Справа №646/6828/17
Провадження№1-кп/646/691/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.17 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 23.08.2017 року до ЄРДР № 0001807 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, не працюючого, одруженого, з повною середньою освітою, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2017 року, о 18 години 03 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в службовому приміщенні магазину «Ірина» розташованого за адресою м.Харків, пр-т Гагаріна, 152, діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю на фоні неприязних стосунків з ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс останній удар кулаком правої руки, з переду, махом з права на ліво горизонтально підлозі, в область проекції лівого кута нижньої щелепи. Після ОСОБА_4 продовжив конфлікт, а саме продовжив виражатися нецензурною лайкою та почав штовханину з ОСОБА_5 підчас, якої штовхнув ОСОБА_5 , таким чином, що остання перечепилася, через товар, який був складений під стелажем і вдарилась об нього спиною в області лівої підлопаточної області по лопаточній лінії. Після ОСОБА_4 продовжив словесний конфлікт, після якого штовхнув металеву драбину, яка стояла у службовому приміщенні біля холодильнику у бік ОСОБА_5 . При падінні драбинна вдарила останню в область лоба справа. Далі ОСОБА_5 з ОСОБА_4 почали штовхати драбину із сторони в сторону підчас чого ОСОБА_5 вдарилась правим ліктем об холодильник, біля якого стояла драбина в області лівого передпліччя в нижній треті переходу на розгинальну поверхню.
ОСОБА_4 своїми діями спричинив ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи №5643 від 08.09.2017 року, тілесні ушкодження у вигляді: 1) крововиливу на задній поверхні лівого плеча в нижній треті, в області проекції лівого кута нижньої щелепи; 2) синця на ліктьовій поверхні лівого передпліччя в нижній треті переходу на розгинальну поверхню, в лобній області на 1см справа і до заду від проекції правого лобного бугра, в лівій підлопатковій області по лопатковій лінії, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також зазначила, що матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає, при призначенні покарання покладалася на розгляд суду.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є раніше не судимим.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, який згідно вимог ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позицію сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України..

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначити покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850, 00 гривень.
Речовий доказ:

СD-R диск торгівельної марки «Lpro» синього кольору, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 діб після проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1