Справа № 460/208/18
Провадження №1-кс/460/49/18
24.01.2018 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області
Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,
В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу, давши пояснення аналогічні доводам скарги, просив скаргу задовольнити.
Прокурор та слідчий, які належним чином повідомлялися про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, проте їх неявка відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою до розгляду скарги.
Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як вбачається із оскаржуваної постанови, 20.09.2017 біля 12:30 год на автодорозі Львів-Краківець 34 км+ 500 м в м.Новояворівську Яворівського району Львівської області відбулось зіткнення автомобіля марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля марки Volkswagen Caddy» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який перевозив пасажира ОСОБА_6 , внаслідок чого водій та пасажир автомобіля марки "Volkswagen Caddy" номерний знак НОМЕР_2 отримали тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи №1/1332 від 06.10.2017 зіткнення автомобілів марки «Volkswagen Caddy» номерний знак НОМЕР_2 та «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 відбулося в районі осьової лінії розмітки, на ділянці між закінченням сліду гальмування та початку сліду юзу. Автомобіль марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 під час руху в юзовому стані погасив частину дійсної швидкості в 42 км/год , виходячи із довжини залишеного на місці події сліду гальмування його коліс.
Відповідно до висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи №1/1706 від 06.12.2017 причиною настання дорожньо-транспортної пригоди стали не відповідаючі вимогам п.п. 10.1, 10.3 та вимог дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» розділу 33 ПДР України дії водія «Volkswagen Caddy» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 , які виразилися в тому, що він виїхав на смугу руху автомобіля «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 на такій відстані від нього, на якій його водій ОСОБА_5 вже був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди окрім ОСОБА_4 ніхто з учасників тілесних ушкоджень не отримав, тому в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.
З матеріалів долучених до скарги вбачається, що копію постанови про закриття кримінального провадження представник скаржника отримав 09.01.2018, а тому слід вважати, що скарга подана в межах встановленого строку, оскільки в супровідному листі, відповідно до якого скеровано скаржнику постанову про закриття кримінального провадження, вказано неповну адресу ОСОБА_4 .
Скаржник ОСОБА_4 вважає, що неточність та недостовірність вихідних даних, вплинуло на неповноту та необ`єктивність проведених судових експертиз щодо причин дорожньо-транспортної пригоди, що може бути усунуто шляхом призначення повторних експертиз у галузі судової трасології і судової авто техніки, проведення яких має бути доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.
16.11.2017 та 21.11.2017 адвокатом ОСОБА_3 , з метою захисту прав та інтересів ОСОБА_4 , було подано слідчому та прокуророві клопотання про призначення у вказаному кримінальному проваджені експертизи. 16.11.2017 та 22.11.2017 слідчим винесено постанови про відмову у задоволенні клопотань про призначення експертизи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, документів, висновків експертів у їх сукупності.
Слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження без виконання вимог ухвали слідчого судді від 08.12.2017 щодо розгляду клопотання про призначення експертизи від 16.11.2017, поданого адвокатом ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 КПК України слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1