Провадження № 1-кс/638/2723/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :
22.05.2017 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив поновити строк, передбачений ч.1 ст. 304 КПК України, у зв`язку з тим, що скарга не була належним чином розподілена до слідчого судді, про що він дізнався 19.05.2017 року. Просить зобов`язати службових осіб слідчого підрозділу Шевченківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області внести відомості, які викладені в його заяві від 04.05.2017 року щодо вчиненого невідомою особою кримінального правопорушення до ЄРДР відповідно до положень ч.1 та ч.5 ст. 214 КПК України, а також надати відповідний витяг з цього реєстру та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, так, як ці вимоги є нерозривно пов`язаними між собою і є реалізацією гарантій держави та його прав щодо захисту його з боку держави від вчиненого проти нього кримінального правопорушення, не пізніше 24 годин після внесення судом відповідного рішення, в Шевченківському відділі поліції ГУ НП в Харківській області, встановивши при цьому місце, день і час вручення йому цих документів.

Електронною системою автоматизованого розподілу справ Дзержинського районного суду м. Харкова, згідно даних протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 22.05.2017 року, матеріали скарги розподілено слідчому судді ОСОБА_4 .

23.05.2017 року слідчим суддею прийнято ухвалу, якою в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку для звернення до суду з скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Харківської місцевої прокуратури № 1 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовлено.
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської місцевої прокуратури № 1, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, та поновлення строку для звернення до суду з вказаною скаргою - повернуто заявнику за належністю.
Заявником ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 23.05.2017 року.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 01.06.2017 року апеляційну скаргу заявника ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.05.2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку оскарження бездіяльності уповноважених осіб СВ Шевченківського відділу ГУ НП в Харківській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою та скаргу повернуто заявнику скасовано. Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку звернення зі скаргою до слідчого судді, задоволено, вказаний строк поновлено, матеріали за його скаргою повернуто до Дзержинського районного суду м. Харкова для вирішення питання про можливість її розгляду по суті при відсутності інших процесуальних перешкод.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.06.2017 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб СВ Шевченківського відділу ГУ НП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 04.05.2017 року щодо вчинення невідомою особою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України.
В судовому засіданні 01.08.2017 року заявником ОСОБА_3 в усній формі заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 .
Матеріали скарги передано на автоматизований розподіл справ для визначення слідчого судді з розгляду питання про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , заявлений заявником ОСОБА_3 усно в судовому засіданні.
Згідно даних протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 18.10.2017 року заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 розподілено слідчому судді ОСОБА_1 .
Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився. 31.10.2017 року на електронну пошту суду подав повідомлення про зайнятість в іншому провадженні та просив відкласти судове засідання.

Суддя, якому заявлено відвід, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлений своєчасно та належним чином.

Приймаючи до уваги той факт, що з 18.10.2017 року слідчий суддя позбавлений можливості по суті вирішити заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 по причині неодноразової неявки заявника відводу в судове засідання та подачі ним заяви про відвід слідчого судді, який розглядає заяву про відвід іншого слідчого судді, що призводить до тяганини щодо вирішення по суті скарги ОСОБА_3 , неявка учасників процесу не є перешкодою для вирішення заяви про відвід.

Вивчивши доводи заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до положень ч.2, ч.3, ч.4 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, захиснику, представнику, експерту, представнику персоналу органу пробації, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивований.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені в ст. 75 КПК України, де зазначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сімї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.

Суддя під час здійснення судочинства зобов`язаний бути неупередженим та незалежним, керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримала і колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у справі №5-15п12.

Як визначено в ст. 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Заявником не наведено підстав для відводу слідчого судді, що передбачені ст. 75, 76 КПК України. Доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість слідчого судді встановлено не було, тому заявлений відвід слідчому судді ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 26, 80, 372 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:
Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1