справа № 208/4595/17
№ провадження 1-кс/208/459/18
УХВАЛА
Іменем України

26 березня 2018 р. м. Кам`янське
встановив:
На обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він є власником земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Бикове, розмір якої становить 5,83 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМЕ №142926 від 14.07.2017 року.
Розпорядженням голови Криничанської райдержадміністрації від 10.08.2017 року № Р-272/0/298-17 «Про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_4 », заявнику було виділено в натурі земельну частину та рекомендовано виготовити технічну документацію на зазначену земельну ділянку.
Заявник звернувся до ТОВ «Авалон-бізнес консалтинг» за виготовленням технічної документації на зазначену земельну ділянку, з метою подальшого її погодження. Після виготовлення технічної документації, він звернувся до Криничанської райдержадміністрації для погодження техдокументації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки. Листом від 27.02.2018 року № 6000-05-35-227/0/297-18 заявнику було повідомлено проте, що ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська 04.09.2017 року по справі №208/4595/17 накладено арешт на земельну ділянку, що розташована на території Биківської сільської ради Криничанського району за межами населеного пункту площею 47,2450 га за рахунок не витребуваних (нерозподілених) шляхом заборони розпорядження майном. У зв`язку з чим, райдержадміністрація не може задовольнити його клопотання.
До суду представником заявника подане клопотання про розгляд питання щодо скасування арешту майна за їх відсутності, на заявлених вимогах наполягає.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснив, що наразі відсутня необхідність у продовженні застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Ст.174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи викладене та позицію прокурора, слідчий суддя не вбачає підстав для подальшого тримання вказаної заявником земельної ділянки під арештом, оскільки наразі підстави, що були враховані слідчим суддею при постановленні ухвали про її арешт відпали, заявлена земельна ділянка набута заявником на законних підставах, тому продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту не відповідає наразі меті його застосування, визначеної ст.170 КПК України.
В той же час, не підлягає задоволенню вимога щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна відповідного запису, оскільки скасування слідчим суддею арешту майна в порядку ст.174 КПК України тягне за собою і виключення відповідного запису з Реєстру.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя -
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1