Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/32/18
Провадження № 1-кп/644/319/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2018 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ордзонікідзевського районного суду міста Харкова у м. Харкові обвинувальний акт матеріалу кримінального провадження, внесеному до Єдинного державного реєстру досудових розслідувань за № 03356 від 27 листопада 2017 року, що надійшов від Першого заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №3 радника юстиції ОСОБА_3 , затверджений прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого м. Житомир, громадянина України, не одруженого, з середню освітою, зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, утримується в умовах Харківської установи виконання покарань (№27),
за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 -

судовим слідством Орджонікідзевський районний суд міста Харкова
в с т а н о в и в:
26 листопада 2017 року, приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись на 7-му поверсі буд. АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, в ході сварки з ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому декілька ударів руками в область голови, після чого потерпілий намагаючись уникнути конфлікту, почав спускатись по сходам вниз, але ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_8 на 5-му поверсі вказаного будинку та штовхнув останнього руками, від чого той впав на підлогу. Після чого, ОСОБА_5 завдав два удари ногою в область голови ОСОБА_8 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 затягнув ОСОБА_8 до ліфту, де завдав потерпілому два удари ногою в область живота під час руху ліфту на 7-й поверх. Знаходячись на 7-му поверсі вказаного будинку, між ними продовжився конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_8 , від чого той впав на підлогу та завдав потерпілому два удари ногами в область голови та два удари ногами в область живота.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_8 , отримав забиту рану на верхній повіці правого ока, одиничні синці на лобі, на верхній повіці правого ока, по одному садну в лівій надочній та підочній ділянках, два садна в ділянці верхньо-внутрішнього краю правої очниці, два садна на передній поверхні правого колінного суглоба, - що відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також: закриту травму живота у вигляді травматичного розриву селезінкової артерії та вени з крововиливом в брижу, підшлункову залозу та черевну порожнину, - що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на місці вчинення кримінального правопорушення. Причиною смерті ОСОБА_8 виявилась закрита тупа травма живота в вигляді травматичного розриву селезінкової артерії та вени з крововиливами в брижу, підшлункову залозу та черевну порожнину в кількості 1800

мл., що у своєму плині ускладнилось явищами рясної крововтрати, що і виявилось

безпосередньою причиною смерті.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Пояснив, що перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні є малолітня дитина, але її батьком у свідоцтві про народження він не значиться. Працював без офіційного працевлаштування альпіністом займався фасадними роботами на будівництві. Спиртні напої зовсім не вживає. 26 листопада 2017 року він прийшов на ринок де зустрів раніше знайомих йому чоловіків, один з яких був на милицях. Останній поскаржився на ОСОБА_8 , бо той забрав у нього пакет де було 300 гривень. Пакет з грошима викинула з вікна дружина щоб скупитися в магазині. ОСОБА_8 викрані гроші так і не повернув. Пояснив, що до нього ОСОБА_5 , зверталися з поробленими питаннями, тому і прохали повернути кошти, які забрав ОСОБА_8 . Сказав, що ОСОБА_8 знав як людину, що зловживає спиртними напоями, не працює, з квартири все що можна виніс і продав на придбання спиртного. Вирішили всі разом піти до ОСОБА_10 . Зустрівши ОСОБА_8 в будинку, почав вимагати повернути викрадені кошти. Почали між собою сваритися, ОСОБА_8 був в стані сильного алкогольного сп`яніння. Він, ОСОБА_5 , наніс ОСОБА_8 , наздогнавши ОСОБА_8 на 5-му поверсі, штовхнув його руками, від чого ОСОБА_8 впав на підлогу. Потім два рази ударив ногою в область голови ОСОБА_8 . Коли перемістилися з ОСОБА_8 до ліфту, то завдав потерпілому два удари ногою в область живота під час руху ліфту на 7-й поверх. На 7-му поверсі між ними продовжився конфлікт. ОСОБА_8 висловлювався нецензурною лайкою на його адресу. Далі пояснив, що знову відштовхнув від себе ОСОБА_8 , від чого той впав на підлогу. Він, ОСОБА_5 завдав потерпілому два удари ногами в область голови та два удари ногами в область живота.

