АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/2117/17 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 619/386/16-к ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за апеляційною скаргою обвинуваченої на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 19 травня 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Прудянка Дергачівського району Харківської області, громадянка України, не працює, не заміжня, з середньою освітою, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима: 07.09.2011 року за вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ст. 185 ч.2 КК України до покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільнена 27.09.2013 року за відбуттям покарання, -
визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і їй призначено покарання 4 роки позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 14.04.2017 року (з урахуванням ухвали того ж суду від 26 липня 2017 року).
У строк покарання ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення з 27.12.2015 року по 19.12.2016 рік, а також з 14.04.2017 року по день набрання законної сили вироком суду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (з урахуванням ухвали того ж суду від 26 липня 2017 року).
Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення експертиз на користь держави у розмірі 306. 90 грн.
Як встановив суд, 27.12.2015 року приблизно о 18 год. 45 хв., знаходячись за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Прудянка, поблизу пров. Другої П`ятирічки, біля моста через річку розташовану поруч вказаного провулку, раніше судима ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, усвідомлюючи подальшу відкритість своїх злочинних дій прослідувала за громадянкою ОСОБА_9 , та догнавши її, знаходячись позаду, нанесла їй удари господарчою сумкою с двома парами взуття у задню частину голови. Після чого заволоділа її сумкою світло-коричневого кольору у якій знаходилися: окуляри для корегування зору у футлярі, помада рожевого кольору у пластиковій обробці синього кольору, кругле складне дзеркальце торгівельної марки «Максфактор». Також у сумці знаходилися продукти харчування які не мають матеріальної цінності для потерпілої: упаковка кетчупу «Щедро-шашличний» 200 г, пачка вершкового масла «Селянське-солодковершкове» 200 г, пляшка горілки «Перепелка» 0,2 л.
Після чого ОСОБА_8 , з місця пригоди зникла, скориставшись викраденим майном на свій розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_9 , матеріальний збиток на загальну суму 668 гривень.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_9 , було причинено тілесні ушкодження, у вигляді синців в потиличній області голови, які згідно судово-медичної експертизи №217/15Д від 13.01.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі з доповненнями, обвинувачена ОСОБА_8 просить скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що суд врахував лише показання потерпілої та свідка, надані останніми під час досудового розслідування, та не надав оцінку доказам, які прямо свідчать про її невинуватість у вчиненні злочину. Так, просить врахувати, що потерпіла під час судового розгляду зазначила, що вона лише може припустити, що злочин вчинено обвинуваченою, показання потерпілої суперечать показанням зацікавленого свідка, який має неприязні стосунки з обвинуваченою. Вважає, що кримінальне провадження розглянуто з обвинувальним ухилом, з урахуванням її первинних показань та на підставі припущень потерпілої та свідка. Вказує, що злочин вона не вчиняла, будь-яких доказів її вини стороною обвинувачення не надано. Зазначає також, що прокурор, який брав участь у судовому розгляді, не входить до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні. Просить врахувати, що майно потерпілої було вилучено за місцем проживання свідка ОСОБА_10 , яка перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння подала заяву про вчинення злочину.

Крім того, обвинувачена заявила клопотання про застосування щодо неї положень Закону України «Про амністію у 2016 році».
Заслухавши доповідь судді, обвинувачену ОСОБА_8 , яка просила задовольнити подану нею апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, прокурора, який вважав вирок суду законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за обставин, вказаних у вироку, є обґрунтованими, оскільки підтверджені зібраними по справі та перевіреними в ході судового слідства доказами в їх сукупності.

