Справа № 579/120/18
Провадження № 1-кп/576/102/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.03.18 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, проживаючого у АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,

за фактом вчинення суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 в період часу з 23 год. 30 хв. 18.11.2017 р. по 01 год. 30 хв. 19.11.2017 р., знаходячись на одинці зі своєю матір`ю ОСОБА_6 у будинку, що розташований у АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані, обумовленому хронічним психічним захворюванням і не маючи можливості усвідомлювати свої дії, пальцями кисті та поліетиленовою стрічкою став стискати горло потерпілої ОСОБА_6 , від чого остання померла на місці внаслідок механічної асфіксії здавлення органів шиї.

У судовому засіданні ОСОБА_4 заявив, що не пам`ятає подій, викладених у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд допитавши потерпілого, свідків, представлених стороною обвинувачення, а також дослідивши надані стороною обвинувачення докази, вважає повністю підтвердженим факт заподіяння смерті ОСОБА_6 діями ОСОБА_4 .

Зокрема, потерпілий ОСОБА_4 показав, що проживав разом із матір`ю ОСОБА_6 та братом ОСОБА_4 , який страждає психічним захворюванням. 18.11.2017 р. він вечорі пішов ночувати до сусідки ОСОБА_7 . Матір залишалась із братом ОСОБА_8 . Вранці хтось із сусідів йому повідомив, що матір померла.

Свідок ОСОБА_9 засвідчила про те, що вона мешкає по сусідству з Прилуцькими. 19.11.2017 р. до неї прийшов ОСОБА_10 з пошкрябаним обличчям та сказав, що задушив свою матір. Вона подзвонила фельдшеру з приводу цього та пішла до сусідки ОСОБА_11 , якій розповіла про те, що їй сказав ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_13 показала, що проживає поруч із Прилуцькими. Вранці 19.11.2017 р. до неї прийшла ОСОБА_14 , яка сказала, що до неї приходив ОСОБА_10 і сказав, що задушив свою матір. Вона подзвонила сусідам ОСОБА_15 та ОСОБА_16 і вони разом пішли до будинку ОСОБА_12 подивитись, що там трапилось. Біля двору у цей час був ОСОБА_10 із подряпаним обличчям. Він сказав, що задушив свою матір. Коли вони зайшли до будинку, то побачили, що там було все потрощене, а ОСОБА_6 лежала мертва.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у суді, кожна окремо, надали свідчення, що аналогічні свідченням ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_19 показала, що 18.11.2017 р. до неї у гості прийшов ОСОБА_20 , який знаходився в неї вдома цілу ніч. Вранці до неї зайшла ОСОБА_21 , яка сказала, що матір ОСОБА_12 мертва.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 19.11.2017 р. з фототаблицею, при огляді будинку, що розташований у АДРЕСА_1 , була зафіксована обстановка у ньому та на підлозі виявлено труп жінки. В ході огляду вилучались сліди стопи, нашарування речовини бурого кольору, полімерну стрічку та робились змиви речовин.

Відповідно до протоколу огляду трупа від 19.11.2017 р., на шиї трупу виявлено садна. Оглядом, зафіксованим у протоколі від 22.11.2017 р., вилучено одяг з трупу.

Висновком експерта від 18.01.2018 р. стверджується, що смерть ОСОБА_6 настала в наслідок механічної асфіксії здавлення органів шиї.

Висновком експерта від 28.11.2017 р. стверджується, що у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на правому крилі носу, множинні садна обличчя, а також садно на лівій стопі.

Висновками імунологічних експертиз встановлено групову належність крові ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , та зазначено, що на вилучених по справі речових доказах знайдено сліди крові людини, походження яких можливе як від потерпілої, так і від ОСОБА_4 .

За висновками криміналістичних експертиз, не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень у потерпілої полімерною стрічкою, що була вилучена під час огляду місця події.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

За змістом ч. 1 ст. 18 КК України суб`єктом злочину є фізична осудна особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Тому суб`єктом злочину може бути лише фізична осудна особа, тобто така, що під час вчинення діяння, передбаченого КК України, могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Неосудні особи позбавлені такої здатності і тому не можуть бути суб`єктами злочину, що передбачено у ч. 2 ст. 19 КК України.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 04.12.2017 р. ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав та страждає на даний час хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдальна форма, епізодичний перебіг зі стабільним дефектом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 в момент вчинення суспільно-небезпечного діяння знаходився в стані неосудності, тому він, відповідно до частини ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності і йому судом повинні бути призначені примусові заходи медичного характеру.

З огляду на висновок експертів про необхідність застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом, на підставі ст. 94 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, рекомендацій експертів, а також задля захисту інших членів суспільства, суд вважає, що він має бути госпіталізований до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Долю речових доказів суд вирішує за правилами, передбаченими у ст. 100 КПК України.

Оскільки ОСОБА_4 є душевно хворим, не працює, суд на підставі ч. 1 ст. 124 КПК України не стягує з останнього судові витрати на залучення експертів і відносить їх за рахунок держави.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 19, 92-94 КК України, керуючись ст.ст. 372, 508, 512, 513, 516 КПК України, суд, -

постановив:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно небезпечного діяння, що передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, залишити до набрання ухвалою законної сили.

Речові докази по справі знищити.

Копію ухвали вручити прокурору та ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1