Справа № 464/6420/17
пр.№ 1-в/464/378/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.10.2017 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 15.01.2015 р. за ч. 3 ст.185 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, відбуває покарання у державній установі «Львівська виправна колонія (№48)».

Засуджений звернувся до суду із клопотанням, в якому просить звільнити його від подальшого відбування покарання із застосуванням щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши пояснення засудженого в підтримку клопотання, думку прокурора, який заперечив проти задоволення такого, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Згідно з положеннями п. в ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в України» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 має не зняті і не погашені судимості за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 22.06.2006 за ч. 2 ст. 186 КК України, за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 23.08.2007 за ст. 198, ст. 71 КК України, за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 16.02.2010 за ч.3 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 відбуває покарання, у тому числі і за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 15.01.2015 за ч. 3 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України злочини, передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що до засудженого ОСОБА_4 . Закон України «Про амністію у 2016 році» не може бути застосований.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,-

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1