В И Р О К
Іменем України

28 вересня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, непрацюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше несудимої, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В ніч з 15 на 16 серпня 2015 року ОСОБА_6 за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , розпивала спиртні напої із своїм співмешканцем ОСОБА_8 . Під час розпивання алкоголю, ОСОБА_8 , на ґрунті довготривалих неприязних стосунків, вчинив сварку з ОСОБА_6 . В ході цієї сварки у останньої раптово виник умисел на вбивство ОСОБА_8 .

Так, приблизно о 01 годині 30 хвилин 16 серпня 2015 року ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у кімнаті вищевказаної квартири взяла ніж, тримаючи його в руці зайшла на кухню, де знаходився ОСОБА_8 та із значною силою прикладання нанесла йому один удар ножем у передню частину грудної клітини, а саме у місце розташування життєво-важливого органу серце.

Відповідно до висновку експерта №770 від 16.08.2015 року, смерть потерпілого ОСОБА_8 настала внаслідок крововтрати, що розвинулась від колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця.

Таким чином, ОСОБА_6 умисно вбила ОСОБА_8 на ґрунті довготривалих неприязних відносин.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 винною себе у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала та пояснила, що дійсно за місцем проживання в ніч з 15 на 16 серпня 2015 року вона разом із ОСОБА_8 розпивала спиртні напої. Після розпиття 0,5 самогону, вона пішла в кімнату відпочивати, а ОСОБА_9 залишився на кухні. Коли вона засинала, то почула з кухні якийсь стук по меблях та лайку ОСОБА_10 . Зайшовши на кухню побачила, що потерпілий поскидав зі столу олію, яка розлилась на підлозі, побив об стіну яйця. У ОСОБА_8 був запальний характер. Коли він багато випивав, то бешкетував, кидав стільці з вікон та бив посуд. Вона попросила ОСОБА_10 заспокоїтись, на що він не відреагував. У зв`язку з цим вона взяла з умивальника мисливський ніж та пригрозила ним потерпілому. Проте ОСОБА_8 не злякався, а підійшов до неї впритул та уперся грудьми у лезо ножа, який вона тримала попереду себе. Після чого, він наказав їй вдарити його цим ножем. Так як позаду неї, а саме на відставні десь 20 см., була стіна вона не могла від нього відійти. У цей момент, а саме знаходячись обличчям один до одного, вона підсковзнулась на соняшниковій олії розлитій на підлозі та збила з ніг ОСОБА_10 , який, у свою чергу, впав на неї та під тяжкістю своєї ваги нахромився на цей ніж. Вона злякалась та правою рукою відштовхнула ОСОБА_10 від себе. Він підвівся сів на стілець та вийняв ніж, а з рани хлинула кров. Вона намагалася зупинити кров, а тому спортивними штанами перев`язала потерпілому грудну клітину. Потім допомогла ОСОБА_10 перейти на диван і зателефонувала синові. Полотенцем витерла підлогу від олії та крові, щоб можна було ходити по кухні. У ванній кімнаті змила із себе кров, випрала сорочку у якій була одягнена і повісила її біля речей, що сушились з вечора, також вимила ніж яким вдарила ОСОБА_10 . Коли прийшов син, то він викликав швидку допомогу. Куди вона поклала ніж після того як помила його не пам`ятає.

До того ж, обвинувачена в суді заперечила той факт, що між нею та потерпілим існували довготривалі неприязні відносини, так як вона дуже кохала останнього і не мала умислу його вбивати.

Отже, обвинувачена не визнає вчинення нею умисного вбивства потерпілого, оскільки за її версією останній нахромився на ніж випадково, у зв`язку з тим, що вона ненавмисно підсковзнулась та збила його з ніг.

Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_6 не визнала себе винною в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_8 , винуватість останньої у вчиненні наведеного злочину повністю доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показами потерпілої, свідків, експертів, висновками експертиз та іншими документами кримінального провадження.
Так, потерпіла ОСОБА_11 у судовому засіданні підтвердила той факт, що її батько ОСОБА_8 міг протягом тривалого часу, щодня вживати алкоголь, а коли виходив із цього стану, то був дуже агресивний. У зв`язку з цим між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 постійно виникали сварки, під час яких вони бились. Особисто до неї батько відносився гарно. О 9 годині 30 хвилин 16.08.2015 року їй зателефонувала ОСОБА_12 та повідомила, що батько помер. На суворості покарання вона не наполягає.
Згідно протоколу огляду місця події від 16.08.2015 року, у кімнаті квартири де проживає ОСОБА_6 виявлено та вилучено ніж у чохлі, яким зі слів ОСОБА_6 вона завдала на кухні удар у груди ОСОБА_8 (а.к.п. 128-139).

У відповідності до додаткового огляду цієї квартири того ж дня 16.08.2015 року, виявлено та вилучено 6 кухонних ножів, порожню пластикову пляшку з-під самогону, ковдру темно-коричневого кольору з плямами бурого кольору, простирадло білого кольору з плямами бурого кольору, а також підодіяльник різнокольоровий з плямами бурого кольору, шорти, футболку та жіночий бюстгальтер з плямами бурого кольору, у які зі слів ОСОБА_6 вона була одягнута під час нанесення удару ножем по ОСОБА_8 та які на момент огляду були вологі. (а.к.п. 143-150).

Отже, під час цієї слідчої дії обвинувачена добровільно надала працівникам поліції мисливський ніж, яким вона завдала удар по потерпілому, та одяг у який була одягнута на момент заподіяння цього удару. При цьому суд звертає увагу на той факт, що обвинувачена при огляді її квартири добровільно надала названі речі працівникам поліції та зазначила, що саме цим ножем вона вдарила потерпілого, а не про те, що він випадково нахромився на нього.

Окрім того, на екрані телевізора з лівого та правого боків виявлені розмазані сліди плям бурого кольору, а у ванній кімнаті на підлозі та на пральній машинці виявлені сліди речовини бурого кольору у вигляді плям від 0,1 см до 3 см., а також розводи плям бурого кольору.

У свою чергу, висновками експерта №873, 874, 877, 876 встановлено, що вищезгадані плями бурого кольору, які були виявлені та вилучені на ковдрі, простирадлі, бюстгальтері та підодіяльнику при огляді помешкання обвинуваченої 16.08.2015 року є кров`ю людини, яка може належати потерпілому ОСОБА_8 (а.п.к. 79-94).

Разом з тим, з висновку експерта №875 вбачається, що при судово-медичному дослідженні у вирізках із жіночих шортів та жіночої майки, що були вилучені під час проведення додаткового огляду квартири обвинуваченої, слідів крові не виявлено (а.к.п. 76-78). А згідно висновку експерта №199/ц, на мисливському ножі з чохлом, вилученого під час огляду місця події 16.08.2015 року слідів крові людини також не виявлено (а.к.п. 69-70).

Отже, плями крові на предметах домашнього вжитку та одязі обвинуваченої, а так само відсутність плям крові на мисливському ножі та одязі, який був вологий після прання, підтверджують те, що обвинувачена намагалась, шляхом прання одягу та змиву крові з ножа, знищити сліди крові після того, як вдарила потерпілого ножем.

Також суд звертає увагу на те, що при огляді кухні на підлозі біля холодильника було виявлено порожню пляшку з написом «Златоолія», навколо якої знаходилась пляма розлитої олії, а по середині кухні на підлозі виявлені плями бурого кольору розмірами від 0,2 см до 5 см., навколо яких насипана сода (а.к.п. 128-129).

Таким чином, пляма розлитої олії знаходиться біля холодильнику, а не біля стіни на відстані 20 см. Цей факт спростовує показання ОСОБА_13 про те, що коли до неї у притул підійшов потерпілий, то вона стояла на відстані 20 см. спиною до стіни, де саме і підсковзнулась та збила з ніг потерпілого.

