Справа № 149/24/18
Провадження №1-кп/149/53/18
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
27.03.2018 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження № 0000491 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 гр. України, українця, не одруженого, не працюючого, освіта середня, не судимого, не депутата, -
за ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
13.09.2017 року о 01:00 год. ОСОБА_4 , працюючи барменом нічного клубу «Малібу», що розташований за адресою: м. Хмільник вул. Перемоги, 3, перебував на своєму робочому місці за барною стійкою та помітив, що у відвідувача ОСОБА_5 та його товаришів виник конфлікт з іншими відвідувачами клубу, в ході якого вони побились та вийшли на вулицю. У подальшому, ОСОБА_4 підійшовши до столика де Трапилась бійка, з метою перевірки цілісності посуду, виявив на підлозі мобільний телефон «Iphone 6» та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що мобільний телефон належить комусь із відвідувачів, а за його діями не спостерігають сторонні особи, таємно, викрав мобільний телефон «Iphone 6» вартістю, відповідно до висновка експерта № 1136 від 23.11.2017 року - 6500 гривень. У подальшому, з викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме передав для реалізації своєму знайомому ОСОБА_6 , тим самим заподіяв власнику ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6500 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Свою вину у скоєнні злочину визнає повністю, та просить суд не застосовувати відносно нього сувору міру покарання, пов`язану з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, суду надав заяву в якій вказав, що від укладеної угоди про примирення від 26.12.2017 року між ним та обвинуваченим відмовляється, розгляд справи просить провести без його участі, претензій ні матеріального ні морального характеру до обвинуваченного ОСОБА_4 немає і дати можливість йому виправитись без позбавлення волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, під час досудового слідства та судового розгляду, його вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства, які за заявою обвинуваченого, крім показів його самого, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів щодо судових витрат речових доказів, в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Суд з`ясувавши, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, роз`яснює положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Враховуючи заяву обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнає свою вину та в скоєному розкаюється, заяву потерпілого ОСОБА_5 , і думку прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 суд вирішив застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення, повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 1 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, те, що обвинувачений свою вину визнає, особу обвинуваченого, його відношення до подій, що відбулися та їх наслідків, його вік, сімейні обставини, позитивно характеризується за місцем проживання, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Також, суд враховує досудову доповідь Хмільницького міськрайонного відділу з питань пробації, відповідно до якої, встановлено інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, за умови здійснення нагляду та контролю, із застосуванням соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення.
Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання є щире каятя, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання - відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу винного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ст. 185 ч. 1 КК України у виді громадських робіт, при цьому саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась та немає підстав для її обрання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.
Витрати по проведенню товарознавчої експертизи № 1136 від 23.11.2017 року в сумі 395,48 грн., стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.
Зняти арешт із мобільного телефону «Iphone 6 16 Gb», сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який накладений ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.11.2017 року.
Речові докази, а саме: мобільний телефон «Iphone 6 16 Gb», сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , залишити у власності ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1