Справа № 461/8913/17
Провадження № 1-кс/461/9051/17
УХВАЛА
21.12.2017 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0005518 від 20.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0005518 від 20.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Слідчий СВ Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , звернулася в суд з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання вмотивоване тим, що 19.12.2017 працівниками патрульної поліції м.Львова по вул. Шпитальній,1 у м.Львові, було виявлено автомобіль марки "Фольцваген гольф", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , при перевірці якого встановлено, що номера агрегатів транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію не відповідають інреєстрації в базі даних.

20.12.2017 року слідчим СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області в ході огляду місця події вилучено автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Golf», тип «Легковий Хетчбек-В» з номерним знаком « НОМЕР_1 » сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 та перебуває в користуванні ОСОБА_5 , проживаючого на АДРЕСА_1 .

Окрім цього, вилучено вищевказане свідоцтво про реєстрацію та ключ до вказаного автомобіля.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що вказаний автомобіль, в подальшому, може бути використаний як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, з метою забезпечення його збереження, а також проведення відповідних експертиз з вказаним автомобілем та свідоцтвом про реєстрацію, а також з метою запобігання можливих наявних ризиків щодо його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на вищевказаний автомобіль.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, подавши заяву про розгляд клопотання без їхньої участі.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо , щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукувані, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на транспортний засіб.

Однак, за межі повноважень слідчого судді виходить вирішення питання про визначення місця зберігання арештованої речі. Зберігання речових доказів здійснюється органом досудового розслідування в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою КМУ від 1911.2012 р. № 1104.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170- 173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

клопотання слідчого СВ Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0005518 задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Golf», тип «Легковий Хетчбек-В» з номерним знаком « НОМЕР_1 » сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 та перебуває в користуванні ОСОБА_5 , проживаючого на АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 , та ключі до вказаного автомобіля, а саме: заборону права на відчуження, розпорядження та/або користування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області, в строки, передбачені ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1