Доводи ОСОБА_6 спростовуються протоколом проведення 02.10.2015 року слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 , який є сином обвинуваченої.

З даного протоколу вбачається, що обвинувачена відразу, після нанесення потерпілому удару ножем, детально розповіла ОСОБА_14 про обставини вчинення нею вбивства ОСОБА_10 .

Зокрема, свідок на місці, а саме у квартирі ОСОБА_6 , детально розповів та показав, як 16.08.2015 року о 01 год. 31 хв. до нього зателефонувала обвинувачена і повідомила, що зарізала свого співмешканця ОСОБА_10 . Прийшовши до них додому він побачив потерпілого, який лежав у кімнаті на дивані, його груди були перемотані ганчіркою, а з рани сочилася кров. Він відразу викликав швидку. Коли ОСОБА_8 забрали в лікарню, ОСОБА_6 розповіла йому, що в ніч з 15 на 16 серпня 2015 року між нею та її співмешканцем ОСОБА_8 після вживання спиртних напоїв виник конфлікт. Під час цього конфлікту потерпілий кидав речі та бив посуд на кухні. У зв`язку з цим, обвинувачена взяла у кімнаті мисливський ніж, зайшла на кухню та нанесла ОСОБА_10 , який сидів на стільці за кухонним столом, один удар у живіт. Потім зателефонувала йому, а вказаний мисливський ніж помила та сховала у кімнаті. В ході експерименту свідок показав, де у дальньому кутку кухні біля холодильника лежала порожня пляшка з-під олії, місце посередині кухні, де на підлозі були розмиті сліди крові та на яких був посипаний білий порошок, а також яким чином ОСОБА_13 наносила удар ОСОБА_10 , який в цей час сидів на стільці біля кухонного стола (а.к.п. 151-159).

Винуватість ОСОБА_13 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_15 , який в суді підтвердив той факт, що 16.08.2015 року він у складі швидкої допомоги приїжджав до потерпілого, який був із ножовим пораненням. Потерпілий лежав у кімнаті на дивані, а біля нього було багато крові. При цьому потерпілий був при свідомості та говорив, що все нормально і допомагати йому не потрібно.

Згідно запису в картці виїзду швидкої медичної допомоги вбачається, що 16.08.2015 року близько 02 години працівниками ЦМЛ був здійснений виїзд до квартири обвинуваченої, у зв`язку із ножовим пораненням ОСОБА_8 (а.к.п. 106-107).

Окрім того, факт нанесення обвинуваченою ОСОБА_6 удару ОСОБА_8 мисливським ножем, який вона у подальшому вимила з метою знищити сліди злочину, підтверджується її показаннями та висновком експерта №199/ц від 04.09.2015 року під час проведення якого на вилученому під час огляду місця пригоди ножі з чохлом слідів крові людини не виявлено (а.к.п. 69-70).

У відповідності до висновку експерта №770 від 25.09.2015 року при обстеженні трупа ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження V- подібної форми на шкірі грудної клітини ліворуч, від якої розповсюджується раньовий канал з ушкодженням хрящової частини ребра, серцевої сорочки, серця. Дані тілесні ушкодження за своїми характеристиками є V - подібна різана рана до 6 см з рівними краями, проникаюча, з виділенням повітря і незначним виділенням крові (згідно даних з медкарти та згідно даних розтину трупа); в проекції рани на шкірі - розсічення хрящової частини ребра з рівними гладкими краями, далі, по ходу раньового каналу з ушкодженням правого передсердя з рівними, гладкими краями, ушкодження міжпередсердної перетинки, з рівними краями, переднім гострим кінцем, заднім - П-подібним.
За цим висновком, описані вище тілесні ушкодження утворились від одноразової проникаючої дії колючо-ріжучого предмету, який має лезо та обух, в межах 6 годин до настання смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в причинному зв`язку зі смертю.
Окрім цих ушкоджень на тілі ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани 2-го пальця лівої кисті, яка могла утворитись в один проміжок часу з раною на грудній клітині, від дії предмету маючого ріжучу кромку (не виключено, лезо ножа), відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не знаходиться.
Отже ці ушкодження підтверджують той факт, що ОСОБА_8 міг порізати згаданий палець, коли самостійно виймав ніж з грудей.
Смерть же потерпілого ОСОБА_8 настала внаслідок крововтрати, що розвинулась від колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця (а.к.п.63-65).

