САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1160/17
Провадження № 1-кп/726/88/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2017 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження ЄРДР № 0000112 по обвинувальному акту щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 22.01.2015 Садгірським районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч. 1, ст. 105 КК України до громадських робіт строком 80 год., на підставі ст. 105 КК України від покарання звільнено і застосовано примусові заходи виховного характеру строком на 1 рік,

2) 21.10.2016 Садгірським районним судом м. Чернівці за ст. 186 ч. 2, ст. 75 КК України на строк 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого:

1). 17.10.2012 Садгірським районним судом м. Чернівці ст. 185 ч.3, 75 КК України, позбавлення волі строком на строк 3 р. на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 р.,

2). 12.02.2014 р. Садгірським районним судом м. Чернівці ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч.2 КК України позбавлення волі на строк 2 р. на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 2 р. однак в силу ст. 89 КК України рахується не судимим,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 127, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_8 , 23.02.2017 року близько 16:00 год., проходячи вулицею Учительською в місті Чернівці разом із обвинуваченим ОСОБА_9 , неподалік магазину «Жаклін», зустріли потерпілого ОСОБА_5 , після чого в них виник умисел на безпричинне спричинення останньому тілесних ушкоджень, з метою приниження його людської гідності. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, протиправно, за попередньою змовою із обвинуваченим ОСОБА_9 , з метою залякування потерпілого ОСОБА_5 , викликати у нього почуття страху, пригніченості та неповноцінності, приниження, зламання його фізичного та морального опору, наніс потерпілому ОСОБА_5 два удари кулаком руки в область обличчя, спричинивши тим самим фізичною болю. Обвинувачений ОСОБА_9 , виконуючи свою злочинну роль, наніс один удар кулаком в задню частину голови потерпілого ОСОБА_5 , спричинивши фізичний біль останньому. Після нанесених ударів потерпілий ОСОБА_5 почав втрачати свідомість та не міг чинити фізичний опір останнім. Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою подальшого залякування потерпілого ОСОБА_5 , з метою не бути викритими перехожими, вирішили продовжити незаконні насильницькі дії відносно останнього в приміщенні сараю за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

В подальшому обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , всупереч волі потерпілого ОСОБА_5 , застосовуючи до останнього фізичну силу, привели його в приміщення сараю, розташованого на території господарства ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 . Перебуваючи в сараї, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжили наносити потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, вчиняти інші насильницькі дії, що принижують його людську гідність, з метою примусити останнього вчиняти дії, що суперечать його волі, а саме наказали потерпілому ОСОБА_5 оголитися, тобто зняти весь одяг, в тому числі нижню білизну. В оголеному вигляді примусили потерпілого віджиматися від підлоги, поставили під час віджимання на плечі потерпілого дерев`яну колоду, спричиняючи тим самим потерпілому як фізичного, так і морального страждання. Зазначені незаконні дії, що принижували людську гідність потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_9 фіксував на відео за допомогою мобільного телефону для того, щоб в подальшому шантажувати останнього фактом його розповсюдження широкому колу осіб. Під час перебування потерпілого ОСОБА_5 в сараї, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виявили у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон «Samsung Galaxy », після чого в них виник умисел на відкрите заволодіння ним. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, обвинувачений ОСОБА_8 , взявши до рук металеву трубу, погрожуючи потерпілому нанесення удару даною трубою, примусив вийняти телефон з кишені та передати його ОСОБА_9 . Виконуючи свою злочинну роль, обвинувачений ОСОБА_10 , з метою незаконного відкритого заволодіння майном потерпілого, з руки останнього вирвав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в чохлі, із сім-картами оператора стільникового зв`язку «МТС Україна» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 . Після відкритого заволодіння вказаним мобільним телефоном, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжили наносити потрепілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, руками та різними підручними предметами, спричиняючи останньому сильного фізичного болю та морального страждання, з метою залякати його, викликати в нього почуття страху перед ними та тим самим примусити потерпілого не повідомляти нікому про вчинення щодо нього насильницьких дій, відкритого заволодіння його мобільним телефоном, в тому числі не повідомляти правоохоронні органи.

