Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/54/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 309 (229-5, 229-8) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.12.2017 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький матеріали

кримінального провадження № 0000132 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 06.10.2016 року яким відносно,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, громадянина України, українця, маючого дві вищі освіти, не одруженому, непрацюючому, не має на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-09.12.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст.307 КК України з позбавленням волі на строк 5 років на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, судимість не знята та непогашена в установленому законом порядку

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та виправдано його на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення його винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Інші учасники судового розгляду:

прокурор- ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
захисник-адвокат ОСОБА_11
обвинувачений ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та виправдано на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення його винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримати.
ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що своїми навмисними протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.309 КК України кваліфіковане як придбання, виробництво та зберігання наркотичних засобів без мети збуту особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, за наступних обставин: восени 2015 року, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_12 знаходячись біля цвинтаря розташованого в с. Марївка, Компаніївського району, Кіровоградської області зірвав декілька рослин коноплі та переніс їх до свого домоволодіння по АДРЕСА_1 . В подвір`ї домоволодіння висушив, виділив листя рослини коноплі від стовбуру, переніс до будинку домоволодіння в якому проживає. Після чого, в період з осені 2015 до 27 квітня 2016 року ОСОБА_7 вжив частину виробленого наркотичного засобу через металевий пристрій типу «люлька», у зв`язку з чим в середині утворився наліт у вигляді екстракту канабісу, а решту наркотичного засобу зберігав без мети збуту в паперових згортках в приміщенні будинку домоволодіння за вищевказаної адреси на дерев`яній шафі, в приміщені кухні і жилій кімнаті.

Виправдовуючи ОСОБА_7 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що гр. ОСОБА_13 повідомила Компаніївське ВП, що в с. Марі`ївці по вул. Терешкової, 1 гр. на ім`я ОСОБА_14 , на її думку, вживає наркотичні речовини (а.с.101). Прокурором не заявлялось клопотань щодо допиту вказаної особи, не зрозуміло, як ОСОБА_13 стали відомі обставини, про які нею було заявлено. Оперативними працівниками ОСОБА_15 і ОСОБА_16 при перевірці повідомлення № 720 було самостійно проведено огляд або обшук будинку ОСОБА_7 та після цього повідомлено до чергової частини про виявлені речовини та приладдя, що зафіксовано черговим в повідомленні № 721.

Пояснення оперативних працівників ОСОБА_15 і ОСОБА_16 суттєво відрізняються від свідчень обвинуваченого, свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 які стверджували, що спочатку приїхали два працівники поліції, а після того приїхала оперативна група на іншій машині. Свідок ОСОБА_19 , з яким приїхав ОСОБА_7 також зазначив, що коли вони приїхали один автомобіль вже стояв, а після того приїхали інші поліцейські у формі.

Суд встановив розбіжності у показах працівників поліції щодо обставин проведення обшуку та складання протоколу огляду місця події від 27.04.2016. Добровільна згода на огляд свого домоволодіння написана не самим ОСОБА_20 , а з його слів вірно і ним прочитано. Отримав ст. о/у Компаніївського ВП ОСОБА_16 , як вбачається із тексту, ним і була написана (а.с.102). Отримання добровільної згоди на огляд домоволодіння суд вважає процесуальною дією, яку мав здійснити саме слідчий, а не оперативний працівник. Добровільна згода на огляд домоволодіння ОСОБА_7 отримана у спосіб, не передбачений кримінальним процесуальним законом. Отримана усна згода від ОСОБА_21 працівникам поліції зайти до подвір`я домоволодіння не давала останнім право самостійно входити до будинку та оглядати його.

Прокурором не доведено суду, який саме невідкладний випадок, вичерпний перелік яких визначає вказана стаття, мав місце при проникненні працівників поліції 27.04.2016 до будинку ОСОБА_7 .

Оцінюючи в сукупності наведені вище обставини проведення огляду місця події, складання протоколу, суд прийшов до висновку, що воно проведене з порушенням норм КПК України, що є недопустимими відповідно до ст. 87 КПК України доказу - протоколу огляду місця події від 27.04.2016.

Всі інші докази в кримінальному провадженні та процесуальні дії, які витікають з протоколу огляду домоволодіння ОСОБА_7 є недопустимими та судом їм оцінка не надається, так як складалися на підставі документа, який був складений з порушеннями вимог КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_22 подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження та з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, за яким визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначити покарання 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.71 КК україни, за сукупністю вироків, до призначеного покарання. шляхом часткового складання, приєднати невідбуту покарання за вироком Ленінського районного суду м.Кіровограда від 09.12.2015 року і остаточно призначити покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Речові докази згідно вказаного переліку - знищити.