Щиросердно розкаявся і просив вибачення у матері потерпілого ОСОБА_6 . Сказав, що наміру заподіяти смерть ОСОБА_8 не мав. Розумів, що діяв незаконно, але не міг вже себе зупинити, бо ОСОБА_8 поводився зневажливо. Зауважив, що незважаючи на те, що ОСОБА_6 не заявила цивільний позов, але він, ОСОБА_5 , має намір відшкодувати заподіяну шкоду.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , показала, що вона з моменту виходу на пенсію проживає в Сумскій області у батьківському домі, батьки вже померли. Син, ОСОБА_8 , залишився проживати у м. Харкові в квартині. Яким би син не був, але їй прикро що він так помер; може б якби ОСОБА_11 не залишив сина після побиття, а викликав швидку то син би був живий. Сказала, о в листопаді 2017 року їй зателефонували на мобільний і повідомили, що син помер. В похоронах допомогли її сестри. На питання відповіла, що син пив, не працював, з квартири все продав, що не взяла з собою в Сумську область, бо проживає в селі, а ОСОБА_8 і там викрадав це недопустимо; що син їй розповідав, що знайшов пакет з грошима і з цих грошей віддав раніше існуючий борг.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_12 . Свідок був попереджений судом за відповідальність про дачу завідомо неправдивих показань і приведений до присяги, а тому - недовіряти його показам у судовому засіданні у суду підстав не має. Свідок пояснив, що у 2017 році зламав ногу і ходив на милицях. Вийшов на вулицю до магазину, але забув гроші. Дружина викину із вікна прозорий пакет з трьохстами гривнями, купюра 200 і 100 гривень. Свідок попрохав ОСОБА_13 підняти пакет і подати йому, ОСОБА_14 , бо було слизько. ОСОБА_15 підняв пакет і попрохав за це 100 грн, він, Свідок, заперечував. Тоді ОСОБА_15 пішов геть, забравши всі гроші. Далі свідок показав, що до нього підійшов ОСОБА_16 , а потім ОСОБА_17 , яким він повідомив, що ОСОБА_8 забрав кошти. Вирішили піти до будинку, де проживав ОСОБА_18 . Піднялися на сьомий поверх, постукали в квартиру ніхто не відкрив. ОСОБА_17 сказав, що часу чекати не має і пішов вниз по сходинкам. Через короткий час в ліфтові піднявся ОСОБА_17 і ОСОБА_18 . ОСОБА_15 був п`яним, тверезим він небуває. Між ними була сварка за кошти, ОСОБА_15 вдарив ОСОБА_11 в обличчя. У відповідь ОСОБА_17 ударив ОСОБА_13 кулаком теж в обличчя, той упав і ОСОБА_11 бив його ногами в область грудної клітини. Потім ОСОБА_15 піднявся і побіг вниз. За ним побіг ОСОБА_17 і ОСОБА_19 , знову піднялися ліфтом. ОСОБА_17 і ОСОБА_15 продовжували сваритися, билися. ОСОБА_15 знову упав, а ОСОБА_17 , коли ОСОБА_10 лежав на спині, добивав його- наніс ОСОБА_20 два удари п`яткою ноги в область грудної клітини і живота (брюшини), витяг з карману штанів 50 гривень, забрав пакет-сумку з рибою та пляшкою спиртного. ОСОБА_13 залишили на майданчику/тамбуру сходинок сьомого поверху сидячим під стіною, а самі пішли. ОСОБА_15 був ще живим.

Прокурором у судовому засіданні на підтвердження обвинувачення надані письмові докази:

?протоколи огляду місця події від 26.11.2017 року, з додатками у вигляді фототаблиць, з якого вбачається місце виявлення трупу ОСОБА_13 та положення трупу, видимі ушкодження. (т.1 а.с. 136-138);

?протокол проведення слідчого експерименту від 29.11.2017 року, з відеозаписом, з якого вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 у присутності Захисника пояснив та показав події, що відбувалися 26.11.2017 року. (т. 1 а.с.143-145);

?постанову від 27.12.2017 року про визнання речовими доказами: Диск з відеозаписом слідчих експериментів від за 29.11.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_21 , паперовий пакунок зі зразками волосся та зрізами нігтьових пластин рук трупу ОСОБА_8 отриманих при проведенні судово-медичної експертизи трупу 27.11.2017 року;

?протокол пред`явлення особи для впізнання від 28.11 2017 року, де зафіксовано, що свідок ОСОБА_22 впізнав особу чоловіка, який завдавав тілесні ушкодження ОСОБА_20 , під № 3. (т.1 а.с.151);

?висновком експерта № 2349-с/17 від 27.11.2017 року судово-медичної експертизи трупів з якого вбачається, що при експертизі трупу ОСОБА_8 , 1978 р.н., були встановлені наступні тілесні ушкодження:

- голови: забита рана на верхній повіці правого ока; одиничні синці на лобі в проекції лівого лобного бугра, тіл правої та лівої виличних кісток, на верхній повіці правого ока; по одному садну в лівій надочній та підочній ділянках; два садна в ділянці верхньо-внутрішнього краю правої очниці;

- закрита тупа травма живота в вигляді травматичного розриву селезінкової артерії та вени з крововиливами в брижу, підшлункову залозу та черевну порожнину в кількості 1800мл;

- кінцівок: два садна передній поверхні правого колінного суглобу.

