Дата документу Справа № 313/1488/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/186/18
Єдиний унікальний № 313/1488/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 190 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000338, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та представника потерпілого ОСОБА_10 на вирок Веселівського районного суду Запорізької області від 21 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Єлизаветівка, Веселівського району, Запорізької області, громадянку України, має середньо-спеціальну освіту, заміжню, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючу, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

визнано невинною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст.190, ч.1,3,4 ст.358 КК України та виправдано за відсутністю складу злочину.
Цивільний позов залишено без розгляду.

Згідно зі змістом вироку, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, будучи переселенкою із окупованих територій України, 30.10.2014 у першій половині дня, знаходячись у приміщенні управління соціального захисту населення Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області, яке знаходиться за адресою: вул. Пушкіна, буд. 40 в смт. Веселе, Веселівського району, Запорізької області, внесла завідомо неправдиві відомості про відсутність у неї та членів її сім`ї житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районів проведення антитерористичної операції, після чого поставила свій особистий підпис у заяві та передала вказану заяву, із внесеними завідомо неправдивими відомостями, уповноваженому представнику управління соціального захисту населення Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області, тим самим використала завідомо підроблений офіційний документ, у зв`язку із чим у період часу з 30.10.2014 по 29.04.2015 в порушення п. 6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», відповідно до якого, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, незаконно отримала допомогу у жовтні 2014 року в сумі 85,55 грн., у листопаді 2014 року в сумі 1326 грн., у грудні 2014 року в сумі 1326 грн., у січні 2015 року в сумі 1326 грн., у лютому 2015 року в сумі 1326 грн., у березні 2015 року в сумі 1326 грн., у квітні 2015 року в сумі 1281,80 грн., на загальну суму 7997,35 грн., чим спричинила матеріальний збиток державі в особі Управління соціального захисту населення Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області на вказану суму.
Крім цього, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом складання та використання завідомо підробленого офіційного документа, будучи переселенкою із окупованих територій України, 28.11.2015 у першій половині дня, знаходячись у приміщенні Веселівського відділення «Ощадбанк», яке знаходиться за адресою: вул. Центральна, буд. 154 в смт. Веселе, Веселівського району, Запорізької області, внесла завідомо неправдиві відомості про відсутність у неї та членів її сім`ї житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районів проведення антитерористичної операції, після чого поставила свій особистий підпис у заяві та передала вказану заяву, із внесеними завідомо неправдивими відомостями, уповноваженому представнику Веселівського відділення «Ощадбанк», тим самим використала завідомо підроблений офіційний документ, у зв`язку із чим у період часу з 28.11.2015 по 27.05.2016 в порушення п. 6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», відповідно до якого, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, незаконно отримала допомогу у листопаді 2015 року в сумі 132,60 грн., у грудні 2015 року в сумі 1326 грн., у січні 2016 року в сумі 1326 грн., у лютому 2016 року в сумі 1326 грн., у березні 2016 року в сумі 1326 грн., у квітні 2016 року в сумі 1326 грн., у травні 2016 року в сумі 1154,90 грн., на загальну суму 7917,50 грн., чим спричинила матеріальний збиток державі в особі управління соціального захисту населення Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області на вказану суму.
Приймаючи рішення про виправдання ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України суд мотивував свої висновки наступним.
В ході судового розгляду було з`ясовано, що ОСОБА_7 , не мала наміру присвоїти собі чуже майно, а саме оформити заяву на отримання допомоги їй запропонували працівники соціальної служби, вона лише заповнила заяву про надання їй допомоги, не маючи умисного наміру заволодіти чужим майном.
В діях ОСОБА_7 ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України відсутні, оскільки у ОСОБА_7 мотивів заволодіти чужим майном не було. Об`єктивна сторона шахрайства не доведена.
Крім того, ОСОБА_7 не здійснювала підроблення жодного офіційного документа, тож суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_7 ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України відсутні, оскільки жодної із зазначених в цій статті дій ОСОБА_7 не виконувала, вона лише заповнила заяву, яка не є документом, на підставі якого вона мала право на отримання допомоги.
В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_10 зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним, постановлений з порушенням норм кримінального, матеріального і процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи і підлягає скасуванню. Апелянт зазначає, що суддею вирок в повному обсязі не оголошувався, а тільки у вільному порядку суддя роз`яснив обвинуваченій суть вироку. Крім того, прокурор, який приймав участь у даній справі під час винесення вироку був відсутній в залі судового засідання. Суд першої інстанції необґрунтовано віддав перевагу показанням обвинуваченої ОСОБА_7 та залишив поза увагою показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та не врахував докази, надані потерпілою стороною. Апелянт вважає, що розгляд даної справи проходив з порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України. Вина ОСОБА_7 була повністю доведена під час судового розгляду справи. Крім того, в матеріалах справи в наявності є заява від ОСОБА_7 в якій вона зобов`язується сплатити борг, тим самим визнає свою провину. Але суд залишив поза увагою вказану заяву, та не надав належної оцінки показам свідків. На підставі викладеного апелянт просить скасувати вирок суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 посилається на незаконність вироку суду та вважає його таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Прокурор вважає, що вина ОСОБА_7 підтверджується дослідженими матеріалами провадження. Суд першої інстанції в порушення вимог КПК України у своєму рішенні не вказав мотиви неврахування ряду доказів, які підтверджують вину ОСОБА_7 . Крім того, судом в резолютивній частині вироку не зазначено рішення щодо речових доказів і документів. Також прокурор зазначає, що суддя після виходу із нарадчої кімнати за відсутності прокурора, не оголошуючи вирок, повідомила обвинуваченій про те, що її виправдано, при цьому не роз`яснила строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження. У зв`язку з викладеним прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену та її захисника, які просили вирок залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та представника потерпілого ОСОБА_10 підлягають задоволенню, а вирок скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ст.374 КПК України, у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався, внаслідок чого вирок не може бути визнаним таким, що відповідає вимогам ст.370 КПК України.
Згідно з вимогами ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Суд першої інстанції припустився невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно зі ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо:

1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;

2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки;

3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші;

4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції виклав у вироку суперечливий висновок щодо відсутності наміру у ОСОБА_7 присвоїти чуже майно, оскільки мотивувальна частина вироку не містить посилання на докази, з яких такий висновок випливає, відсутній також аналіз доказового значення показань обвинуваченої та свідка ОСОБА_11 , показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 взагалі не наведені, правова позиція представника потерпілої сторони відсутня. Вирок не містить також будь-якого обґрунтування висновку суду про недоведеність об`єктивної сторони шахрайства. Не наведені також докази, на яких ґрунтується висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_7 ознак злочину, передбаченого ст.358 КК України. Таким чином, суд першої інстанції не виконав вимоги процесуального закону щодо змісту вироку.

Окрім того, як встановлено із змісту аудіо запису судового засідання, суд першої інстанції не дотримався і вимог ст.376 КПК України, оскільки не проголосив вирок, а лише роз`яснив зміст судового рішення.

Суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що вирок підлягає скасуванню, оскільки зазначені порушення закону вплинули на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_10 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Веселівського районного суду Запорізької області від 21 квітня 2017 року, яким ОСОБА_7 визнано невинною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст.190, ч.1,3,4 ст.358 КК України та виправдано за відсутністю складу злочину скасувати. Призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Матеріали провадження направити до Веселівського районного суду Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4