Єдиний унікальний номер №440/1787/17
Провадження №1-кп/440/137/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Буську, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 01 липня 2017 року в підозрі у вчиненні кримінального правопорушення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Чинадієве Мукачівського району Закарпатської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, раніше не судимий, одружений, працює водієм ПП «Садварі» м. Мукачево,

передбаченого ст. 286 ч.2 КК України.

в с т а н о в и в:

30 червня 2017 року, приблизно о 16.30 год. ОСОБА_5 керуючи автопоїздом у складі тягача марки «MERCEDES-BENZ, ACTROS 1841», реєстраційний номер НОМЕР_1 у зчепленні з напівпричепом марки «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 рухаючись автодорогою сполученням Київ - Чоп на відрізку дороги 495 км + 500м, прямуючи у напрямку до м. Львова, порушив вимоги Р.1 п.п.1.5, 1.10 (в частині визначення термінів «дорожня обстановка», «дорожні знаки», «безпечна швидкість»); Р.13 п.13.1 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він під час руху вказаним транспортним засобом проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, з урахуванням дорожньої обстановки не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу, не дотримуючись безпечної дистанції, з моменту настання об`єктивної можливості виявити на смузі руху перешкоду автомобіля марки «УАЗ 3909», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався у попутному напрямку, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості, аж до зупинки автопоїзда, що призвело до зіткнення даного транспортного засобу із задньою частиною автомобіля марки «УАЗ 3909», реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок чого водій автомобіля марки «УАЗ 3909», ОСОБА_7 отримав ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Пасажир даного автомобіля ОСОБА_6 , отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим себе в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим ОСОБА_7 середньої тяжкості, ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, визнав повністю, давши аналогічні покази, згідно обвинувального акту і не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів по даному епізоді, що приймається судом, оскільки обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорюються учасниками процесу і суд немає сумніву у добровільності та істинності їх позицій.

Оцінюючи перевірені докази по справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що заподіяли тяжкі тілесні ушкодження, доведена, кваліфікація його злочинних дій за ст. 286 ч. 2 КК України, вірна.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого, який позитивно характеризується за місцем праці, раніше не судимий, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, обставини справи, які пом`якшують покарання, щире каяття у вчиненому злочині, а тому вважає, що обравши покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про застосування відносно обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 р.» ст. 1 п. в, оскільки його підзахисний має двоє неповнолітніх дітей, яким на день набрання чинності цим Законом не виповнилося 18 років.

Вислухавши думку прокурора, який не заперечив щодо задоволення даного клопотання, обвинуваченого, який подав відповідну письмову заяву, суд вважає, що таке підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі Закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до вимог п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання особи, які засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Відповідно до ст. 10 зазначеного Закону України питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочин до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочин з необережності, який не є особливо тяжким, до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» (07.09.2017 року) і на зазначений день є батьком двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , 2006 року народження та ОСОБА_9 , 2002 року народження, щодо яких не позбавлений батьківських прав, а відтак відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обставини, передбачені ст. 9 даного Закону, які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, Закону України «Про амністію у 2016 році» ст. 1 п. «в», суд -

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ст. 286 ч. 2 КК України та покарати на чотири роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на два роки.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 , звільнити від відбування основного та додаткового покарання.

Захід забезпечення кримінального провадження скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 3711 гривень за проведення інженерно транспортних експертиз.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1