УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , в судовому засіданні у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області по кримінальному провадженню, яке внесене до ЄРДР 09.11.2016 року за №0004615 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В

В провадженні Херсонського міського суду перебуває вищевказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , відносно якої застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30.12.2017 року.

В ході розгляду відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою, прокурор висловив думку про необхідність продовження, мотивуючи тим, що заявлені ризики, які стали підставою для тримання під вартою, не зменшилися, а також тяжкістю кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Обвинувачена та захисник заперечили щодо продовження строків тримання під вартою, та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, мотивуючи тривалістю знаходження під вартою та наявністю міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд може визнати недоцільним продовження цього строку, тільки якщо на час розгляду цього питання, відпали зазначені у ч.3 ст.199 КПК України обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд вважає, так як судове провадження триває з об`єктивних причин, на даний час існує необхідність в дослідженні доказів по справі, а строки тримання під вартою визначені ухвалою суду закінчуються, в той же час ризики, які стали підставою для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не зменшилась. Зокрема, вона обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до 8 років, тому може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, а зазначені обставини її соціальних зв`язків у місці її проживання не настільки міцні та значними для обвинуваченої, що з врахуванням тяжкості обвинувачення, ступені і характеру наявних ризиків, не є такими, які б могли при даних обставинах стримували її від намірів покинути місце проживання та переховуватися від суду, впевнено гарантували б її належну процесуальну поведінку та виключали б можливість настання зазначених ризиків.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченої запобіжного заходу на менш суворий, тому клопотання обвинуваченої та її захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає, та з метою запобігти спробам обвинуваченої ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання нею процесуальних рішень, вважає доцільним, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити його дію в межах строку, визначеного законом.

Керуючись ст.ст. 199, 331, 369 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 17 лютого 2018 року включно.

В клопотанні обвинуваченої та захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1