Згаданий висновок узгоджується із висновком експерта №2038/40 від 06.10.2015 року, яким встановлено, що зазначені тілесні ушкодження грудної клітини, виявлені на тілі ОСОБА_10 , є смертельними (а.к.п. 102-104).

Допитаний в суді експерт ОСОБА_16 повністю підтвердив викладені вище висновки експертиз.

Згідно виписки №458 із медичної картки Житомирського обласного наркологічного диспансеру, 16.08.2015 року о 5 год. 10 хв. ОСОБА_6 перебувала у стані алкогольного сп`яніння із рівнем алкоголю в крові 1,67 проміле, що вказує на той факт, що остання вчиняла вбивство у стані алкогольного сп`яніння. Однак, за даними судово-наркологічної експертизи №315 від 13.10.2015 року, обвинувачена від алкогольної залежності не страждає (а.к.п. 59, 101).

За даними висновку судово-психіатричної експертизи №405-2015 ОСОБА_6 на час вчинення даного злочину могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.к.п. 99-100).

Оцінивши викладені докази у їх сукупності, суд відкидає як доказ невинуватості ОСОБА_6 протокол слідчого експерименту від 16.05.2016 року проведений за її участю виходячи з такого.

Суд при оцінці цього протоколу як доказу, звертає увагу не те, що даний експеримент був проведений за клопотанням сторони захисту для підтвердження показань обвинуваченої, які вона надала у суді після дослідження судом всіх інших доказів по справі, які викривають ОСОБА_13 у вчиненому вбивстві.

Також суд не погоджується з доводами захисту про те, що невинуватість ОСОБА_6 підтверджується висновком комісійної судово-медичної експертизи №63 від 26.08.2016 року. Зокрема, у відповідності до пункту 5 цієї експертизи вбачається, що з урахуванням напрямку раньового каналу він міг виникнути від проникнення клинка ножа, який міг знаходитись як у вертикальному положенні, при падінні потерпілого на нього, так і внаслідок нанесення ОСОБА_6 удару ножем за інкримінованими їй обставинами. Комісія експертів не виключає можливості утворення травми грудної клітини у ОСОБА_8 в результаті механізму, який описала ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту з нею, а саме, що ОСОБА_8 підсковзнувся і упав на ніж, який знаходився у неї в руці.

Однак, у той же час комісія експертів не виключає можливість утворення у ОСОБА_8 колото-різаного поранення грудної клітини за обставин які інкримінуються ОСОБА_6 , а саме внаслідок удару потерпілого ножем.

За цим висновком, комісія не може встановити конкретних судово-медичних даних по яких можна було б встановити механізм виникнення тілесних ушкоджень у постраждалого (а.к.п. 206-213).

Експерт ОСОБА_17 , який був допитаний в суді за клопотанням прокурора, підтвердив висновки вказані у комісійній судово-медичній експертизі №63.

У свою чергу, пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» встановлено, що висновки судово-медичних експертиз містять лише медичну оцінку наслідків злочинного діяння і саме в такому розумінні вони повинні оцінюватися судами при вирішенні питання про доведеність винуватості особи у злочині, обставин його вчинення та про його кримінально-правову кваліфікацію.

Тобто, сам по собі висновок експерта не встановлює винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину та не дає юридичної оцінки діям обвинуваченої ОСОБА_6 .

