Номер провадження: 11-сс/785/150/18
Номер справи місцевого суду: 521/759/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.01.2018 року в кримінальному провадженні №0000150 від 14.01.2018 року,-

встановив:
оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 19:00 години до 07:00 голини наступної доби, строком на 60 діб, тобто до 16.03.2018 року, з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, Київської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000150 від 14.01.2018 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_8 , приблизно у проміжок часу з 23:00 годин 13.01.2018 року до 01:00 години 14.01.2018 року, знаходячись біля магазину «Копійка», що розташований за адресою: м. Одеса, вулиця Генерала Петрова 74, у ході конфлікту з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розпочався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, розуміючи противоправний характер своїх дій, переслідуючи злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , озброївся наявним у нього ножем, яким умисно наніс останньому близько 5 ударів в область грудної клітини, справа спричинивши йому тим самим небезпечні для життя та здоров`я в момент спричинення тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних поранень, два з яких проникаючі у плевральну полонину, з пошкодженням правої легені, що призвели до правостороннього пневмогематорексу, внаслідок чого ОСОБА_11 було доставлено до Міської клінічної лікарні №11 міста Одеси. В свою чергу ОСОБА_8 з місця події зник у невідомому напрямку.

15.01.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
15.01.2017 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.01.2018 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороню залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 19:00 години до 07:00 години наступної доби, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч.5 ст.194 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту слідчий суддя послався на те, що слідчим та прокурором в порушення вимог ст. 184 КПК України, лише формально зазначено на ризики передбачені ст.177 КПК України, прокурором не надано доказів того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином та одна лише тяжкість злочину не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою. Крім того, ОСОБА_8 раніше не судимий, добровільно з`явився до органів досудового розслідування, а тому слідчий суддя вважав за достатнє обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком на 60 діб. В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказав, що ризики, які були заявлені, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення; наявність обґрунтованої підозри та тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали справи; провівши судові дебати; надавши останнє слово підозрюваному; апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування, вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та на думку колегії суддів свідчить про необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Перевіривши доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, оскільки жодних переконливих доказів, що підозрюваний ОСОБА_8 буде переховуватися від органів досудового слідства чи суду, заважати досудовому розслідуванню або продовжувати злочинну діяльність, в клопотанні слідчого не міститься та прокурором жодних підтверджуючих документів в судовому засіданні не надано. Крім того, прокурор не заперечував того факту що підозрюваний самостійно з`явився до правоохоронних органів після вчинення злочину.

Доводи прокурора про те, що сама тяжкість обвинувачення є підставою для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку апеляційного суду, є недостатньою. Апеляційний суд враховує той факт, що прокурор не надав апеляційному суду доказів існування будь-яких ризиків, які б вказували на те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не забезпечує виконання ним обов`язків. В судовому засіданні апеляційного суду прокурор повідомив суду, що орган досудового розслідування та прокурор не мають даних щодо порушення підозрюваним умов відбування домашнього арешту.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою - є безпідставними.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягають.

Разом з цим, апеляційний судом встановлено, що слідчий суддя під час встановлення строків домашнього арешту, вірно визначивши строк домашнього арешту на 60 діб, в резолютивній частині помилково вказав дату припинення дії 16.03.2018 року, тоді як 60 діб завершуються 14.03.2018 року.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне рекомендувати слідчому судді районного суду виправити технічну описку в резолютивній частині ухвали від 16.01.2018 року щодо дати припинення дії ухвали.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 199, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеса від 16.01.2017 року, якою в кримінальному провадженні №0000150 від 14.01.2018 року підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 19:00 години до 07:00 голини наступної доби, строком на 60 діб, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч.5 ст. 194 КПК України залишити без змін.
Рекомендувати слідчому судді районного суду виправити технічну описку в резолютивній частині ухвали від 16.01.2018 року щодо дати припинення дії ухвали.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного су ду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4