Судові витрати за проведення судово-хімічних експертиз складають 44402 гри., які просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави. Дослідити в судовому засіданні обставини, встановлені під час кримінального провадження, в тому числі протокол огляду місця події від 27.04.2016 року, добровільну письмову згоду ОСОБА_7 на огляд його домоволодіння від 27.04.2016 року, ухвалу слідчого судді про надання дозволу на обшук від 29.04.2016 року, у зв`язку з тим, що вони дослідженні судом першої інстанції не в повній мірі та документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 .

Зазначає, що, в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено в повному обсязі винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, прямий умисел на вчинення незаконного придбання, виробництва та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, всі інші елементи зазначеного складу злочину та законність, обгрунтованість здобуття доказів. Надані прокурором докази перевірено та оцінено судом і вони є належними і

допустимими, встановлюють обставини, що мають значення у кримінальному

провадженні, є логічними, доведеними і узгоджені між собою.

В ході досудового розслідування. 30.05.2016 під час допиту ОСОБА_7 в

якості підозрюваного за ч.2 ст.309 КК України, він в присутності захисника показав, що вину в скоєному визнає в повному обсязі. Враховуючи згоду сторін обвинувачення і захисту, судом досліджені докази в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КК України. В ході дебатів обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав і просив суд не позбавляти його волі, а його захисник просив під час призначення покарання застосувати ст.75 КК України, звільнивши від відбуття покарання з іспитовим строком.

В судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні

незаконного придбання, виробництві та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 307 Кримінального кодексу України, повністю доведена наступними доказами: показами свідка ОСОБА_23 показами свідка ОСОБА_24 , показами свідка ОСОБА_25 . Вказані покази підтвердили свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_15 .. Також вина обвинуваченого ОСОБА_28 доводиться дослідженими письмовими доказами.

Ухвалюючи вирок, судом не взято до уваги досліджені в ході

судового слідства докази та фактичні дані і відповідно його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, в результаті чого допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та як наслідок незаконно виправдано ОСОБА_7 ..

В судовому засіданні перевірені покази обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що до нього застосовуються психологічний і фізичний тиск з боку працівників поліції 27.04.2016 року. Вказані покази не знайшли свого підтвердження.

В судовому засіданні 04.10.2016 під час останнього допиту обвинувачений

пояснив, що мав доступ до захисника ОСОБА_11 з моменту оголошення йому

підозри, всі слідчі дії з ним в якості підозрюваного проводилися з участю захисника, якому він про застосування будь-якого тиску не говорив і з приводу цього заяв, клопотань не заявляв. Також суду він пояснив, що змінив свої покази на стадії останнього слова, після того як почув у дебатах виступ прокурора про призначення йому покарання у виді позбавлення волі реально. На уточнююче запитання прокурора, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що не змінював би свої покази і визнав би вину, якби в промові прокурор не просив призначити покарання у виді позбавлення волі реально. Невизнання своєї вини обвинуваченим, на думку апелчнта пояснюється спробою уникнути кримінальної відповідальності, що є однією з форм захисту від обвинувачення.

Таким чином, виправдовуючи ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України, судом допущено невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та судом не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а саме протокол огляду місця події від 27.04.2016, добровільну письмову згоду ОСОБА_7 на огляд його домоволодіння від

27.04.2016, ухвалу слідчого судді про надання дозволу на обшук від 29.04.2016.

Окрім того, виправдовуючи ОСОБА_7 судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягло у

незастосуваниі судом закону, який підлягає застосуванню, тобто за наявності

об`єктивних доказів не засудження його за ч.2 ст.309 КК України і не призначення

покарання.

Провівши судове слідство в обсязі допиту обвинуваченого, заслухавши доповідача, прокурора у кримінальному провадженні, який підтримав свою апеляційну скаргу, захисника-адвоката ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_7 які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що 27.04.2016 він повернувся додому із міста Кіровограда і побачив, що в його домоволодінні знаходяться працівники поліції, пройшовши до домоволодіння побачив на столі згорсток з зеленою речовиною, сказали, що конопля. Вони попросили в нього дозвіл на проведення огляду, на який обвинувачений погодився. Поняті прийшли пізніше. Дім належить матері, але проживає в ньому обвинувачений, поряд з будинком в цьому ж дворі знаходиться флігель в якому проживає його дядько ОСОБА_17 . Пізніше приїхала оперативна група, яка разом з понятими почала проводити обшук домоволодіння та вилучати знайдені речі. Вину визнавав. Під час останнього слова змінив свої покази і зазначив, що поки його не було працівники поліції без його дозволу увійшли до домоволодіння та виявили подрібненим листям коноплі, а коли він приїхав під психологічним та фізичним тиском отримали від нього добровільну згоду на огляд будинку. Після цього викликали оперативну групу яка описала знайдені речі та вилучила їх. Власноручно добровільну згоду не писав, а лише підписав те, що надав поліцейський. Вважає, що огляд було проведено незаконно. Зазначив, що його кімната зачиняється на ключ. В особистій кімнаті нічого не знайшли. ОСОБА_17 має ключі від домоволодіння, мають з ним дружні відносини. Знайшли семена та згорток в загальнодоступній кімнаті.

