Справа № 502/1028/14-к
УХВАЛА

22 листопада 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду
кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань
за № 0000015 від 04.01.2014 р. відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В ході розгляду відповідного кримінального провадження прокурором було заявлено клопотання про продовження на 60 днів строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , яке мотивоване тим, що: - обвинувачена може переховуватись від суду, оскільки в ході судового розгляду вже переховувалась від суду; - може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачується у кримінальному правопорушенні, яке вчинила до погашення строку судимості за попередній злочин.
Обвинувачена заперечувала проти задоволення клопотання.
Захисник обвинуваченої заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив суд змінити обвинуваченій запобіжний захід на домашній арешт.
Потерпіла віднесла вирішення клопотання на розсуд суду.
Заслухавши заявлене прокурором клопотання, думку інших учасників судового провадження, судом встановлено наступне:
Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

В зв`язку з ухиленням обвинуваченої від суду під час розгляду даного кримінального провадження ухвалою суду від 10.08.2017 р. було оголошено її розшук, а ухвалою від 07.09.2017 р. після розшуку обвинуваченої на підставі клопотання прокурора змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою строком до 05.11.2017 р., який ухвалою від 10.10.2017 р. було продовжено до 09.12.2017 р. включно.

У зв`язку з задоволенням клопотання прокурора про оголошення перерви для надання додаткових доказів, судове провадження на даний час не може бути завершено.

Відповідно до п-п. «с» п. 1 ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави для продовження тримання під вартою. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України передбачено, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. В ході судового розгляду вона неодноразово змінювала місце свого проживання, не повідомляючи при цьому суд, що свідчить про відсутність у неї міцних соціальних зв`язків. Крім того, після зміни судом запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, вона не з`являлась до суду, тобто порушила умови застосованого запобіжного заходу, що стало підставою для оголошення її розшуку.

Враховуючи вищенаведене, для запобігання визначених ст. 177 КПК України ризиків переховування обвинуваченої від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, які, на думку суду, не змінились з часу зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою з огляду на незначний проміжок часу, беручи до уваги те, що судове провадження не може бути завершено до спливу строку дії запобіжного заходу з вищенаведених підстав, суд вважає неможливим застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу та приходить до висновку щодо необхідності задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 331, 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 днів, а саме до 21.01.2018 року включно.
Ухвала про продовження строків тримання під вартою припиняє свою дію після 21.01.2018 року.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченій та направити до відповідної установи місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1