу вказати не може, він був присутній під час оформлення ДТП, яке мало місце за межами населеного пункту с. Горобіївка, Сквирського району, Київської області на автодорозі в напрямку с. Оріховець, Сквирського району, Київської області. В ДТП потрапив автомобіль марки «ВАЗ 21154», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 . Но момент його приїзду на місце пригоди, водій ОСОБА_7 знаходився на місці, також на місці пригоди залишався труп ОСОБА_10 , двоє інших пасажирів, каретою ШМД були доставлені до Сквирської ЦРЛ. За час очікування СОГ ГУ, водій ОСОБА_7 поводив себе «неадекватно», намагався покінчити життя самогубством порізати вени на руці уламками скла. Також, візуально було помітно, що ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, яке виражалося у хиткій ході, незв`язній мові та різким запахом алкоголю з ротової порожнини. В присутності всіх працівників поліції, ОСОБА_7 розповідав, що перед ДТП, він, спільно з учасниками ДТП, відпочивав на території фруктового садка в с. Шаліївка, та під час відпочинку випив 1,5 (півтора) літра пива, після чого сів за кермо автомобіля. Після складання відповідних документів ОМП, ОСОБА_7 , за допомогою алкотестера «Драгер», було освідовано на стан вживання алкоголю, та стан алкогольного сп`яніння останнього підтвердився. Також свідок вказав, що ним особисто було доставлено ОСОБА_7 до приймального відділення Сквирської ЦРЛ. Чи проводився забір крові у останнього, йому не відомо.

Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні показав, що 09 квітня 2016 року, близько 02-03 ночі, він прибув на виклик про дорожньо-транспортну пригоду, де констатували смерть ОСОБА_10 , інша потерпіла була у тяжкому стані. Окрім них було ще три хлопця. Він також вказав, що водію автомобіля ОСОБА_7 допомоги не надавали, він поводив себе «неадекватно», намагався покінчити життя самогубством. Не виключає, що вказана поведінка була викликана алкогольним сп`янінням. Чи перебував обвинувачений в стані алкогольного сп`яніння, сказати не може..

Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні показала, що коли вона прибула на місце ДТП, то ОСОБА_10 була вже мертва, а інші пасажири скаржилися на різного роду болі. Також, вона зазначила, що один із пасажирів автомобіля був дуже п`яний, нецензурно висловлювався до медичних працівників, після чого пішов спати. Свідок, також підтвердила факт «неадекватної» поведінки ОСОБА_7 , зокрема те, що він намагався покінчити життя самогубством. Свідок зазначила, що чула запах алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_7 , будь-яких препаратів ОСОБА_7 вона не надавала.

Свідок ОСОБА_41 у судовому засіданні показав, що коли він прибув на місце ДТП, водій автомобіля був дуже збуджений, намагався покінчити життя самогубством, а саме шляхом повішення.

Крім того, в ході судового розгляду судом досліджені документи, що є доказами у кримінальному провадженні, зокрема:

- протоколи огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09 квітня 2016 року (том 1, а.п. 12-18) та огляду транспортного засобу (том 1, а.п. 19-22) разом із та схемою дорожньо-транспортної пригоди та ілюстраційними таблицями (том 1, а.п. 23-48);

- лист Служби автомобільних доріг у Київській області від 26 квітня 2016 року з доданою таблицею (том 1, а.п. 42-43);

- лист Центральної геофізичної лабораторії від 26 квітня 2016 року (том 1, а.п. 44);

- результат тесту на приладі «Драгер» (том 1, а.п. 45);

- протокол огляду місця події з доданими фото (том 1, а.п. 141-142);

- висновок експерта № 923/25 від 05 травня 2016 року ( том 1, а.п. 150-151);

- висновок експерта № 49/Е від 24 травня 2016 року (том 1, а.п. 153-155);

- медична картка стаціонарного хворого (том 1, а.п. 157);

- висновок експерта № 48/Е від 11 травня 2016 року (том 1, а.п. 164-165);

- висновок експерта № 47/Е від 11 травня 2016 року (том 1, а.п. 167-169);

- висновок експерта № 37 від 12 липня 2016 року ( том 1, а.п. 172-174);

- висновок експерта № 1072 від 14 квітня 2016 року ( том 1, а.п. 175);

- висновок експерта № 505 від 05 травня 2016 року ( том 1, а.п. 176-177);

- протокол огляду місця події від 27 квітня 2016 року разом із ілюстраційними таблицями (том 1, а.п. 180-184);

- висновок експерта № 6570/16-52 від 27 травня 2016 року разом із доданими таблицями ( том 1, а.п. 190-206);

- висновок експерта № 8-02/521 від 23 травня 2016 року ( том 1, а.п. 212-214);

- протокол проведення слідчого експерименту від 27 квітня 2016 року разом із доданими схемою та ілюстраційними таблицями (том 1, а.п. 218-226);

- висновок експерта № 8-02/517 від 23 травня 2016 року ( том 1, а.п. 232-233);

- висновок експерта № 11117/16-61 від 26 вересня 2016 року ( том 2, а.п. 52-57).

