Справа № 146/8/17
Провадження №11-кп/772/1225/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2017 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000411 за апеляційними скаргами прокурора та адвоката, в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 10.07.2017, яким засуджено
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Марфівка Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого: 02 червня 2006 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк десять років; 20 жовтня 2016 року Томашпільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,
- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Томашпільського районного суду від 20 жовтня 2016 року, остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Вирішено долю процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно вироку суду, 20 жовтня 2016 року біля 12:00 год ОСОБА_7 , повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, на пропозицію ОСОБА_7 умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння жучим майном, шляхом розбиття скла вікна житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , проникли через вікно всередину даного будинку, звідки таємно викрали килим синтетичний розміром 250х350 см, вартість якого згідно висновку експерта № 2811/16-21 від 14 листопада 2016 року становить 1 152 грн, після чого з місця події зникли, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненного злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 3 КК України та призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі.
На думку прокурора суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий та на даний час відбуває реальне покарання за вироком Томашпільського районного суду 20.10.2016.
Не погодившись з вироком суду першої інстанції, адвокат подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду скасувати, а провадження по справі закрити, оскільки судом допущена невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, так як висновки суду не підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду справи, зокрема жодним доказом не доведено час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, судом не було досліджено жодного доказу, які вказували, що саме ОСОБА_7 скоїв цю крадіжку та що крадіжка скоєна за попередньою змовою групою осіб.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката, які просили вирок суду скасувати, а провадження закрити, прокурора, який просив постановити новий вирок, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги адвоката та прокурора слід залишити без задоволення.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 в скоєні злочинів, за який він засуджений, при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим і підтверджується доказами, допустимість яких перевірив суд першої інстанції в судовому засіданні давши їм вірну оцінку і юридичну кваліфікацію.
Так з матеріалів кримінального провадження, які були досліджені судом першої інстанції вбачається, що свідок ОСОБА_10 добровільно видала викрадений у потерпілого килим (а.с.76) та впізнала в обвинуваченому особу, яка цей килим їй продала (а.с.91).

В зв`язку з викладеним, колегія суддів не вбачає жодних обґрунтованих підстав для сумнівів в доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненому ним злочину.
Вимога ж прокурора, в його апеляційній скарзі, призначити обвинуваченому, за викрадення ним килиму, максимальну міру покарання шість років позбавлення волі, є явно несправедливою внаслідок суворості і задоволена бути не може.
ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України в виді 4 років 6 місяців позбавлення волі призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з врахуванням як обставин скоєного так і особи обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційні скарги адвоката та прокурора залишити без задоволення, а вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 10.07.2017, щодо ОСОБА_7 - без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4