Вищезазначені ушкодження утворилися внаслідок дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) не відтворилися, за механізмом: синьці та закрита тупа травма живота - удару, садна - тертя-ковзання. З огляду на ступінь загоєння саден, забитої рани та колір синців, варто вважати, що вони утворилися не більш ніж за 1 добу до смерті, а закрита тупа травма живота - не більш ніж за 1 годину до смерті.

Керуючись п.4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01,1995р., закрита тупа травма живота в вигляді травматичного розриву селезінкової артерії та вени з крововиливами в брижу, підшлункову залозу та черевну порожнину в кількості 1800мл, що призвело до явищ рясної крововтрати, має ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження і має причинний зв`язок з причиною смерті. Синці, забита рана та садна мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень і відносин до причини смерті не мають. Причиною смерті гр. ОСОБА_8 виявилася закрита тупа травма живота в вигляді травматичного розриву селезінкової артерії та вени з крововиливами в брижу, підшлункову залозу та черевну порожнину в кількості 1800 мл, що у своєму плині ускладнилось явищами рясної крововтрати, що і виявилося безпосередньою причиною смерті.

Це підтверджується як макроскопічно (наявність в черевній порожнині 1800мл рідкої крові; тканини в ділянці кореня брижі, та в ділянці хвоста та тіла підшлункової залози розшаровані та просякнуті темно-червоною кров`ю, де також відмічається щілиноподібний, поперечний, розрив селезінкової артерії, довжиною 0,2см; капсула підшлункової залози та тканина її в цих ділянках також просякнута та розшарована темно-червоною кров`ю), так і мікроскопічно (розрив стінки великої вени в надісланій ділянці підшлункової залози «с сосудами» з дифузним крововиливом в навколишній жировій тканині; в надісланих ділянках «сосудов селезінки» - розірвана стінка великої артерії з дифузним крововиливом в прилеглій жировій клітковині; вказані ушкодження - без ознак перифокальної запальної клітинної реакції; нерівномірне венозне повнокров`я та набряк строми внутрішніх органів).

З огляду на характер розвитку трупних явищ, встановлених при огляді трупа на місці події й при експертизі трупа в приміщенні моргу, варто вважати, що смерть гр. ОСОБА_8 настала не раніш ніж за 4-6 години до огляду трупа на місці події

При судово-медичній токсикологічній експертизі крові від трупа гр. ОСОБА_8 , виявлений етиловий спирт у кількості 5,06%о; згідно наявними науково-методичним рекомендаціям, затвердженим МОЗ України, відповідає його вмісту при умовно смертельному ступеню алкогольного отруєння. Метиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені. (т.1 а.с.156-160)