Таким чином, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України повністю, крім обставини перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час інкримінованих йому дій, суд оцінюючи в сукупності вищевказані докази, що зібрані сторонами кримінального провадження та досліджені безпосередньо в судовому засіданні, дійшов висновку, що дії обвинуваченого кваліфіковані вірно та обгрунтовано по ч. 2 ст. 286 КК України, а також вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Таким чином, діяння обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого та заподіяли тяжке тілесне ушкодження.
Відповідно до ч. 1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Потерпіла ОСОБА_9 звернулась до суду з позовом до обвинуваченого про відшкодування матеріальних та моральних збитків на загальну суму 73491 грн.36 коп. та в подальшому подала письмове клопотання, в якому просила суд залишити позов без розгляду, що підлягає задоволенню, а позов залишенню без розгляду.

Прокуратура Київської області звернулася до суду з позовом в інтересах держави про стягнення з обвинуваченого на користь «Сквирської центральної районної лікарні» Управління охорони здоров`я Київської обласної держаної адміністрації Міністерства охорони здоров`я України витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування хворих на загальну суму 3692 гривні, а саме: 1624 гривні 20 копійок, витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_9 ; 516 гривень 95 копійок, витрат, понесених на стаціонарне лікування свідка ОСОБА_12 ; 1550 гривень 85 копійок, витрат, понесених на стаціонарне лікування обвинуваченого ОСОБА_7 .

Згідно зі ст. 1206 ЦК України, кошти які були витрачені закладом охорони здоров`я на лікування хворих, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин.

«Сквирська центральна районна лікарня» Управління охорони здоров`я Київської обласної держаної адміністрації Міністерства охорони здоров`я України, є структурним підрозділом Міністерства охорони здоров`я України та відноситься до державних лікувальних закладів, тому прокуратура Київської області звернулася до суду з даним позовом в інтересах держави.

Суд вважає, що вищевказані позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки підтверджуються матеріалами справи, а крім того, обвинувачений визнав їх в повному обсязі.

Крім того, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_27 в розмірі 648 мінімальних заробітних плат про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року вказує, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

По справі встановлено, що потерпілій ОСОБА_27 злочинними діями обвинуваченого заподіяно моральні страждання, які полягають в тому, що загинула її єдина дитина. Смерть дочки спричинила сильне нервове потрясіння для матері, їй доводиться переживати негативні емоції, порушився її нормальний спосіб життя та сон, що потягнуло за собою погіршення її психічного та фізичного здоров`я та інші негативні наслідки.

П. 9 названої Постанови Пленуму Верховного Суду України вказує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи № 11117/16-61 від 26 вересня 2016 року ( том 2, а.п. 52-57), за умови доведення у судовому порядку провини обвинуваченого, орієнтовний розмір моральної шкоди, завданої потерпілій ОСОБА_27 внаслідок загибелі її рідної доньки ОСОБА_10 у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 09 квітня 2016 року за участю водія ОСОБА_7 , з урахуванням психологічних коефіцієнтів складатиме 648 мінімальних заробітних плат, розмір яких установлюється рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, чинному на момент винесення рішення суду.
Щодо заявленого розміру моральної шкоди що на даний момент складає 2 073 600грн. (648х3200 грн.), суд прийшов до переконання, що заявлені потерпілою ОСОБА_10 вимоги завищені, тому визначаючи суму заподіяної моральної шкоди потерпілій ОСОБА_10 , суд бере до уваги вище наведене, одночасно враховує ступінь вини обвинуваченого, і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості визначає розмір заподіяної моральної шкоди потерпілій ОСОБА_10 у сумі 500 000 (пятсот тисяч) грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого.
Крім того, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_27 в розмірі 36818 (тридцять шість тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 32 коп.про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна протиправними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Задовольняючи повністю цивільний позов потерпілої в частині стягнення з обвинуваченого, матеріальної шкоди в розмірі 36818 (тридцять шість тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 32 коп., суд виходить з того, що він доведений належними та допустимими доказами доданими до позовної заяви ( том 1 а.п. 87-111; том 2 а.п. 22- 47).
Також, суд, вважає, що обставина перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 09 квітня 2016 року, близько 03 години 00 хвилин, не зайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, що можуть підтвердити вказану обставину та спростувати покази обвинуваченого в цій частині.

