Ухвала
Іменем України
12 лютого 2018 р.

м. Київ
Справа № 1-34/03
Провадження №51- 3630 ск 18
Верховний Суд колегією суддів першої палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року,

в с т а н о в и в:
ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2017 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року повернуто заявнику.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року ухвалу місцевого суду залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.

ОСОБА_4 , не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 436 КПК України, звернувся до суду із касаційною скаргою, в якій ставить питання про її скасування у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, суд не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі.
Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 т. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, обґрунтування із посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та копії оскаржуваної ухвали ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд ухвали місцевого суду, якою повернуто його заяву про перегляд обвинувального вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року щодо нього, за нововиявленими обставинами у зв`язку з невідповідністю вимогам п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України. Так, обставини, на які посилається ОСОБА_4 , є фактично мотивами для оскарження вироку суду, засуджений піддає сумніву дослідження доказів судом та проведене досудове розслідування у справі, що не передбачено ст. 459 КПК України.
Таким чином, засудженим ОСОБА_4 не було наведено нових обставин, що могли б вплинути на судове рішення, але не були відомі під час судового розгляду.

Враховуючи наведене, місцевий суд, повертаючи заяву ОСОБА_4 та апеляційний суд, залишаючи ухвалу судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2017 року без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення, діяли відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3