Провадження № 1-кс/761/7546/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 14.03.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:
27 березня 2018 року старший слідчий СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 14.03.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України про арешт майна, а саме: ? домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 25619988), а також на 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 34622349), яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що в провадженні слідчого управління ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 14.03.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, у період часу з липня по 02.09.2016, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, умисно, з корисливих мотивів, вчинили підроблення офіційних документів та їх подальше використання, а також легалізацію доходів, одержаних злочинним шляхом за попередньою змовою групою осіб.

26.03.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч.2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України.

Так, санкцією ч. 2 ст. 209 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та конфіскацією майна.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваному ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить наступне майно: ? домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 25619988), а також 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 34622349), про що свідчить інформація з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

З метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, а також з`ясування об`єктивної істини по справі, а також для забезпечення можливої конфіскації майна, слідчий звернулася з зазначеним клопотанням.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав у ньому наведених. Просив накласти арешт на зазначене у клопотанні майно з метою конфіскації.
Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без власника майна є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд власника майна підозрюваного ОСОБА_6 .

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження №0000137 від 14.03.2017, вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, серед яких кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.209 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Разом з тим, встановлено, що майно на яке слідчий в клопотанні просить накласти арешт, належить підозрюваному ОСОБА_6 .

Згідно з ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактами вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_6 передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 14.03.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- 1/4 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 25619988), яка на праві спільної часткової власності належить підозрюваному ОСОБА_6 , без заборони використання такого житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

- 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 34622349), яка на праві спільної часткової власності належить підозрюваному ОСОБА_6 , без заборони використання такого житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1