Крім цього, 23.02.2017 року приблизно о 17:00 год. обвинувачений ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні сараю розташованого по місцю проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 , під час вчинення насильницьких дій відносно потерпілого ОСОБА_5 , виявили наявність в останнього мобільного телефону, після чого в них виник умисел на відкрите заволодіння зазначеним мобільним телефоном. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, протиправно, повторно, з метою незаконного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 , взявши до рук металеву трубу, погрожуючи потерпілому нанесенням удару даною трубою, примусив вийняти телефон з кишені та передати його обвинуваченому ОСОБА_9 . В свою чергу потерпілий ОСОБА_5 побоюючись за своє життя і здоров`я, виконуючи наказ обвинуваченого ОСОБА_8 всупереч своєї волі, витягнув з кишені штанів належний йому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в чохлі та в якому знаходились сім-карти оператора стільникового зв`язку «МТС Україна» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 Обвинувачений ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із обвинуваченим ОСОБА_8 , виконуючи свою злочинну роль, вирвав з рук потерпілого зазначений мобільний телефон. В подальшому обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , привласнили мобільний телефон «Samsung Galaxy» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 3000 гривень, в чохлі вартістю 200 гривень, із сім картами оператора стільникового зв`язку «МТС Україна» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 загальною вартістю 20 гривень, на рахунку яких знаходились кошти в сумі 15 гривень та розпорядилися даним майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3235 грн.

Крім цього, 23.02.2017 року близько 16:00 год. обвинувачений ОСОБА_8 проходячи вулицею Учительською в місті Чернівцях разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , неподалік магазину «Жаклін» зустріли ОСОБА_5 , після чого в них виник умисел на безпричинне спричинення останньому тілесних ушкоджень, з метою приниження його людської гідності, залякування потерпілого та демонстрації своєї сили. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, протиправно, за попередньою змовою із обвинуваченим ОСОБА_9 , з метою залякування потерпілого ОСОБА_5 , та викликати у нього почуття страху, пригніченості та неповноцінності, приниження, зламання його фізичного та морального опору, наніс потерпілому ОСОБА_5 два удари кулаком руки в область обличчя, спричинивши тим самим фізичною болю. Обвинувачений ОСОБА_9 , виконуючи свою злочинну роль, наніс один удар кулаком в задню частину голови ОСОБА_5 , спричинивши фізичний біль останньому. Після нанесених ударів ОСОБА_5 почав втрачати свідомість та не міг чинити фізичний опір останнім. Після нанесення вказаних ударів, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою подальшого залякування потерпілого ОСОБА_5 , з метою не бути викритими перехожими, продовжити незаконні насильницькі дії відносно останнього, вирішили незаконно позбавити волі останнього шляхом переміщення його в приміщення сараю за місцем проживання ОСОБА_8 , що розташований за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , всупереч волі потерпілого ОСОБА_5 , застосовуючи до ОСОБА_5 фізичну силу, враховуючи неможливість чинити фізичний опір останнім, використовуючи свою чисельну перевагу, привели його в приміщення сараю, розташованого на території господарства ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 . Перебуваючи в сараї, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , незаконно утримували потерпілого ОСОБА_5 приблизно протягом однієї години, позбавивши його волі, де продовжили наносити потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, вчиняти інші насильницькі дії, що принижують його людську гідність. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_8 , після катування потерпілого ОСОБА_5 та відкритого заволодіння майном останнього, продовжив свої злочинні дії. Так, обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, примусово, всупереч волі ОСОБА_5 , помістив його в підвал однієї з житлових кімнат та зачинив його, позбавивши можливості пересуватися, позбавивши його волі, де незаконного утримував потерпілого протягом приблизно однієї години.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав та пояснив, що 23.02.2017 року він, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 розпивали спиртні напої в нього вдома та після того разом із ОСОБА_9 близько 16 17 год. збирались піти до сусіда та по дорозі побачили потерпілого ОСОБА_5 , який йшов по вулиці, підійшовши до нього він попросив сигарету після чого вдарив його кулаком по голові від чого потерпілий впав на землю. Після того, як ОСОБА_5 піднявся, вони разом з ним пішли в сарай, який знаходиться за адресою його проживання. Коли вони знаходились в сараї сказав потерпілому роздягнутись і почати віджиматись, при цьому бив його ногами, а ОСОБА_9 тільки дивився, не бив ОСОБА_5 . В цей момент на мобільний телефон потерпілого прийшло смс повідомлення, коли він це почув, то сказав потерпілому відати його телефон, а ОСОБА_9 забрав у ОСОБА_5 мобільний телефон і почав знімати все на відео. Пізніше ОСОБА_5 попросив попити води і він відвів його до будинку та закрив у підвалі. Вказав, що ОСОБА_9 не знав, що він закрив потерпілого в підвалі, оскільки на той момент ОСОБА_9 разом із ОСОБА_11 перебували на вулиці. Коли він випустив потерпілого з підвалу, то сказав йому, щоб він нікому не говорив, про те що з ним сталося та після чого ОСОБА_5 пішов додому. Вказав, що у скоєному щиро розкаюється, цивільний позов потерпілого визнає повністю.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що потерпілого ОСОБА_5 не бив, не заставляв роздягатись та віджиматись, все це робив ОСОБА_8 , він тільки забрав в потерпілого телефон та знімав на камеру. Просив ОСОБА_8 не бити та знущатись над ОСОБА_5 , проте він його не слухав, не знав, що ОСОБА_8 закрив потерпілого у погребі, оскільки на той момент розмовляв на вулиці із ОСОБА_11 . Мобільний телефон потерпілого разом із ОСОБА_8 продали в інтернеті, гроші які отримали за нього поділили між собою. Вказав, що у скоєному щиро розкаюється, цивільний позов потерпілого визнає повністю.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним, а обвинувачений ОСОБА_9 визнав себе винним лише частково, їх вина у вчиненні кримінальних правопорушень повністю підтверджується, дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 23.02.2017 року йшов на тренування до ТЦ «Панорама», пройшовши магазин «Жаклін» до нього підійшли двоє незнайомих хлопців і попросили дати сигарету. Коли він дав їм сигарети то відчув два сильні удари кулаком від чого втратив свідомість і вже опритомився в сараї, де з ним знаходилися обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Перший почав його бити ОСОБА_8 , погрожуючи йому столовим ножем та махав перед обличчям шомпором. В цей момент на його мобільний телефон прийшло смс повідомлення і це почув ОСОБА_8 та сказав відати телефон, після чого ОСОБА_9 забрав в нього його мобільний телефон. Потім ОСОБА_8 сказав йому роздягнутись і 20 разів віджиматись від підлоги, при цьому пообіцяв, якщо він це зробить то він його відпустить. Після чого він роздягнувся та почав віджиматись і в цей час ОСОБА_8 поклав йому на спину дерев`яну колоду та коли він вже не міг більше віджиматись то впав на підлогу, а ОСОБА_8 підійшовши до нього почав ногами його бити по ребрах. В цей час ОСОБА_9 все це знімав на його мобільний телефон. Пізніше в одного із обвинувачених подзвонив телефон і вони двоє вийшли на вулицю, потім ОСОБА_9 зайшов в сарай та сказав йому одягнутись, коли він почав одягатись в нього забрати кофту та він побачив, що прийшов ще третій хлопець. Після чого його вивели на вулицю і ОСОБА_8 його повів до свого будинку та закрив в підвалі. Перебував там близько 20-30 хв. і чув як обвинувачені сперечались між собою, що з ним далі робити. Після чого третій хлопець прийшов в підвал до нього і сказав йому, щоб він нікому нічого не говорив про те що тут сталося, і ще приблизно години він був закритий в підвалі. Потім йому дали попити води і вмитись, при цьому ОСОБА_8 погрожував йому якщо він комусь розкаже про те що з ним сталось, то він вб`є його та його рідних. Після чого, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вивели його через задній хід і він пішов додому. Мобільний телефон йому не повернули. Заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити та суворо покарати обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю потерпілого та 23.02.2017 року її син ОСОБА_5 пішов на тренування з настільного тенісу до ТЦ «Панорама» та близько 19:00 год. він повернувся додому і одразу пішов до ванної кімнати. Вона вирішила піти за ним та побачила, що все його обличчя було побите та вкрові, одяг був грязний. Запитавшись сина, що трапилось, він їй розповів, що незнайомі йому хлопці його побили та забрали в нього телефон. Після чого вона викликала поліцію і по приїзду працівників поліції написала відповідну заяву. Але коли сина було викликано в поліцію для дачі показів та впізнання обвинувачених то з`ясувалось, що дійсно сталось із сином, а саме, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 завели його в сарай де над ним знущались, били та забрали в нього телефон і все знімали на відео, а далі закрили його в підвалі. Вказала, що після даних подій син часто хворів, став замкнутим в собі, не хотів говорити ні з ким, тому вони звернулись за допомогою до психолога. Після роботи з психологом, виявилось що у сина були спроби суїциду, що стали наслідком сильних душевних переживань вказаних подій, а також фіксування знущань над ним на відеокамеру мобільного телефону та можливістю подальшого розповсюдження цього відео.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 23.02.2017 року приблизно в обід йому подзвонив ОСОБА_8 та запросив його до нього додому відпочити та випити. Прийшовши до ОСОБА_8 по вул. Учительській в м. Чернівці він побачив, що там ще був і ОСОБА_9 . Після того, як вони розпили спиртні напої він пішов до себе додому. Через годину або півтори знову здзвонились із ОСОБА_8 і він повернувся до нього додому, коли прийшов то побачив в сараї потерпілого ОСОБА_5 , який був весь побитий та дуже наляканий. Потім він разом із ОСОБА_9 вийшли на вулицю, а ОСОБА_8 з потерпілим зайшли до будинку. Пізніше він дізнався, що ОСОБА_8 закрив ОСОБА_5 в погрібній ямі та тримав його там в темряві майже одну годину. Зазначив, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 перебували в стані алкогольного сп`яніння.

