Провадження № 1-кс/243/92/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2018 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 17 м. Слов'янська скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Слов`янського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0002127 від 16.08.2016 року, за фактом кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
До Слов`янського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_6 зі скаргою, на постанову слідчого СВ Слов`янського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження.

Заявник ОСОБА_6 обґрунтовує вимоги скарги тим, що 20 грудня 2017 року слідчим Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , була прийнята постанова про закриття кримінального провадження, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002127 від 16.08.2016 року, за фактом кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. З постановою про закриття кримінального провадження від 20.12.2017 року він не згоден, оскільки рішення слідчого про ніби то наявність в його діях складу адміністративного правопорушення та надіслання копій матеріалів кримінального провадження для притягнення його до адміністративної відповідальності є передчасним, та не відповідає дійсним обставинам справи. Вважає, що у скоєнні ДТП що мало місце 23.05.2017 року на перехресті вул. Барвінківська та пров. Вокзальному м. Слов`янська за участі автомобіля ТВГ 15 Н на шасі ГАЗ 53 д/н НОМЕР_1 під його керуванням, та автомобіля RENAULT MASCOT д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , винен саме громадянин ОСОБА_7 , який здійснював маневр обгону транспортного засобу під його керуванням на перехресті вулиць Барвінківська та пров. Вокзальному м. Слов`янська.

В ухвалі Слов`янського міськрайонного суду від 10.11.2017 року слідчий суддя встановив факт розбіжності між показами ОСОБА_6 та показами водія ОСОБА_7 в частині інтервалу автомобіля ТВГ 15 Н д/н НОМЕР_1 від правого краю проїзної частини перед виконанням маневру повороту, які при закритті кримінального провадження 20 грудня 2017 року слідчим не були усунуті.

Однак при прийнятті оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження 20.12.2017 року, слідчим так і не усунута невідповідність встановлена у судовому рішенні слідчого судді, яка мається в показах водія ОСОБА_7 в частині видимості повороту на пров. Вокзальний (з робочого місця водія ОСОБА_7 ), оскільки, як видно з протоколу проведення слідчого експерименту за його участю, йому не було видно ніяких поворотів попереду, в той же час, під час проведення слідчого експерименту була заміряна видимість повороту на пров. Вокзальний з робочого місця водія на момент виконання обгону, яка склала 20,7 м.

Саме ця відстань видимості перехрестя у 20,7 м. яку зазначив ОСОБА_7 що не відповідає дійсним обставинам справи, та спростовується протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 13.05.2017 року, згідно якого зона видимості елементів проїжджої частини з робочого місця водія складає 100 метрів, була покладена експертом за вихідні дані при проведенні авто технічної експертизи, що призвело до її хибних висновків про те, що будь яких невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходилися у причинному зв`язку з настанням даної ДТП в діях водія ОСОБА_7 , не вбачається (третє питання висновків).

За таких обставин, зазначає, що водій автомобіля RENAULT MASCOT д/н НОМЕР_3 Р ОСОБА_7 , в порушення вимог п.п. (а) п.14.6 ПДР України свідомо здійснював маневр обгону не перехресті, його дії не відповідають вимогам ПДР України та перебувають у причинно наслідковому зв`язку із настанням даної дорожньо транспортної пригоди.

Вважає, що експертний висновок № 2/19 -306 від 24.10.2017 року, не може бути доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вихідні дані стосовно видимості перехрестя вулиці Барвінківська з пров. Вокзальним м. Слов`янська, отримані слідчим під час слідчого експерименту проведеного за його відсутності та визивають сумнів у їх достовірності.

Окрім цього не підтверджуються матеріалами кримінального провадження та не відповідають вихідним даним висновки експерта про те, що починаючи маневр обгону водій ОСОБА_7 не мав можливості візуально об`єктивно визначити наявність пров. Вокзального, який перетинається з вул. Барвінківською м. Слов`янська (відсутність дорожніх знаків, обмежена оглядовість), і не мав можливості визначити характер та напрямок подальшого руху автомобіля під його керуванням.

Так, згідно вихідних даних (з постанови про призначення судової експертизи) у Висновку експерта № 2/19-306 від 24.10.2017 року слідує, що умови видимості з робочого місця водіїв: видимість елементів дороги на момент дорожньо транспортної події не обмежена.
Щодо відсутності можливості водія ОСОБА_7 визначити напрямок подальшого руху автомобіля під його керуванням, то зазначає, що як згідно його пояснень так і пояснень пасажира його автомобіля громадянина ОСОБА_8 слідує, що під`їжджаючи до повороту на вул. Вокзальну, він завчасно, за 50 метрів включив покажчик лівого повороту та почав зміщуватися до центру проїжджої частини в ліву сторону.

Згідно ж пояснень водія ОСОБА_7 коли транспортний засіб під його керуванням перебував вже в процесі обгону на відстані приблизно 30 -40 метрів, автомобіль під моїм керуванням різко почав здійснювати маневр лівого повороту в бік провулка Вокзального зі швидкістю приблизно 25 км/год. При цьому ОСОБА_7 взагалі не зазначає, чи був включеним та чи бачив він покажчик лівого повороту на транспортному засобі під моїм керуванням.

Дані розбіжності як у його свідченнях так і свідченнях ОСОБА_8 з одного боку, та свідченнях водія ОСОБА_7 з іншого боку, під час досудового розслідування усунуті не були. Під час проведення слідчого експерименту відстань з якої водій автомобілю RENAULT MASCOT д/н НОМЕР_3 Р ОСОБА_7 побачив що транспортний засіб під його керуванням почав змінювати напрямок руху вліво (момент виникнення небезпеки) виміряний не був, що свідчить про неповноту досудового розслідування.

