Номер провадження: 11-сс/785/1469/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 11.10.2016 р. про відмову в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, Одеської області, громадянина України, не одруженого, з вищою, освітою, не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 3 КК України,

встановив:
Ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси 11.10.2016року відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Київського ВП у м. Одесі ОСОБА_9 , погодженого із прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 3 КК України та обрано відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арештуз покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше не судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації, позитивно характеризується за місцем проживання.

Крім того, на час розгляду клопотання, прокурором не доведена достатність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що слідчий суддя безпідставно не врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що обґрунтованістю застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також прокурор зазначив, що слідчий суддя не врахував того, що відносно ОСОБА_10 було винесено ухвалу про привід до суду з метою обрання запобіжного заходу, та стороною захисту не надано будь-яких доказів щодо навчання ОСОБА_10 у вищому навчальному закладі.

Крім того, на думку прокурора слідчий суддя не врахував міцність соціальних звязків ОСОБА_10 , а саме те, що останній не працює, не одружений, дітей не має.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти неї, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків передбачених ч. 5 ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із матеріалами кримінального провадження ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ст. 289 ч. 3 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких та за санкцією даної статті максимальне покарання визначено до 12 років позбавлення волі.
Натомість, відповідно до п. 58 рішення Європейського суду з прав людини „Becciev v. Moldova, сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обгрунтування твердження про можливу втечу цієї особи.
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи захисника та підозрюваного ОСОБА_7 про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ст. 289 ч. 3 КК України, оскільки питання щодо кваліфікації дій підозрюваного під час досудового розслідування вирішується слідчим та прокурором.

Оцінка правильності кваліфікації дій підозрюваного, допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Разом з тим, в ході розгляду клопотання слідчого, як в суді 1-ої так і апеляційної інстанції прокурором не надано доказів того, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі переховувався від органу досудового розслідування чи суду, впливав на свідків або потерпілого, перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином.

Апеляційний суд також враховує те, що ОСОБА_7 , раніше не судимий, має вищу освіту, постійне місце мешкання та реєстрації, працює по найму, тому твердження прокурора про відсутність у нього соціальних зв`язків є необгрунтованим.

Отже, апеляційний суд вважає, що немає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування або зміни ухвали слідчого судді, оскільки передбачені законом підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на теперішній час відсутні.

Також, на думку апеляційного суду, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України може забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 11.10.2016 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 11.10.2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Київського ВП у м. Одесі ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 3 КК України, та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладанням певних обов`язків, перелік яких визначений в резолютивній частині ухвали суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4