Крім показань потерпілого та свідків, вина обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- рапортами про виявлення кримінального правопорушення від 12.06.2017 року, з яких вбачається, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 24.02.2017 року до ЄРДР за № 0000112 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, було встановлено, що до вчинення вищезазначеного злочину причетний ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які в ході вчинення даного кримінального правопорушення вчинили ще кримінальні правопорушення, передбачені ст. 146 ч.2 КК України, тобто незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб таке, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань, ст. 127 ч.2 КК України, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій, з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, а також, з метою залякування його, вчинене за попередньою змовою групою осіб. (Т. 1 а.с.13-14, 19-20)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 26.05.2017 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 оглянувши пред`явлені йому для впізнання фотознімки, впізнав особу під №3, яка забрала в нього його мобільний телефон та записувала на нього відео, як його били. (Т. 1 а.с.55)

- довідкою слідчого до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.05.2017 року, з якої вбачається, що на фото № 3 зображений обвинувачений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (Т. 1 а.с.56)

- протоколом огляду від 24.05.2017 року, з якого встановлено, що оглядом являється сторінка в соціальній мережі «Вконтакте», зареєстрована на ім`я ОСОБА_13 , користувачем та реєстратором якого є обвинувачений ОСОБА_9 та при відкритті переписки між ОСОБА_9 та користувачем сторінки на ім`я « ОСОБА_14 », було виявлено переслані 5 відеофайлів та при перегляді за участю понятих вказаних відео файлів відображалось знущання та примушування оголитись і віджиматись та побиття потерпілого. (Т. 1 а.с.76-77)

- DVD - диском дослідженим шляхом перегляду відеозапису у судовому засіданні де встановлено, що на відео обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_5 знаходяться в приміщенні сараю та обвинувачений ОСОБА_8 наказав потерпілому ОСОБА_5 оголитись і погрожував йому здійсненню відносно нього статевого насильства. Обвинувачений ОСОБА_9 , який здійснював відеозйомку заперечив обвинуваченому ОСОБА_8 та наказав потерпілому віджиматись від підлоги голим 30 разів, на що потерпілий відмовився та вказав, що не хоче цього робити і те, що він боїться та просить обвинувачених припинити знущання над ним, проте обвинувачений ОСОБА_9 продовжуючи протиправну поведінку неодноразово наказував потерпілому ОСОБА_5 здійснювати віджимання від підлоги на що потерпілий погодився з умовою що його після цього відпустять. Також, здійснюючи віджимання потерпілий ОСОБА_5 зазнавав ударів рукою в нижню частину тіла та ногою в обличчя від обвинуваченого ОСОБА_8 . В подальшому з метою утруднення виконання віджимань, обвинувачений ОСОБА_8 проти волі потерпілого, помістив на його спину дерев`яну колоду і наказав потерпілому продовжувати віджиматись від підлоги. ( Т. 1 а.с. 78)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 02.06.2017 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_15 оглянувши пред`явлені йому для впізнання фотознімки, впізнав особу під №2, у якої придбав мобільний телефон «Samsung Galaxy». (Т. 1 а.с.86)

- довідкою слідчого до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.06.2017 року, з якої вбачається, що на фото № 2 зображений обвинувачений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (Т. 1 а.с.87)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 02.06.2017 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_15 оглянувши пред`явлені йому для впізнання фотознімки, впізнав особу під №3, саме ця особа, була разом із хлопцем в якого останній купив мобільний телефон. (Т. 1 а.с.88)