Зокрема, відповідно до п.2 спільного Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визнано таким, що втратив чинність, спільний наказ Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 вересня 2009 року N 400/666 "Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2009 року за N 931/16947 (із змінами).

В п.8 Розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" зазначено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Пунктом 9 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

В п.3 Розділу ІІІ Інструкції зазначено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Згідно вимог п.16 Розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно п.22 Розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ч.2 ст.86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Оскільки дорожньо-транспортна пригода за участю обвинуваченого сталася 09 квітня 2016 року, о 03-й годині ночі, а відібрання зразків крові та проходження тесту на приладі «Драгер» на стан сп`яніння, було проведено всупереч вимогам п.9 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735.

Зокрема, проходження тесту на приладі «Драгер» було проведено 09 квітня 2016 року о 08 год 05 хв. (том 1 а.п. 45) та відібрання відповідних зразків крові було проведено 09 квітня 2016 року о 06 год 30 хв. (том 1 а.п. 141 146, 157), а тому вказані докази щодо огляду ОСОБА_7 на стан сп`яніння слід визнати не допустимими доказами.

Суд, не приймає до уваги покази допитаних в судовому засіданні свідків в частині наявності (відсутності) стану алкогольного сп`яніння у обвинуваченого на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, оскільки вважає що покази свідків не можуть бути належними та допустимими доказами перебування особи в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, оскільки стороною обвинувачення не надано належних та допустимихх доказів перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння на момент дорожньо-транспортної пригоди та судом не здобуто таких доказів в ході судового розгляду, суд вважає виключити з об`єму обвинувачення ОСОБА_7 факт перебування його в стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди та відповідно порушення ним вимог пункту 2.9. а) Правил дорожнього руху.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_7 раніше не судимий, злочин вчинив тяжкий, з необережності, характеризується позитивно.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд відносить часткове добровільне відшкодування завданого збитку.
Суд не вбачає в діях обвинуваченого пом`якшуючої обставини, як щире каяття, виходячи з наступного. Щирим, каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася. Даних про таку оцінку обвинуваченим своїх дій у матеріалах справи не має. Обвинувачений не відшкодував завдані збитки потерпілій ОСОБА_27 , не вибачився жодного разу у вищевказаної потерпілої, тим самим не показав жалю з приводу вчиненого та не бажав хоча б якимось чином, виправити ситуацію.

Також, виходячи з вищевказаного, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище вказані обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення ОСОБА_7 , основного покарання по ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Поряд з цим, враховуючи що даним злочином заподіяно тяжкі наслідки (смерть людини та тяжкі тілесні ушкодження іншій особі), а також враховуючи думку потерпілої ОСОБА_27 , яка просила суд призначити обвинуваченому максимально сувору міру покарання та позбавити його волі, суд не вбачає підстав для застосування ст. ст. 69,75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому.

Також, виходячи з вищевказаного, суд вважає призначити обвинуваченому додаткове покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Процесуальні витрати по справі стягнути з обвинуваченого.

Також, суд вважає до набрання даним вироком законної сили,обрати обвинуваченому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Речові докази : медичну картку, - залишити в матеріалах кримінального провадження, інші повернути за належністю.

Виходячи з вищевказаного, керуючись ст. 370,374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання п`ять років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
ОСОБА_7 , до набрання даним вироком законної сили,обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і утримувати в Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відраховувати з 27 листопада 2017 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування матеріальних та моральних збитків на загальну суму 73491 грн.36 коп. залишити без розгляду.

Цивільний позов Прокуратури Київської області, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь «Сквирської центральної районної лікарні» Управління охорони здоров`я Київської обласної держаної адміністрації Міністерства охорони здоров`я України витрати понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування хворих на загальну суму 3692 (три тисячі шістсот дев`яносто дві) гривні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_27 про стягнення моральної шкоди заподіяної злочином задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_27 моральну шкоду заподіяну злочином в розмірі 500 000 (пятсот тисяч) грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_27 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної злочином задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_27 матеріальну шкоду заподіяну злочином в розмірі 36818 (тридцять шість тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 32 коп.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 8222 ( вісім тисяч двісті двадцять дві) грн. 70 коп.

Речові докази :

-медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_7 , - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-автомобіль марки «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_1 та ліві колеса вказаного автомобіля, а саме переднє та заднє, - повернути власнику, ОСОБА_42 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сквирський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя