УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна грошових коштів.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року накладено арешт на грошові кошти, що були вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 . Далі, відповідно до змісту клопотання, вказаний арешт накладено необґрунтовано і у застосуванні такого заходу потреби немає, а тому вказаний арешт необхідно скасувати.

В судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явилась.

Слідчий в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Проаналізувавши доводи клопотання, заслухавши думку слідчого, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається зі змісту клопотання, СУ ФР ОВПП ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000155 від 21 червня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Далі, 15 вересня 2017 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт, зокрема на грошові кошти, які були вилучені під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Також слід зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням того факту, що адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, а відтак безпосередньо не довела як процесуальної актуальності цього клопотання, так і свої вимоги, заявлені у клопотанні, зокрема пересвідчитись у достовірності доданих до клопотання матеріалів не виявилось можливим, оскільки згадані матеріали подані у копіях, що не узгоджується з положеннями ст. 99 КПК України в частині обов`язку сторони кримінального провадження надати суду оригінал документа, тому підстав для задоволення даного клопотання немає.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна грошових коштів, який було накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1