- довідкою слідчого до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.06.2017 року, з якої вбачається, що на фото № 3 зображений обвинувачений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (Т. 1 а.с.89)

Суд критично оцінює пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 , про те, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, що полягає в незаконному позбавленні волі потерпілого. Пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не примушував потерпілого роздягатись і віджиматись від підлоги та те, що він не знав, що ОСОБА_8 закрив потерпілого у підвалі, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме відеозаписом, де зафіксовано, що ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 знущалися та примушували потерпілого ОСОБА_5 оголитись і віджиматись від підлоги, чим завдали потерпілому як фізичного так і морального страждання, а також показами потерпілого ОСОБА_5 , який вказав, що обвинувачений ОСОБА_8 закрив його в підвалі свого будинку, та знаходячись у місці позбавлення волі, він чув, як обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , сперечались між собою, щодо вчинення стосовно потерпілого подальших дій.

Не визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Дослідивши показання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілого, свідків, проаналізувавши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вину обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , доведено повністю, а їх дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 127 КК України - катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій, з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, а також з метою залякування його, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, за ч.2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб таке, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу кожного винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєні обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 злочини передбачені ч. 2 ст. 127 КК України, ч.2 ст. 186 КК України відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, скоєний обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 злочин передбачений ч. 2 ст. 146 КК України відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вивченням даних про осіб обвинувачених встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є раніше неодноразово судимими. На обліку в лікаря - нарколога ОСОБА_8 зареєстрований в 2017 року з діагнозом гостра алкогольна інтоксикація, на обліку в лікаря - психіатра ОСОБА_8 не перебуває. ОСОБА_9 на обліку в лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Наведені обставини вчинення злочинів, встановлені судовим розглядом, ролі обвинувачених, кожного окремо, у вчиненні злочинних дій, характер та спосіб вчинення злочинів, а також наслідки їх вчинення, ставлення обвинувачених до вчиненого, а також те, що обвинувачені при вчиненні злочинів посягали на життя, здоров`я та волю потерпілого, що згідно Конституції України є найвищими соціальними цінностями і невід`ємним правом людини, обставини та мотиви скоєння злочинів, у своїй сукупності свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинувачених, кожного окремо, а також про те, що виправити обвинувачених, кожного окремо, та запобігти їх злочинній діяльності не можливо без їх ізоляції від суспільства.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кожний окремо, повинні бути засудженими за вчинення злочинів до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією статей за якими вони визнаються винними.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та запобігання вчинення ними нових злочинів.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди підлягає до повного задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою яка її завдала.

Разом з тим, вирішуючи питання про задоволення цивільного позову, суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторони повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до позовної заяви, потерпілим оцінена заподіяна матеріальна шкода на суму 3235,00 гривень. Враховуючи те, що обвинувачені визнали матеріальну шкоду, заявлену потерпілим, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, в сумі 3235,00 грн.

Визнаючи розмір моральної шкоди суд виходить з положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, які вказують, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Оцінюючи у сукупності покази потерпілого та обвинувачених, судом вбачається, що під час судового розгляду було встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинувачених потерпілому було нанесено моральну шкоду, яка виразилась у сильних душевних стражданнях, змінами емоційного стану, порушенням життєвих зв`язків, втраті душевного спокою, крім того наслідки перенесеної психологічної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін, а тому виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди в повному обсязі, в сумі 30000 гривень.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 127, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 127 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі,

- за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 років позбавлення волі,

- за ч.2 ст. 146 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.10.2016 року у вигляді чотирьох років позбавлення волі та за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 24.05.2017 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення - з 24.05.2017 року до 20.06.2017 року включно, за правилами, передбаченими ст.72 КК України (в редакції від 24.12.2015 р.) - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 127, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 127 КК України у виді 5 років позбавлення волі,

- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

- за ч.2 ст. 146 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 29.06.2017 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 1617,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 15000 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 1617,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 15000 грн.

Речовий доказ по кримінальному провадженню - DVD диск із відео файлами залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ по кримінальному провадженню - батарею для мобільного телефону «Samsung» та фото відео камеру, які зберігаються в камері схову Садгірського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Речовий доказ по кримінальному провадженню - мобільний телефон марки «Iphone 4» зі стартовим пакетом МТС, який зберігається в камері схову Садгірського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області повернути обвинуваченому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1