Ухвала
Іменем України
19 березня 2018 р.

м. Київ
справа № 161/16073/14-к

провадження № 51-4128 ск 18
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, котрий приймав участь під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 16 листопада 2017 року щодо засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

встановив:

вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 257 Кримінального кодексу України (далі КК) та виправдано, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується особа. ОСОБА_4 засуджено за частиною 4 статті 187 КК на 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, за частиною 1 статті 263 КК на 5 років позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців із конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з

11 червня 2014 року.
Залишено запобіжний захід - утримання під вартою, незмінним до набрання вироком законної сили.
На підставі частини 5 статті 72 КК (в редакції від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_4 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 11 червня 2014 року до вступу даного вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Також цим вироком, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 257 КК та виправдано, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується особа. ОСОБА_5 засуджено за частиною 4 статті 187 КК на 8 років 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна, за частиною 1 статті 263 КК на 4 роки позбавлення волі, за частиною 2 статті 342 КК на 1 рік позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 2 місяці з конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 ухвалено обчислювати з

11 червня 2014 року.
Залишено запобіжний захід - утримання під вартою, незмінним до набрання вироком законної сили.
На підставі частини 5 статті 72 КК (в редакції від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_5 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 11 червня 2014 року до вступу даного вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Також цим вироком, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 257 КК та виправдано, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується особа. ОСОБА_6 засуджено за частиною 4 статті 187 КК на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за частиною 1 статті 263 КК на 7 років позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією майна.
На підставі частини 4 статті 70 КК остаточне покарання ОСОБА_6 призначено шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2015 року у виді позбавлення волі на строк 11 років 1 місяць з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з

11 червня 2014 року.
Залишено запобіжний захід - утримання під вартою, незмінним до набрання вироком законної сили.
На підставі частини 5 статті 72 КК (в редакції від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_6 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 11 червня 2014 року до вступу даного вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Також цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 257 КК та виправдано, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується особа. ОСОБА_7 засуджено за частиною 4 статті 187 КК на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за частиною 1 статті 263 КК на 7 років позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією майна.
На підставі частини 4 статті 70 КК остаточне покарання ОСОБА_7 призначено шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2015 року у виді позбавлення волі на строк 12 років 6 місяців із конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з

11 червня 2014 року.
Залишено запобіжний захід - утримання під вартою, незмінним до набрання вироком законної сили.
На підставі частини 5 статті 72 КК (в редакції від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_7 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 11 червня 2014 року до вступу даного вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 16 листопада 2017 року вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2017 року щодо засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам засуджених внаслідок м`якості.
Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2018 року касаційну скаргу прокурора було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, які ним були усунені у повторній касаційній скарзі.
Така касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Крім того, зі змісту касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
На підставі наведеного та керуючись частиною 1 статті 428 КПК, суд

постановив:

відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, котрий приймав участь під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 16 листопада 2017 року щодо засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3