Свідок ОСОБА_16 повідомив, що на той час працював старшим оперуповноваженим даного сектору, працював на виїзді з ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , Пит. Отримали анонімне повідомлення, що ОСОБА_7 в своєму домоволодінні зберігає наркотичні речовини. ОСОБА_32 отримав добровільну згоду на обшук домоволодіння та забезпечив понятими. Коли приїхали до домоволодіння, були всі разом всі однією машиною однією групою. В будинку був ОСОБА_17 , ОСОБА_7 під`їхав пізніше. В подвірї знаходиться будинок і флігель. До приїзду ОСОБА_7 ніхто до домоволодіння не заходив. Не бачив, чи відкривав ОСОБА_7 ключем будинок. Кондрашов проводив огляд домоволодіння. Зайшли до домоволодіння, коли надав письмову згоду ОСОБА_7 , зазначає, що будь-якого тиску не вчинялося. В будинку було виявлено насіння коноплі, водяний пристрій, мідня трубка, це все знайшли в кімнаті. Вказує, що тільки при огляді домоволодіння ОСОБА_7 повідомив, що будинок належить його матері, а він фактично там проживає. Відбитки пальців у ОСОБА_7 та в ОСОБА_17 не бралися. Огляд флігеля ОСОБА_17 не проводився.

Свідок ОСОБА_18 повідомив, що з обвинуваченим проживає в одному с. Мар`ївка через дорогу, від дому ОСОБА_33 . Весною, точної дати не пам`ятає, він за своїм будинком корчував пеньок і побачив, як до двору ОСОБА_33 під`їхав автомобіль з працівниками поліції. Автомобіль був сірого кольору з поліцейськими номерами, в автомобілі було два чоловіки один одягнений у форму, другий у цивільному. Вони підійшли до двору, до них вийшов ОСОБА_34 (зазначив, що не знає прізвищ, а лише на ім`я), про щось поговорили і всі пішли до будинку. Через деякий час приїхав ОСОБА_35 , чув якісь крики. Приблизно протягом години приїхали ще два автомобілі з поліції. Крім працівників поліції, ОСОБА_36 та ОСОБА_37 були жителі села Богдан та його син, підписували якісь папери. Від жителів не чув, щоб ОСОБА_28 вживав наркотичні засоби.

Свідок ОСОБА_17 суду повідомив, що проживає в АДРЕСА_1 , приходиться обвинуваченому дядьком. З 2015 року в цьому будинку проживає ОСОБА_7 . Даний будинок належить матері ОСОБА_7 . На території вищезазначеного домоволодіння знаходить будинок та флігель у якому він і проживає, однак має також вільний доступ до будинку, в якому живе ОСОБА_35 . 27.04.2016 приїхали працівники поліції, ОСОБА_33 не було вдома. Поліція постукала у ворота і запитали ОСОБА_33 . Повідомивши, що останнього немає вдома надав усну добровільну згоду ввійти працівникам поліції до подвір`я. Працівники поліції зайшли до подвір`я, а потім до будинку ОСОБА_7 , двері якого були відчинені, однак кімната ОСОБА_33 була замкнута на ключ. Рясний був на вулиці, що там відбувалося не знає. Стали погрожувати, що в будинку ОСОБА_7 є наркотична речовина, що він має відчинити кімнату. Шукали пакет. Поліція ходила по будинку, кімнатах, які були відкриті та кухні. Під час цього відкривали шафу, тумбочки. Свідок не бачив чи лежав на столі згорток з наркотичною речовиною. Поліцейські дістали згорток та насіння коноплі, але звідки він не бачив так як виходив з будинку. Пізніше приїхав ОСОБА_35 , коли привели понятих не пам`ятає. До приїзду оперативної групи ОСОБА_35 знаходився з двома працівниками поліції в будинку. Чи були погрози, вимагання з ОСОБА_33 не чув. Фізичного насилля з боку працівників поліції до нього не було, чи застосовувалось фізичне насилля до ОСОБА_33 не бачив. Письмовий дозвіл на огляд будинку до приїзду ОСОБА_28 не надавав. Зазначає, що понятих було запрошено після огляду будинку.

