Провадження № 1-кп/748/2/18
Єдиний унікальний № справи 748/1983/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2018 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження №0000261 від 13 березня 2013 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красилівка Бахмацького району Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, з погашеною судимістю в силу ч.2 ст.90 КК України, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України;
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи засудженим 20.07.2011 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт, відпрацював лише 28 годин і з 15.09.2011 року став ухилятись від відбування громадських робіт.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінуємому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.389 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинуваченні не оспорював, у скоєному щиро розкаявся та по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що дійсно згідно вироку суду повинен був відбувати покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. Оскільки він на той час проживав у товариша у селі Мохнатин Чернігівського району Чернігівської області, то відпрацьовував громадські роботи на території сільської ради і відпрацював загалом 28 годин, а потім був вимушений покинути тимчасове місце проживання і поїхав на заробітки до м. Києва. Про своє рішення він контролюючі органи не повідомляв і не залишив свої контактні дані. Про те, що його шукають правоохоронні органи він знав. Так відбувалось до літа 2017 року, а потім він переїхав проживати у м. Бахмач Чернігівської області, де живе його мати та вітчим. У листопаді 2017 року від працівника поліції він дізнався, що необхідно з`явитись до Чернігівського районного суду Чернігівської області для розгляду даної справи. У скоєному щиро кається.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує: характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного - його вік, сімейний стан, освіту, стан здоров`я, те, що ОСОБА_3 не працює, дані про його притягнення до кримінальної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття, а обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.
Судом враховується, що ОСОБА_3 було не відбуто частину покарання у виді громадських робіт на строк 52 години, призначеного згідно вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 липня 2011 року, однак згідно ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 9 листопада 2017 року, яка набрала законної сили 13.11.2017 р., ОСОБА_3 було звільнено від відбування покарання за вказаним виром суду, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, а згідно частини 2 статті 90 КК України якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченні строків давності виконання вироку.
Таким чином, суд призначає покарання ОСОБА_3 без застосування положень ст.ст.71, 72 КК України.
Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.
Ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, його особу, наявність обставини, що пом`якшує його покарання, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання у виді арешту в межах санкції частини 2 статті 389 КК України, якою передбачена відповідальність за вчинений ним злочини, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 , до набрання вироком суду законної сили, не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, призначивши покарання у виді арешту на строк три місяці.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання.
На вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захисникові.
Суддя ОСОБА_1