Справа № 307/1388/17
Провадження № 1-кп/307/410/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні при підготовчому судовому розглядові в залі суду міста Тячів кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись військовозобов`язаним у зв`язку із призовом на строкову військову службу у Збройні Сили України, будучи визнаним військово лікарською комісією придатним до проходження військової служби та отримавши повістку 25.04.2017 року про явку на відправку до Збройних сил України, умисно вчинив дії щодо ухилення від призову на строкову військову службу.

Так, ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неприбуття за викликом, з метою ухилення від призову, діючи умисно, 25.04.2017 року, пройшовши уточнення військово-облікових даних та військово-медичну комісію в ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_2 , будучи визнаним придатним до строкової військової служби, того ж дня був відправлений до обласного збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проте, маючи на меті уникнення від виконання свого громадянського обов`язку щодо служби в лавах Збройних Сил України, проїжджаючи разом з представником ІНФОРМАЦІЯ_5 в АДРЕСА_3 попросив зупинитися для того, щоб відправити природні потреби, та скориставшись даною нагодою, пройшовши до лісосмуги, втік в невідомому напрямку , чим ухилився від призову на строкову службу, та тим самим порушивши вимоги ст..65 Конституції України, положення Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та вимогу Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2017 році» за №44/2017 від 24.02.2017 року.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ст..335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу.

Разом із обвинувальним актом суду було надано угоду про визнання винуватості від 26 травня 2017 року, укладену між прокурором Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської областіОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до умов вищезгаданої угоди обвинувачений та прокурор у кримінальному провадженні № 0000503 за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали дану угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за 335 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ст. 335 КК України у виді двох років обмеження волі із застосуванням ст.. 75 КК України.
Також у даній угоді зазначені і роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
Перевіривши угоду про визнання винуватості та її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Згідно ч.3 п.1 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..335 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Укладена між прокурором та обвинуваченим угода, відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу, кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання, не встановлені.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Тому, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 26 травня 2017 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000503 від 12 травня 2017 року, між прокурором Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому покарання за ст. 335 КК України у виді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання в виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст. 76 КК України наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 не застосовувався.
Процесуальних витрат не має.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський райсуд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1