№ 243/9/18
Провадження № 1-кс/243/9/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 січня 2018 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська клопотання старшого слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, не одруженого, 28 грудня 2016 року спрямовано до суду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості за ч. 1 ст. 296 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02 січня 2018 року у Слов`янський міськрайонний суд звернувся старший слідчій СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_5 з клопотанням по кримінальному провадженню № 0002439 від 22 вересня 2017 року, погодженим прокурором Слов`янської місцевої прокуратури, про застосування у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Із даного клопотання слідує, що: 22 вересня 2017 року приблизно

о 19:00 годині, ОСОБА_6 , зустрівся в районі «Молокозаводу», що по вул. Торській в м. Слов`янськ, разом із раніше йому знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з метою зустрічі з ОСОБА_9 . Після чого, зустрівшись вони разом почали рухатись у сторону річки Казенний Торець. Неподалік від берегу річки Казенний Торець, в вищевказаний указаний час, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, почали наносити ОСОБА_9 удари руками в область обличчя, застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я останнього, після чого повалили потерпілого ОСОБА_9 на землю та продовжили наносити удари ногами в область тулуба потерпілого, чим завдали останньому фізичний біль. В ході нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , у ОСОБА_6 виник раптовий протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, належного ОСОБА_9 . Реалізуючи свій протиправний, корисливий, злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом і метою, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, на яку він не має жодного права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, відкрито, умисно за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, 22 вересня 2017 приблизно о 19:20 годині, підняв рюкзак, який впав на землю з плеча ОСОБА_9 , в якому знаходився гаманець із грошовими коштами в сумі 950,00 гривень та банківська

картка «Райффайзен Банк Аваль», видана на ім`я ОСОБА_9 з номером № НОМЕР_1 , який передав ОСОБА_10 , для подальшого розпорядження викраденим майном, а сам тим часом, з карману надягнутої на потерпілому кофти, дістав та відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Samsung J120 ІМЕЙ: НОМЕР_2 », вартістю 2695,00 гривень. Після чого, заволодівши майном потерпілого, ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину втекли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 3645,00 гривень, розділивши його між собою.

30 вересня 2017 року об 17 годині 30 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

27 листопада 2017 року винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у розшук.

Старший слідчий у клопотанні, яке підтримав прокурор, посилався на те, що підозрюваний ОСОБА_6 , може продовжити переховуватись від органів досудового слідства та суду у зв`язку з тим, він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, незаконно впливати на свідків, по даному кримінальному провадженню, спонукаючи до зміни наданих небажаних для нього свідчень, а також надання бажаних свідчень у подальшому чи надавання завідомо неправдивих свідчень, вчиняти аналогічні чи інші кримінальні правопорушення у зв`язку з тим, що підозрюваний не займається суспільно-корисною працею, не має постійного місця роботи та будь-якого офіційного (законного) джерела отримання доходів, тобто з урахуванням майнового стану він, у зв`язку із необхідністю отримання коштів для забезпечення своїх побутових потреб може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, з метою забезпечення його належної поведінки при виконанні процесуальних обов`язків, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного, у зв`язку з відсутністю доказів його вини.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що дане клопотання старшого слідчого, про застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В свою чергу, статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять

надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у судовому засіданні старшим слідчім СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_5 , як стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням доведена наявність ризиків що ОСОБА_6 може продовжити переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, по даному кримінальному провадженню, вчиняти аналогічні чи інші кримінальні правопорушення. Також прокурором було доведено обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та даного клопотання.

Таким чином, сукупність наданих суду матеріалів та вищевикладені обставини дозволяють суду постановити рішення щодо застосування відносно ОСОБА_6 саме такий запобіжний захід, як домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 194, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Застосувати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб, до 28 лютого 2018 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Слов`янськ Донецької області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- в період часу з 18 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступного дня не залишати місце постійного проживання: будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду;

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області, підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, а іншими учасниками судового розгляду в той же строк з дня її проголошення.

Слідчій суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1