? висновок експерта № 40/2349-с/17 від 06.12.2017року, з якого вбачається, що на підставі судово-медичної:експертизи за фактом смерті гр. ОСОБА_8 , 1978 р.н., даних лабораторних експертиз, даних з протоколів проведення слідчих експериментів за участю підозрюваного ОСОБА_5 ; свідка ОСОБА_21 , та у відповідь на питання постанови, підводжу наступні підсумки:
1.З огляду на характер розвитку трупних явищ, встановлених при огляді трупа на місці події й при експертизі трупа в приміщенні моргу, варто вважати, що смерть гр. ОСОБА_8 настала не раніш ніж за 4-6 години до огляду трупа на місці події.
2.8. Причиною смерті гр. ОСОБА_8 виявилась закрита тупа травма живота в вигляді травматичного розриву селезінкової артерії та вени з крововиливами в брижу, підшлункову залозу та черевну порожнину в кількості 1800мл, що у своєму плині ускладнилось явищами рясної крововтрати, що і виявилось безпосередньою причиною смерті.
3.4. 7. При судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_8 встановлені наступні ушкодження:
-голови: забита рана на верхній повіці правого ока; одиничні синці на лобі в проекції лівого лобного бугра, тіл правої та лівої виличних кісток, на верхній повіці правого ока; по одному садну в лівій надочній та підочній ділянках; два садна в ділянці верхньо-внутрішнього краю правої очниці;
-закрита тупа травма живота в вигляді травматичного розриву селезінкової артерії та вени з крововиливами в брижу, підшлункову залозу та черевну порожнину в кількості 1800мл;
-кінцівок: два садна передній поверхні правого колінного суглобу.
Вищезазначені ушкодження утворилися внаслідок дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) не відтворилися, за механізмом: синьці - удару, садна - тертя- ковзання. Закрита тупа травма живота утворилась внаслідок місцевої (локальної) ударної дії тупого предмета має обмежену площу діючої поверхні. З огляду на ступінь загоєння саден, забитої рани та колір синців, варто вважати, що вони утворилися не більш ніж за 1 добу до смерті, а закрита тупа травма живота - не більш ніж за 1 годину до смерті.
Керуючись п.4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995р., закрита тупа травма живота в вигляді травматичного розриву селезінкової артерії та вени з крововиливами в брижу, підшлункову залозу та черевну порожнину в кількості 1800мл, що призвело до явищ рясної крововтрати, має ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п.п. 2.1.3.л, п.п.2.1.3.о «Правил...») і має причинний зв`язок з причиною смерті. Синці, забита рана та садна мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (згідно п.п. 2.3.1. «Правил...») і відносин до причини смерті не мають.
5.Тілесні ушкодження виявленні на тілі трупа гр. ОСОБА_8 могли бути заподіяні при нанесені ударів рукою, ногою.
6.Відповісти на питання №6 постанови старшого слідчого СВ Індустріального відділу поліціїт ГУНП в Харківській області від 05.12.2017 року не є можливим у зв`язку з тим, що не задані конкретні обставини - поверхня тіла на яку відбувалось падіння, не зазначені характеристики поверхні на яку відбулося падіння.
9.Після отриманої закритої тупої травми живота гр. ОСОБА_8 міг самостійно пересуватися в обмеженому обсязі на протязі лічених хвилин, десятків хвилин.
10.Показання свідка ОСОБА_16 , що зазначені в протоколі проведення слідчого експерименту, від 29.11.2017р., в цілому не суперечать судово-медичним даним в частині способу та механізму утворення тілесних ушкоджень, їх локалізації, що виявлені на тілі трупа гр. ОСОБА_8 .
11.Показання підозрюваного ОСОБА_5 , що зазначені в протоколі проведення слідчого експерименту, від 29.11.2017р., в цілому не суперечать судово-медичним даним в частині способу та механізму утворення тілесних ушкоджень, їх локалізації , що виявлені на тілі трупа гр. ОСОБА_8 (т.1 а.с.161-163)
? висновок судово-психіатричної експертизи № 891 від 11.12.2017: ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, (в т.ч. відповідь на питання № 5 постанови) ОСОБА_5 у період часу, якому відповідає правопорушення, виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.(т.1 а.с.164-166)
? протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 28.11.2017 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_5 був фактично затриманий 28 листопада 2017 року о 16:30. (т.1 а.с.167-169)
Стороною Захисту у судовому засіданні докази не надавались.
Усі вищеперераховані докази суд вважає належними та допустимими, зібрані у спосіб та в порядку, передбаченому КПК України. Таким чином, вказані документи Суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, Судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто останні прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України. Це узгоджується із тим, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
У кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 91 КПК України підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.
Із доказів, досліджених у судовому засіданні, у тому числі і відповідей обвинуваченого на запитання, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 розумів, що скоює тяжкий злочин, розумів про настання тяжких наслідків і свідомо довів злочин до кінця. З боку потерпілого у судовому засіданні не установлено дій та поведінки, по відношенню безпосередньо до ОСОБА_5 , які б могли виправдати скоєне підсудним, його дії були направлені на скоєння умисних, тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України тобто, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.
Дослідженням особи обвинуваченого . установлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, не одружений, має середню освітою, зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України - не судимий, характеризується посередньо.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, пом`якшуючою покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання не установлено.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом. Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69-1 КК України - не вбачається.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 є суспільно небезпечною особою, тому його виправлення та запобігти його злочинній діяльності можливо тільки фактичною ізоляцією від суспільства, в зв`язку з чим ОСОБА_5 має бути засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання в межах передбачених санкцією даної статі.
Міру запобіжного заходу, яка була обрана у вигляді тримання під вартою слід залишити обрану - тримання під вартою до набрання вироком законної сили (т. 1 а.с. 170).
Термін відбування покарання слід відраховувати з дати фактичного затримання, тобто з 28 листопада 2017 року що підтверджується протокол про затримання ОСОБА_5 від 28.11.2017 року (т. 1 а.с.167).
Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Питання про долю речових доказів по справі (т. 1 а.с. 150) слід вирішити у порядку п.п. 3, 4,7 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 128-129, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначити покарання у виді СЕМИ років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , яка була обрана у вигляді тримання під вартою, слід залишити обрану - тримання під вартою до набрання вироком законної сили і утримувати в умовах ХУВП (№27).
Термін відбування покарання слід відраховувати з дати фактичного затримання, тобто з 28 листопада 2017 року.
Речові докази по справі: Диск з відеозаписом слідчих експериментів від за 29.11.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_21 слід зберігати у кримінальному судовому провадженні; паперовий пакунок зі зразками волосся та зрізами нігтьових пластин рук трупу ОСОБА_8 , отриманих при проведенні судово-медичної експертизи трупу 27.11.2017 року, що знаходяться на відповідальному зберіганні у камері схову речових доказів Індустріального РВ ХМУ ГУМВС У в Харківській області, після набрання вироком законної сили слід знищити.
Документи, що є речовими доказами, слід залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

СУДДЯ ОСОБА_23