Справа №705/505/18
1-кп/705/447/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2018 року місто Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янка Черкаської області, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України,
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6
ОСОБА_7
ОСОБА_8

законного представника потерпілих ОСОБА_9
представника потерпілих ОСОБА_10
Ухвалою судді від 5 лютого 2018 року по справі призначене підготовче судове засідання на 19 лютого 2018 року.
Підготовче судове засідання, призначене на 19 лютого 2018 року було відкладене у зв`язку з неявкою захисників на 01 березня 2018 року.
Підготовче судове засідання, призначене на 01 березня 2018 року було відкладене на 27 березня 2018 року у зв`язку з неявкою потерпілих та їх представників.
У підготовчому судовому засіданні 27 березня 2018 року прокурор ОСОБА_4 зазначив, що обвинувальний акт підсудний Уманському міськрайонному суду Черкаської області, досудове розслідування проведено повно та об`єктивно, обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 КПК України, підстави для повернення обвинувального акта чи закриття кримінального провадження відсутні. Вважав, що справу можливо призначити до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , законний представник потерпілих ОСОБА_9 та представник потерпілих ОСОБА_10 підтримали позицію прокурора.
Суд, заслухавши думку прокурора, інших учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, прийшов до висновку, що при складанні обвинувального акта та додатків до нього були допущені порушення вимог статті 291 КПК України, що перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
У відповідності до вимог ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувачення, сформульоване у обвинувальному акті, повинно містити всі ознаки, у тому числі об`єктивної сторони, кримінального правопорушення, якому надано правову кваліфікацію.
Обвинувальний акт не містить належним чином сформульованого обвинувачення, виходячи зі змісту диспозиції статті 272 КК України, а також містить припущення, що недопустимо при формулюванні обвинувачення.
За наявності порушень правил безпеки, відповідальність за які настає згідно ст.272 КК України, обвинувачення повинно містити посилання на конкретну статтю, пункт, параграф, які порушені, та визначати, у чому саме полягає порушення тих чи інших нормативних вимог.
У обвинуваченні, викладеному у обвинувальному акті на трьох аркушах, зазначено, які, на думку сторони обвинувачення, було порушено нормативні акти і які положення там передбачені. При цьому не зазначено, які саме положення нормативних актів були порушені і в чому саме такі порушення виразились.
Також не вказано, які саме будівельні роботи з підвищеною небезпекою проводились на підприємстві, хоча це обов`язкова ознака об`єктивної сторони, а також яким нормативним актом такі роботи віднесені до робіт з підвищеною небезпекою.
Стаття 272 КК України передбачає відповідальність особи, яка порушила правила безпеки під час виконання роботи з підвищеною небезпекою на підприємстві, і яка зобов`язана їх дотримувати.
У обвинувачені відсутні посилання на те, чи виконував ОСОБА_3 , або ж інші особи, роботи з підвищеною небезпекою.
Обвинувачення містить припущення про те, що в кабіні крана виявлена «барсетка», яка можливо належала кранівникові, що недопустимо при формулюванні обвинувачення.
Виклад обставин у обвинуваченні зроблено одними реченнями, що унеможливлює їх сприйняття.
Суд вважає, що таким чином сформульоване обвинувачення, являється невизначеним і тому незрозумілим, що призведе до неможливості, в разі призначення справи до судового розгляду, проведення такого судового розгляду.
В даному випадку суд бере до уваги положення статті 348 КПК України, згідно якої, після початку судового розгляду і після оголошення обвинувачення головуючий роз`яснює обвинуваченому суть обвинувачення і запитує чи зрозуміло воно йому. Тобто, для роз`яснення суті обвинувачення, таке обвинувачення, в першу чергу, повинно бути зрозумілим суду. Крім того, суд буде позбавлений можливості визначитись з обсягом доказів, які необхідно дослідити, так як при невизначеності обвинувачення неможливо встановити, які саме докази будуть стосуватись такого обвинувачення.
Вказаний недолік неможливо усунути на стадії судового розгляду до початку оголошення прокурором обвинувального акта, так як зміна обвинувачення можлива лише на стадії дослідження доказів, порядок та обсяг яких, як зазначено в ухвалі вище, неможливо буде визначити в разі невизначеності обвинувачення.
Всупереч вимогам статті 291 КПК України у обвинувальному акті зазначено перелік назв процесуальних документів та доказів, якими, як вказано, підтверджується причетність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення.
Такими діями сторони обвинувачення грубо порушуються загальні засади кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів, передбачені статтями 22, 23 КПК України.
Зазначаючи у обвинувальному акті матеріали та докази, які, на думку сторони обвинувачення, підтверджують причетність обвинуваченого до кримінального правопорушення, сторона обвинувачення фактично наперед розкриває суду перелік документів та доказів, порядок та обсяг дослідження яких повинен встановлювати суд під час судового розгляду у справі.
Крім того, у обвинувальному акті перелічені зібрані у кримінальному проваджені речові докази, їх зміст та місце зберігання. Зазначення таких відомостей у обвинувальному акті також не передбачено статтею 291 КПК України.
Статтею 291 КПК України визначено чіткий і вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у обвинувальному акті. Тобто, зазначення відомостей, які не передбачені ст.291 КПК України, заборонено, і свідчить про недотримання вимог при складанні обвинувального акта, що, в свою чергу, є безумовною підставою для реалізації судом свого права на повернення обвинувального акта прокурору.
Суд бере до уваги, що дотримання вимог КПК України є обов`язковим для сторін кримінального провадження, у тому числі для сторони обвинувачення. Суд, виявляючи безсторонність, повинен перевірити чи дотримано стороною обвинувачення всіх вимог закону при складанні обвинувального акта. Суд не повинен сприяти стороні обвинувачення, у тому числі шляхом надання можливості на стадії судового розгляду усувати недоліки, допущені у обвинувальному акті, так як це призведе до обґрунтованого сумніву в упередженості суду на користь однієї з сторін кримінального провадження.
Згідно із п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Враховуючи те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам статті 291 КПК України, суд користується своїм правом повернути такий обвинувальний акт прокурору, яким був затверджений обвинувальний акт, для приведення обвинувального акта у відповідність з вимогами ст.291 КПК України.
До початку підготовчого судового засідання потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , законним представником ОСОБА_9 , в інтересах потерпілих-позивачів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та в своїх інтересах, було передано через канцелярію суду позовні заяви з додатками та їх копіями, які, враховуючи повернення обвинувального акта прокурору, а також відсутність судового рішення про прийняття позовних заяв до розгляду під час судового розгляду кримінального провадження, так як підготовче засідання ще не було проведено, підлягають поверненню особам, які такі позовні заяви подали.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291,314 КПК України , суд,
Позовні заяви з додатками та їх копіями, які були подані до початку підготовчого судового засідання потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , законним представником ОСОБА_9 , в інтересах потерпілих-позивачів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та в своїх інтересах, повернути їх ініціаторам.
Копію ухвали вручити для відому учасникам підготовчого судового засідання.
Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1