Обвинувачена ОСОБА_8 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала і вказала, що ударів потерпілій вона не наносила та не викрадала її майно.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, вона підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Так, допитана судом свідок ОСОБА_10 вказала, що 27.12.2015 року протягом дня вона знаходилась за місцем мешкання разом з ОСОБА_8 . Остання запропонувала їй йти до центру с.Прудянка Дергачівського району Харківської області . Вона разом з ОСОБА_8 прийшли до крамниці в с.Прудянка, де остання побачила місцеву жительку, яку вона знала під ім`ям « ОСОБА_11 ». ОСОБА_8 їй сказала, що має намір пограбувати її , на що вона почала її відмовляти. Через декілька хвилин ОСОБА_11 вийшла з крамниці та пішла до іншого магазину, ОСОБА_8 пішла за нею. Вона намагалась зупинити ОСОБА_8 , але остання їй пригрозила. Після цього ОСОБА_8 почала стежити за ОСОБА_12 , яка вийшла з магазину та пішла у бік вул.Другої П`ятирічки с. Прудянка, а ОСОБА_8 побігла за нею. Через декілька хвилин вона почула, що ОСОБА_11 кричить та просить допомогти. Вона побачила, що ОСОБА_8 біжить до неї з жіночою сумкою. ОСОБА_8 сказала їй, що вона потерпілу «отгасила». З сумки вона витягла пляшку горілки, масло, кетчуп і пригрозила їй, щоб остання про подію нікому не розповідала. Свідок ОСОБА_10 добровільно видала органам поліції сумку з речами, які ОСОБА_8 забрала у потерпілої ОСОБА_9 .

Згідно з даними, що містяться у протоколі огляду предметів від 29.12.2015 року, встановлені речі, які були викрадені обвинуваченою, а саме: сумка світло коричневого кольору розміром 40х40 см з візерунками, жіноча помада рожевого кольору в синій пластиковій обгортці, окуляри в пластиковій оправі коричневого прозорого кольору довжиною 15 см, шириною 5 см, дзеркальце округлої форми виконане з металу, діаметром 5 см, з округлою вставкою рожевого кольору з написом « Максфактор» , пляшка горілки « Перепелка» об`ємом 0.2л, овальної форми з відсутнім дозатором, упаковка вершкового масла «Селянське солодковершове» з буквенно-цифровим написом 72.7% жиру, масою 200г, кетчуп торгівельної марки « Щедро» масою 200 г. Вказані предмети постановою від 29.12.2015р. визнані речовими доказами.

Висновком спеціаліста від 04.01.2016р. встановлено вартість наданих на оцінку викрадених речей, всього їх вартість складає 668 грн.

Потерпіла ОСОБА_9 під час допиту в суді вказала, що 27.12.2015 року біля 19 год. вона знаходилась в «Крамниці» в с. Прудянка Дергачівського району Харківської області. Вона купила продукти харчування. В крамницю зайшла ОСОБА_8 випила 150 гр. горілки. Вона вийшла з магазину і знаходилась біля магазину. Коли вона відійшла від магазину десь 50-60 метрів на неї напала ОСОБА_8 . Нанесла удари сумкою по голові, вона присіла. ОСОБА_8 її штовхнула і вона впала на коліна. Коли хотіла встати, на неї накинулась ОСОБА_8 і щоб не кричала закривала шарфом їй рот, після чого вирвала з її рук сумку та втекла. Потерпіла вказала суду, що впізнала ОСОБА_8 , яка їй закривала рота, щоб не кричала. Знає і бачила як ОСОБА_8 нападала на неї. Після нападу на неї, на землі вона виявила господарську сумку з двома парами чоловічих чобіт чорного кольору, якою ОСОБА_8 наносила удари їй по голові. У неї викрали речі, які вказані в обвинувальну акті.

Про обставини вчинення злочину, механізм нанесення ударів обвинуваченою під час його вчинення потерпіла ОСОБА_9 детально пояснила в ході проведення слідчого експерименту, ці дані зафіксовані у відповідному протоколі від 08.01.2016 року.

Згідно з висновком судової медичної експертизи № 217/15-Д від 13.01.2016р. потерпілій ОСОБА_9 було завдано тілесні ушкодження у вигляді синців в потиличній області. Вказане пошкодження, яке було встановлене на момент проходження експертизи, могло бути утворене в строк та можливо при механізмі, на які вказує потерпіла, в результаті одноразової дії твердого предмету, індивідуальна особливість травмуюючої поверхні якого в пошкодженні не відобразилась. Пошкодження у вигляді синця відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п. 1.5.2 п. 2.3.2 б п. 2.3.5 . « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Згідно з даними, що містяться в протоколі огляду предметів від 29.12.2015р., встановлені предмети, якими обвинувачена завдала удар потерпілій, а саме: чоловічі зимові черевики 44 розміру, висотою 20 см, на вигляд виготовлені зі шкіри, прямокутної форми з написом «Gialas» та чоловічі зимові черевики 43 розміру, висотою 15 см, на вигляд виготовлені зі шкіри, прямокутної форми з написом «Premium» та «Premium Сlassic». Вказані предмети постановою від 29.12.2015р. визнані речовими доказами.

Перелічені докази є узгодженими та послідовними, правдивими та достовірними.

Доводи обвинуваченої в апеляційній скарзі про те, що потерпіла ОСОБА_9 лише припускала про вчинення злочину ОСОБА_8 суперечать показанням потерпілої, наданим під час допиту в суді, відповідно до яких ОСОБА_9 безсумнівно впізнала та вказала на обвинувачену як на особу, яка відкрито викрала її майно із застосуванням насильства.

Показання потерпілої щодо обставин вчинення злочину, всупереч доводам обвинуваченої, узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_10 та переліченими вище доказами.

Будь-яких обставин, які б викликали сумнів у правдивості показань свідка ОСОБА_10 , не встановлено. Зазначена особа допитана судом в якості свідка з дотриманням вимог ст.352 КПК України.

Та обставина, що викрадене майно потерпілої було вилучено саме у свідка ОСОБА_10 , не спростовує вину ОСОБА_8 у вчиненні злочину.
Доводи обвинуваченої про те, що прокурор, який брав участь в суді першої інстанції, не мав відповідних повноважень, спростовуються матеріалами кримінального провадження. Так, прокурори ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 входять до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, що підтверджено відповідними постановами (т.1 а.с.19, 55, 177а).
Доводи обвинуваченої про те, що при ухваленні обвинувального вироку суд врахував її первинні показання та припущення потерпілої та свідка, є безпідставними, оскільки суд, відповідно до вимог ст.23 КПК України, безпосередньо дослідив докази та, зокрема, надав оцінку показанням потерпілої та свідка, які надані зазначеними особами під час допиту в суді. Вирок суду обґрунтований лише тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, а саме показаннями допитаних у судовому засіданні обвинуваченої, потерпілої, свідків та дослідженими судом даними, які містяться в протоколах слідчих дій.

Оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину, є доведеною в повному обсязі та правильно кваліфікував її дії за ч.2 ст.186 КК України. Суд дійшов правильного висновку, що спосіб вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , ступінь здійснення злочинного наміру, послідовність дій обвинуваченої, та сукупність усіх обставин, що характеризують вчинене ОСОБА_8 свідчать про спрямованість її умислу на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої не містить в собі доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, як щодо доведеності вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину, так і правильності юридичної кваліфікації скоєного нею.
При таких обставинах, підстав для скасування вироку з підстав недоведеності її вини колегія суддів не вбачає.
Призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України. Судом враховано тяжкість злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченої, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, і наявність обставини, яка його обтяжує вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, судом враховано дані про особу винної, яка раніше судима,на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
Врахувавши всі зазначені обставини в сукупності, суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції її від суспільства, при цьому призначивши покарання в мінімальних межах санкції за вчинений нею злочин.
Клопотання обвинуваченої про застосування щодо неї положень Закону України «Про амністію у 2016 році» задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_8 не є суб`єктом, до якого може бути застосовано зазначений Закон.
Враховуючи, що у відношенні обвинуваченої був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 підлягає зарахуванню у строк покарання у порядку ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015р.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 19 травня 2017 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015р. зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженою, яка тримається під вартою в той же строк з дня вручення копії судового рішення.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5