У Х В А Л А
Іменем України
01 вересня 2017 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС ГСУ ФР Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України,

В С Т А Н О В И В :
в провадження слідчого судді 30 серпня 2017 року надійшла скарга власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС ГСУ ФР Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку 19 квітня 2017 року, а саме, грошових коштів на загальну суму 24200 доларів США, готівкових грошових коштів на загальну суму 691500 грн., заяви на видачу готівки № RES 21981/1 ПАТ «КБ Земельний капітал» отримувач ОСОБА_2 .

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 , прийшов до наступного висновку.
Статтею 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

При цьому, як у згаданих так і інших нормах кримінального процесуального закону відсутнє визначення триваючої бездіяльності, а так само не містить КПК України і положень щодо строків оскарження такої бездіяльності.
Так, зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що власником майна ОСОБА_2 оскаржується бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в ході обшуку 19 квітня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 .

За правилами ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, враховуючи положення ч. 5 ст. 171 КПК України, бездіяльність слідчого чи прокурора в даному випадку має місце за спливом 48 годин після вилучення майна.

Разом з тим, власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України лише 30 серпня 2017 року, тобто поза межами десятиденного строку, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, на оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора.

Посилання у скарзі на узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 січня 2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», в якому зазначено про віднесення бездіяльності з неповернення майна до категорії триваючих, у зв`язку з чим, строки не є пропущеними при поданні відповідної скарги, є необґрунтованим.

Так, за правилами ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, до якого не належить узагальнення судової практики, як результат аналітичної роботи вищестоящого суду.

З огляду на те, що Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме, частиною 1 статті 304 КПК України, визначено чіткий строк протягом якого може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора, пов`язана з неповерненням тимчасово вилученого, то при зверненні до слідчого судді зі скаргою на таку бездіяльність, власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 повинна була дотримуватися вимог кримінального процесуального закону стосовно строків подання такої скарги.

При цьому, в силу положень ст. 304 КПК України, особа, яка подала скаргу з пропуском визначеного законом строку, не позбавлена права порушувати питання про поновлення такого строку.

Натомість, власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 не скористалася таким своїм правом.

За вимогами п. ч. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З огляду на те, що власником тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 у скарзі не порушується питання про поновлення строку на оскарження бездіяльності, то така скарга в силу п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України підлягає повернення.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне повернути скаргу особі, що її подала, при цьому, слід роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому цим Кодексом, за умови усунення недоліку, що став підставою для прийняття слідчим суддею рішення про повернення скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС ГСУ ФР Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, повернути.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів.

Слідчий суддя