Справа № 211/3468/16-к
Провадження № 1-кп/211/185/18
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001518 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрове Петрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середньо спеціальна, одруженого, на утримані має малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України , суд,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , 15 червня 2016 року, приблизно о 16 год. 30 хв., разом з ОСОБА_7 знаходився в приміщені кіоску з прийому вторинної сировини, який розташований біля будинку АДРЕСА_3 , де в нього виник словесний конфлікт з працівниками вказаного кіоску ОСОБА_8 .

В цей же момент, до вказаного кіоску зайшов ОСОБА_5 , який являється чоловіком ОСОБА_8 , та побачив вказаний конфлікт, в зв`язку з чим зробив ОСОБА_4 обґрунтоване зауваження з приводу його поведінки та попросив останнього покинути приміщення кіоску.

Почувши вказане обґрунтоване зауваження, ОСОБА_4 відреагував агресивно, в результаті чого між ним та ОСОБА_5 сталася сварка, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, 15.06.2016 близько 16:40 годин, знаходячись в приміщенні кіоску з прийому вторинної сировини, який розташований біля будинку АДРЕСА_3 , умисно, цілеспрямовано, зі значною силою, наніс ОСОБА_5 невстановлену кількість ударів рукою зжатою в кулак в область голови та обличчя, після чого, ОСОБА_5 вийшов з вказаного кіоску, де його наздогнав ОСОБА_4 , та, продовжуючи свої злочинні дії, умисно, цілеспрямовано, зі значною силою, наніс ОСОБА_5 один удар ногою в область голови, в результаті чого останній втратив свідомість та впав на асфальтоване покриття, а ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась забоєм головного мозку з контузивними вогнищами в правій лобній долі, субарахноідальним крововиливом; перелом спинки носу, забійна рана голови, синці обличчя, які згідно висновку експерта №1339 від 20.07.2016 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України визнав частково. Пояснив, що дійсно 15.06.2016 року у вечірній час, у приміщені кіоску з прийому вторинної сировини, розташованого біля будинку АДРЕСА_3 , в ході сварки з працівником даного кіоску, а потім з потерпілим ОСОБА_5 , наніс йому тілесні ушкодження в область голови та обличчя. Однак в ході даної сварки потерпілий був агресивний, виштовхував з кіоску, та також намагався вдарити його в область голови, однак вдарив його по руці, якою він закрився від нанесення удару. Цивільний позов визнає частково.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, підтверджується показами потерпілого, свідка, матеріалами справи.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що в ході сварки 15.06.2016 року, в приміщені кіоску з прийому вторинної сировини, розташованого біля будинку АДРЕСА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 зі значною силою наніс йому декілька ударів кулаком в область голови та обличчя , чим спричинив йому тілесні ушкодження а також матеріальну та моральну шкоду. Зазначив що до цього часу обвинувачений йому нічого не відшкодував, вимоги цивільного позову підтримує та просить задовольнити, при винесенні покарання покладається на розсуд суду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , пояснила, що 15.06.2016 року вона працювала в пункті прийому вторинної сировини, за адресою: АДРЕСА_3 , та о 16-00 годині до пункту прийшов ОСОБА_7 , з макулатурою, яку залишив у пункті та попросив почекати його, оскільки принесе іншу частину макулатури. Залишену макулатуру вона зважила. Пізніше ОСОБА_7 повернувся разом з обвинуваченим ОСОБА_4 та принесли макулатуру в каструлі. На її прохання перекласти макулатуру у мішок для зважування, вони відреагували обуренням, були у нетверезому стані. Обвинувачений ОСОБА_4 почав кричати висловлюючись нецензурною лайкою та хватати її за руки, на що її чоловік ОСОБА_5 зробивши ОСОБА_4 зауваження, попрохав його вийти з приміщення кіоску, на що останній почав йому погрожувати та кидатися до нього, від чого вони опинилися на вулиці, та між її чоловіком ОСОБА_5 та ОСОБА_4 почалася бійка, в ході якої ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_5 кулаком в обличчя, а потім ногою в область голови , від чого ОСОБА_5 впав на землю, та втратив свідомість. Злякавшись за чоловіка, вона почала кричати, на що підійшли перехожі, та почали надавати ОСОБА_5 допомогу, також була викликана швидка допомога. Додатково зазначила, що в ході бійки ОСОБА_7 стояв і нічого не робив, а її чоловік ОСОБА_5 ніяких ударів ОСОБА_4 не наносив.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що на початку літа 2016 року, у вечірній час проходячи біля кіоску прийому вторинної сировини по вул. Вечірньокутська м. Кривого Рогу, чув крики «Помогите», «Что ты делаешь», проте що було у приміщенні кіоску не бачив, було темно через погане освітлення, зрозумів що начебто між двома чоловіками виник якийсь конфлікт, також бачив що начебто обвинуваченого намагалися виштовхнути з приміщення кіоску. Коли всі вийшли на вулицю, йому здалося що все припинилося, проте коли потерпілий намагався підняти палку, обвинувачений вдарив його ногою по голові в область носу, від чого потерпілий впав та втратив свідомість, в нього пішла кров, підійшовши до потерпілого, обвинувачений втік.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що в літку 2016 року він зустрів обвинуваченого ОСОБА_4 , та попрохав його допомогти йому донести макулатуру до пункту прийому вторинної сировини, що знаходиться по вул. Вечірньокутська м. Кривого Рогу. Зайшовши до кіоску, приймальниця зважила макулатуру, та йому здалося що вага начебто менша, ніж повинна бути, про що сказав приймальниці та подзвонив дружині, щоб та принесла кантор. Знаходячись разом з ОСОБА_4 у кіоску, зайшов чоловік який почав нервувати та скандалити, чіплявся до ОСОБА_4 , виганяв та виштовхував його з кіоску, при цьому приймальниця погрожувала трубою. В ході конфлікту, між ОСОБА_4 та тим чоловіком зав`язалася бійка, та ОСОБА_4 захищаючись від чоловіка, вдарив його ногою в область голови, від чого той впав, та при падінні вдарився головою об асфальт і втратив свідомість, після чого ОСОБА_4 втік. Додатково зазначив що факту нанесення ударів ОСОБА_4 потерпілому не бачив.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що літом 2016 року їй подзвонив її чоловік ОСОБА_7 , та попрохав принести кантор до пункту прийому вторинної сировини, що знаходиться по вул. Вечірньокутська м. Кривого Рогу. Зупинившись зі своєю знайомою неподалік вказаного пункту, почула крик та обернувшись, побачила бійку між потерпілим та обвинуваченим в ході якого обвинувачений вдарив потерпілого ногою в область голови, від чого потерпілий впав на асфальт. Також бачила як приймальниця вдарила ОСОБА_4 по спині. Підбігши до потерпілого, ОСОБА_4 втік, вона почала надавати потерпілому допомогу, оскільки він був без свідомості, в нього була кров на голові та синці під очима.

