Дата документу Справа № 325/1201/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 325/1201/16-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/1207/17 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула 25 жовтня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приазовського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000076.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий в рамках кримінального провадження № 0000076 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , земельної ділянки кадастровий номер :02:006:0018 площею 0,85 га, кадастровий номер :05:007:0015 площею 8,97 га, розташовані на території смт. Нововасилівка Приазовського району Запорізької області, будівля майстерні площею 317,33 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; транспортні засоби RENAULT DUSTER д.н.з. НОМЕР_1 , ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_2 , ПФ 01 ФЕРМЕР д.н.з. НОМЕР_3 шасі НОМЕР_4 .
Клопотання мотивоване тим, що слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000076 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2013 року, за обставинами того, що 27.09.2010 року о 15:00 год. ОСОБА_8 знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки завдав ОСОБА_7 не менше двох ударів кулаком лівої руки у ділянку лівого вуха, та не менш ніж один удар ногою в ділянку куприка, чим заподіяв останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Дане кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України. 21.08.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. 13.09.2017 року ОСОБА_7 подав цивільний позов, в якому просить стягнути з ОСОБА_8 суму матеріальної шкоди в розмірі 269700 грн. та 1 000 000 грн. моральної шкоди. З метою забезпечення відшкодування шкоди (цивільного позову) слідчий просить накласти арешт на майно підозрюваного.

06.02.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

21.08.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

13.09.2017 року ОСОБА_7 подав цивільний позов, в якому просить стягнути з ОСОБА_8 суму матеріальної шкоди в розмірі 269700 грн. та 1 000 000 грн. моральної шкоди.

Постановою слідчого від 18.09.2017 року ОСОБА_7 визнано цивільним позивачем.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про арешт майна та накладаючи арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , слідчий суддя, виходячи із заявленого позивачем розміру матеріальної шкоди, з урахуванням принципів співрозмірності та розумності, прийшов до висновку, що з метою забезпечення цивільного позову є достатнім накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою в частині накладення арешту лише на житловий будинок, посилається на її незаконність, зазначає, що слідчий суддя при наявності цивільного позову потерпілого у вигляді матеріальної шкоди необґрунтовано відмовив у забезпеченні відшкодування заявленою ним моральної та матеріальної шкоди та не наклав арешт на все вказане слідчим у клопотанні майно ОСОБА_8 . Просить відмінити ухвалу слідчого судді як незаконну.

Заслухавши доповідача, думку прокурора стосовно необґрунтованості доводів та вимог апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За ч. 6 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, зі змісту клопотання та матеріалів провадження випливає, що підставою для оголошення підозри та пред`явлення цивільного позову послужило заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, внаслідок чого останньому спричинено матеріальну та моральну шкоду та наявність у даному кримінальному провадженні заявленого потерпілим цивільного позову, розмір якого складає 1 269 700 грн., із них 1 000 000 грн. моральної шкоди та 269 700 грн. матеріальної шкоди.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 , а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , в межах обґрунтованого розміру цивільного позову, з урахуванням розміру завданої злочином шкоди.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив, врахував розумність і співрозмірність та вважав достатнім відповідного втручання з потребами кримінального провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновків слідчого судді, колегія суддів вважає безпідставними.
Доводи апелянти з приводу неупередженості слідчого судді є безпідставними та таким, що не підтверджуються матеріалами провадження.
Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співрозмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приазовського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000076, та накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4