Вказує, що слідчий експеримент 29.11.2017 року слідчим було проведено, та під час даного слідчого експерименту як за його участі так і участі гр.. ОСОБА_8 було встановлено, що видимість перехрестя провулку Вокзального з вулиці Барвінківській складає не 20,7 м. як про те зазначає водій ОСОБА_7 , а 112 - 114 метрів, однак всупереч вказівок слідчого судді, слідчий приймаючи 20 грудня 2017 року постанову про закриття кримінального провадження не прийняв до уваги вихідні дані та не призначив проведення додаткової судово технічної експертизи із їх урахуванням, формально пославшись на те, що оскільки дорожньо транспортна пригода сталася 23.05.2017 року коли мали місце на деревах листя, зелені насадження та рослини, що зростали вище опорної поверхні повздовж краю проїзної частини вул. Барвінківської м. Слов`янська, що суттєво впливало на видимість границь не регульованого перехрестя, яке не було обладнано жодним дорожнім знаком, видимість елементів проїзної частини, тому при проведенні вище вказаних слідчих експериментів всі отримані вихідні данні вважаються хибними та не підлягають для подальшого експертного дослідження та не можуть впливати на дорожню ситуацію яка склалася на момент ДТП.

Виходячи з приписів статті 240 КПК України слідчий експеримент проводиться з метою перевірки та уточнень даних, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Проведенням слідчого експерименту 29.11.2017 року по подіям 23.05.2017 року, коли мали місце на деревах листя, зелені насадження та рослини, слідчий в супереч вимог статті 240 КПК України не відтворив певну обстановку та обставини ДТП що мали місце насправді, чим допустив неповноту досудового розслідування, не виміряв як дійсну видимість перехрестя провулку Вокзального з робочого місця водія автомобілю RENAULT MASCOT д/н НОМЕР_2 ОСОБА_7 так час і відстань яку проїхав водій ОСОБА_7 із моменту виникнення небезпеки для нього до моменту зіткнення, під час його руху по вулиці Барвінківській, у максимально наближених умовах до обставин ДТП.

У зв`язку з чим ОСОБА_6 просить постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 20.12.2017 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0002127 від 16.08.2017 року за ст. 286 ч.1 КК України скасувати.

Заявник ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився надавши право представляти свої інтереси своєму представнику.
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 доводи скарги підтримав та наполягав на її задоволенні.
Прокурор ОСОБА_4 у ході судового розгляду заперечував проти задоволення скарги.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги.
Вислухавши сторін, вивчивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідність до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Так, у ході судового розгляду з достовірністю було встановлено, що 20 грудня 2017 року слідчим Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , була прийнята постанова про закриття кримінального провадження, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002127 від 16.08.2016 року, за фактом кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, у зв`язку із відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про скасування зазначеної постанови слідчого, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до п.2 ч.5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження,оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, які постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.
Суди з метою забезпечення єдності судової практики, зокрема в частині її відповідності міжнародним стандартам, здійснюючи правосуддя, поряд із нормами національного законодавства мають застосовувати і норми Конвенції. Оскільки у Конвенції є низка характерних особливостей, її положення мають загальний характер, а права людини здебільшого констатуються у ній в абстрактній, оціночній формі, правильне розуміння її норм розкривається

у рішеннях ЄСПЛ, які містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Бєлоусов проти України" у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю. ("Алексахін проти України" п.55).

Під час судового засідання було достовірно встановлено, та не спростовано прокурором, що слідчим не було здійснено організаційних дій та не проведено слідчий експеримент у максимально наближених умовах до обставин ДТП як за участі водія ОСОБА_7 , громадянина ОСОБА_8 так і за участі ОСОБА_6 при якому необхідно встановити дійсну видимість перехрестя пров. Вокзального з робочого місця водія ОСОБА_7 , встановити час та відстань яку проїхав водій ОСОБА_7 із моменту виникнення небезпеки для нього та до моменту зіткнення, усунути розбіжності в показах. Слідчим також не ініційовано проведення додаткової судової автотехнічної експертизи, яку слід провести на підставі проведеного вищезазначеного слідчого експерименту.
Представник заявника вказує, що виконання вищевказаних процесуальних дій має вагоме значення в рамках рослідування кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови.
Постанова слідчого, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.
Згідно п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий приймає постанову, яка може бути оскаржена в порядку КПК України.
Тобто, рішення слідчого повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
В силу ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
При розгляді скарги слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Савіцький проти України», відповідно до п. 99 якого вбачається, що положення ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі вести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних осіб. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події. Крім того, ст. 34 вищевказаної Конвенції визначає позитивні обов`язки, що вимагають від державних органів забезпечувати всі необхідні заходи уможливлення належного та ефективного розгляду заяв.
Слідчий суддя вважає, що слідчій ОСОБА_5 під час розслідування кримінального провадження не вичерпав всі існуючи можливості щодо збирання та дослідження доказів, та провів не всі необхідні слідчі дії, оскільки для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин які знаходяться у причинно наслідкому зв`язку із настанням дорожньо транспортної пригоди що мала місце 23.05.2017 року у рамках кримінального провадження необхідно додатково провести слідчий експеримент у максимально наближених умовах до обставин ДТП після чого призначити проведення додаткової судової автотехнічної експертизи.
Зазначене вказує на не обґрунтованість закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена без проведення усіх необхідних слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів та перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, тобто слідчий не в повній мірі дотримався вимог як кримінального процесуального законодавства, так і практики ЄСПЛ щодо вмотивування і обґрунтування свого рішення, що в своїй сукупності доводить перед слідчим суддею обґрунтованість вимог заявника, а тому скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Слов`янського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0002127 від 16.08.2016 року, за фактом кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України задовольнити.
Постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 20.12.2017 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0002127 від 16.08.2017 року за ст. 286 ч.1 КК України скасувати
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1