Вина обвинуваченого у вчинені злочину підтверджується також матеріалами справи:
- витягом з кримінального провадження № 0001518 (л.с. 36);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_5 (л.с. 38), відповідно до якого ОСОБА_5 просить притягнути до відповідальності невідому особу, яка 15.06.2016 року заподіяла тілесні ушкодження;

- протоколом огляду місця події (л.с. 43);

- рапортом інспектора Довгинцівського ВП КВП ГУНП в дніпропетровській області від 15.06.2016 року (л.с. 48), з якого вбачається, що з прийомного покою надійшло повідомлення, про те, що ними надано медичну допомогу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання зі свідком ОСОБА_7 , який на фотознімку під № 1 - ОСОБА_4 , впізнав як чоловіка котрий 15.06.2016 року приблизно о 16-50 годині біля кіоску з прийому вторинної сировини, умисно зі значною силою наніс ОСОБА_5 один удар ногою в область голови ( л.с. 66-68);

- протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання зі свідком ОСОБА_11 , який на фотознімку під № 1 - ОСОБА_4 , впізнав як чоловіка котрий 15.06.2016 року приблизно о 16-50 годині біля кіоску з прийому вторинної сировини, наніс чоловіку удар ногою в область голови ( л.с. 69-71);

- протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання з потерпілим ОСОБА_5 , який на фотознімку під № 4 - ОСОБА_4 , впізнав як чоловіка котрий 15.06.2016 року знаходячись в кіоску з прийому вторинної сировини, наніс йому удари кулаками в область голови , після чого один удар ногою в область голови ( л.с. 72-74);

- протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання, зі свідком ОСОБА_8 , яка на фотознімку під № 3 - ОСОБА_4 , впізнала як чоловіка котрий 15.06.2016 року приблизно о 16-50 годині знаходячись в кіоску з прийому вторинної сировини, вдарив ОСОБА_5 руками в область голови та тіла? та наніс ОСОБА_5 один удар ногою в область голови ( л.с. 75-77);

- протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання зі свідком ОСОБА_10 , яка на фотознімку під № 3 - ОСОБА_4 , впізнав як чоловіка котрий 15.06.2016 року біля кіоску з прийому вторинної сировини, умисно наніс ОСОБА_5 один удар ногою в область голови ( л.с. 78-80);

- висновком експерта № 1339 від 20.07.2016 року (л.с. 85-86), відповідно до якого у ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження - закрита черепно мозкова травма, яка супроводжувалась забоєм головного мозку з контузив ними вогнищами в правій лобній долі, субарахноідальним крововиливом; перелом кісток спини носу, забійна рана голови, синці обличчя. Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею. За своїм характером дані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а також іншими матеріалами.

Оцінюючи докази, суд вважає їх достовірними, так як вони відповідають фактичним обставинам, узгоджуються з іншими доказами, тому суд кладе їх в основу вироку.
На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ст. 122 ч.1 КК України, за ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, суспільну небезпеку вчиненого ним злочину,що він вчинив кримінальне правопорушення , яке відповідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, за місцем проживання характеризуєтьсяпосередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, у вчиненому правопорушенні свою провину визнає частково, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на утриманні має малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжких наслідків від злочину не настало, обставини, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України та обставини, відповідно до вимог ст. 67 КК України, які обтяжують покарання - не виявлені.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого, суд, приймає до уваги положення ст. 65 КК України, про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити основне покарання із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

Разом із цим, ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії оскільки має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно якого батьківських прав не позбавлений , у зв`язку з чим прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти застосування щодо ОСОБА_6 акт амністії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIІI від 22.12.2016 року.

Пунктом «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого батьківських прав він не позбавлений.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив злочин до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», інкримінований йому злочин не є тяжким, останній на момент набрання чинності цим Законом має неповнолітню дитину відносно якго він не позбавлений батьківських прав про що свідчить повідомлення органу опіки, та згідно його заяви просить застосувати щодо нього акт амністії, суд вважає, що ОСОБА_6 підпадає під дію п. «в» ст. 1 цього Закону, а тому його слід звільнити від відбування покарання.

Обставини, передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до обвинуваченого судом не встановлені.

Потерпілим ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов у якому, останні просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 1329, 22 грн., та моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн.

Так цивільний позов потерпілого в частині стягнення із обвинуваченого витрат на придбання ліків та витрат на проведення судово медичної експертизи підлягає частковому задоволенню у сумі 1279,22 грн.
Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілий ОСОБА_5 витратив на своє лікування 1001,65 грн., що підтверджується долученими до позовної заяви квитанціями, тому суд вирішив, що вартість лікування підлягає стягненню з ОСОБА_4 , проте суму сплачену за проведення судово медичної експертизи ОСОБА_5 заявив до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 у подвійному розмірі додавши дві однакові квитанції № 0.0.576721094.1 від 01.07.2016 року на суму 277,57 грн., тож 1001,65 грн. + 277,57 грн. = 1279,22 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування.
ОСОБА_5 у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, проходив лікування у лікаря невролога (а.с. 26-27), у зв`язку з чим був позбавлений вести звичайний спосіб життя, змушений перетерпіти фізичні та душевні страждання. Але розмір її у 30 000,00 грн. не відповідає вимогам розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду на його користь у розмірі 5000 грн.
Отже, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 слід задоволити частково та стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди в сумі 1279,22 грн. та 5000 грв. в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, відмовивши в решті позовних вимог.
Судові витрати відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України «Про амністію у 2016 році», суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 ( два ) роки обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку в 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання внаслідок акту амністії.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 1279 ( одна тисяча двісті сімдесят дев`ять ) грн. 22 коп., та моральну шкоду у розмірі 5000 ( п"ять тисяч) грн., а всього 6279 ( шість тисяч двісті сімдесят дев"ять) грв. 22 коп.
В іншій частині позову - відмовити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1