Справа №587/941/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/540/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 06 травня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дивноморське Краснодарського краю, РФ, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання, за вироком Сумського районного суду Сумської області від 12 березня 2013 року, і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_8 судові витрати на користь держави в загальній сумі 263 грн. 88 коп.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком, 27 березня 2017 року близько 11 год. 00 хвил., ОСОБА_8 , знаходячись в домоволодінні ОСОБА_10 в будинку АДРЕСА_2 , повторно, відкрито викрав майно ОСОБА_10 на суму 172 грн.

У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, дослідити наявні у матеріалах кримінального провадження відомості про судимість ОСОБА_8 , та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним за ч.2 ст.186 КК України до покарання із застосуванням ст..69 КК України у виді 1 року позбавлення волі, виключивши вказівку про застосування вимог ст. 71 КК України. Зазначає, що судом в мотивувальній частині вироку при призначенні покарання ОСОБА_8 вказано про можливість застосування положень ст.69 КК України. Проте, в резулятивній частині суд, не послався на вимоги ст.69 КК України.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації його дій в поданій апеляційній скарзі не оспорюється.

Дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковані вірно.

Згідно з вимогами ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Абзацами 1,2 п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній частині вироку - послатися на ч.1 ст.69 КК України.

В порушення вказаних вимог закону, суд у своєму вироку при призначенні ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст.186 КК України у виді 1 року позбавлення волі, що є нижчим від найнижчої межі вказаного виду покарання, встановленої санкцією статті, обґрунтувавши у мотивувальній частині вироку підстави застосування до покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України, зазначивши, які саме обставини справи і дані про особу він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, однак не послався на зазначену норму у резолютивній частині вироку, про що зазначено в апеляційній скарзі прокурора.

Крім того, колегії суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність призначення ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів за правилами ст.71 КК України у зв`язку з тим, що останній був звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Березанського місцевого суду Київської області від 18.05.2015 року на невідбуту частину покарання 10 місяців 24 дні, а злочин скоїв вже після відбуття строку покарання, і у суду не було підстав для призначення ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а вирок суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 06 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня ї проголошення, а засудженим у цей же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5