В суді апеляційної інстанції був допитаний ОСОБА_23 , який пояснив що його син ОСОБА_38 був запрошений працівниками поліції як понятий. Зважаючи на те, що ОСОБА_39 є людиною із розумовими вадами, не може самостійно виразити свою думку, він прийшов замість сина до помешкання ОСОБА_7 . Коли він зайшов із працівниками поліції, побачив на столі в одній із кімнат бутилку з відрізним горлом та згорток із травою. При ньому знайшли лише мідний стаканчик. Характеризував ОСОБА_28 як спокійну особу.
Згідно з вимогами частин 2, 3 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду. З урахуванням наведеного, огляд місця події є єдиною слідчою дією, що у невідкладних випадках може проводитись до початку внесення даних про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо недоведеності підстав невідкладності проведення огляду місця події, оскільки зазначені підстави чітко регламентовані вимогами чинного КПК, та має місце наявность розбіжностей у показах працівників поліції щодо обставин проведення обшуку та складання протоколу огляду місця події від 27.04.2016.

У відповідності до витягу з кримінального провадження № 0000132 вбачається, що 27.04.2016 до чергової частини Компаніївського ВП надійшло повідомлення від начальника сектору ОСОБА_15 про те, що гр. ОСОБА_7 в будинку домоволодіння по АДРЕСА_1 зберігає речовину зеленого кольору рослинного походження в подрібленому стані, приладдя для вживання наркотичних речовин та насіння рослинного походження. Дане повідомлення зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Компаніївського ВП за № 721 від 27.04.2016. Зазначене повідомлення міститься в матеріалах клопотання про проведення обшуку за матеріалами кримінального провадження № 0000132.

Згідно картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону, слідчо-оперативною групою перевірялось саме це повідомлення, а не повідомлення № 720 яке надійшло від гр. ОСОБА_13 (та міститься в матеріалах кримінального провадження).

Вимогами ч.3 ст.233 КПК України визначено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. Законодавець визначає слідчого та прокурора та надає їм право проникнення до житла чи іншого володіння особи у невідкладних випадках, проводити обшук чи інші процесуальні дії..

Отримання добровільної згоди на огляд домоволодіння суд вважає процесуальною дією, яку мав здійснити саме слідчий. Усна згода від ОСОБА_21 працівникам поліції зайти до подвір`я домоволодіння не давала останнім право самостійно входити до будинку та оглядати його за відсутності власника, або особи яка має право на користування зазначеним приміщенням. Факт огляду приміщення за відсутності ОСОБА_28 підтвердив ОСОБА_40 , та свідок ОСОБА_41 зазначив, що працівники поліції приїхали раніше за ОСОБА_28 . Їх до подвіря впустив ОСОБА_40 і вони направились в сторону будинку, вже піждніше приїхав ОСОБА_28 , а після нього ще працівники поліції.

За змістом ч.1 ст.237 КПК України огляд місцевості, приміщення, речей та документів проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій визначено ст.223 КПК, згідно з частиною сьомою якої обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Під час проведення судового слідства в суді апеляційної інстанції було встановлено порушення вимог вищезазначеної статті, а саме встановлено, що хоч протокол про проведення огляду місця події містить посилання на участь у двох понятих під час його проведення, однак свідком ОСОБА_23 надані пояснення згідно яких він почав приймати участь вже під час проведення зазначеної слідчої дії. Шевченко зазначив, що прийшов замість свого сина ОСОБА_42 , який страждає розумовими вадами та не може самостійно висловити свою думку. На час коли він прийшов вже пляшка та пакет знаходились на столі. Кто та де їх знайшов він не бачив. Таким чином фактично не були дотримані вимоги чинного законодавства в частині обов`язкової участі двох понятих.

Розглядаючи клопотання слідчого про надання дозволу на обшук слідчий суддя лише затвердив наявність підстав для проведення обшуку, але дотримання порядку становленого кримінально процесуальним кодексом в сукупності із іншими доказами по справі не входить до повноважень слідчого судді.

За таких підстав на думку колегії суддів, судом першої інстанції було вірно прийнято рішення щодо визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події, яке мало місце 27.04.2016 року у відповідності до ст..87 КПК України, та всі інші докази в кримінальному провадженні та процесуальні дії, які є наслідком протоколу огляду домоволодіння ОСОБА_7 є недопустимими та судом їм оцінка не надавалась, оскільки складалися на підставі документа, який був складений з порушеннями вимог КПК України.

Під час проведення апеляційного розгляду кримінального провадження, було проведено перевірка заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування до нього мір психологічного впливу. У відповідності до постанови від 29 червня 2017 року кримінальне провадження було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України. Колегією суддів ОСОБА_7 було роз`яснено його право та строки на оскарження зазначеної постанови.

У відповідності п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 01.11.1996, №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст.129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», п.23 зазначено на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винуватість чи невинуватість особи, а всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного та коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Аналізуючи вищезазначені положення чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повністю дотримався цих вимог в ході судового розгляду даного кримінального провадження, відсутні належні та обґрунтовані підстави для скасування оскаржуваного вироку суду.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 06.10.2016 року яким ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та виправдано його на підставі п.3 ч. 1 ст. 284 КПК України залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2