У відповідності до ст. 94 КПК України, лише суд на підставі засад кримінального провадження, дослідивши всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановлює винуватість чи невинуватість особи у вчиненні того чи іншого злочину. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

З огляду на судову практику, що викладена у названій Постанові, для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події та їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного. У випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність і кваліфікувати відповідно за ст. 119 КК. Не можна, зокрема, розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав або свідомо не припускав настання таких наслідків. Такі дії, залежно від змісту суб`єктивної сторони злочину, можуть кваліфікуватись як убивство через необережність чи як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Таким чином, з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченої, суд, в даному випадку, має встановити суб`єктивну сторону цього злочину. Зокрема, суд має визначити форму вини ОСОБА_6 , тобто чи заподіяла остання смерть потерпілому умисно чи необережно.

З урахуванням всіх досліджених доказів по справі, суд вважає, що обвинувачена умисно вбила потерпілого, так як усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Цей висновок суду підтверджується згаданими вище протоколами огляду місця пригоди від 16.08.2015 року (основного та додаткового), в ході яких обвинувачена добровільно надала працівникам поліції мисливський ніж, яким, зі слів самої обвинуваченої, вона вдарила потерпілого, та речі в яких була одягнута під час нанесення згаданого удару ножем. Також у цих протоколах на підлозі кухні зафіксована пляма соняшникової олії біля холодильника, а не біля стіни. Ці докази вочевидь спростовують показання обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що вона ненавмисно підсковзнулася та збила потерпілого, який нахромився на ніж.

Крім цього, винуватість останньої, а саме наявність у неї умислу на позбавлення життя потерпілого, підтверджується протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_14 , якому від самої обвинуваченої було відомо, що остання навмисно вдарила ножем співмешканця ОСОБА_10 .

Непрямим доказом умисного заподіяння смерті ОСОБА_8 є поведінка ОСОБА_6 після нанесення нею удару ножем по потерпілому з метою його вбивства. Так, обвинувачена відразу після цього удару помила ніж, випрала речі у які вона була одягнена, а саме футболку та шорти, які містили на собі сліди крові, тобто свідомо намагалась приховати сліди злочину. У разі необережного спричинення смерті потерпілому поведінка ОСОБА_6 мала б бути дещо іншою.

Беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_13 є знаряддя злочину, а саме мисливський ніж, який остання з метою спричинення смерті потерпілого взяла у кімнаті та пішла на кухню саме вбивати ОСОБА_8 .

Про мотив вбивства обвинуваченою свого співмешканця ОСОБА_8 свідчать показання потерпілої ОСОБА_11 , яка підтвердила факт довготривалих неприязних стосунків між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Ці стосунки виникли саме на ґрунті вживання останнім алкоголю, внаслідок чого він був агресивний, бив посуд, ламав меблі, застосовував до обвинуваченої фізичну силу, що, в свою чергу, свідчить про його протиправну поведінку, та в якісь мірі пом`якшують відповідальність ОСОБА_13 .

На думку суду саме протиправна поведінка потерпілого спровокувала обвинувачену на вчинення нею цього злочину. Внаслідок того, що сам потерпілий і спонукав обвинувачену на вбивства, він не розповідав лікарю швидкої допомоги ОСОБА_15 про обставини нанесення йому удару ножем.

З огляду на викладене, суд вважає, що показання обвинуваченої ОСОБА_6 є неправдивими, оскільки вони суперечать іншим доказам по справі та спрямовані на уникнення останньої від кримінальної відповідальності за вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 .

Разом з тим, суд звертає увагу на той факт, що при огляді тіла обвинуваченої ОСОБА_6 у неї було виявлено забій м`яких тканин голови у вигляді припухлості, який утворився від дії плоского тупого предмету, відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я, не виключено в термін та за обставин вказаних обвинуваченою (висновок №1661 від 25.08.2015 року). Даний висновок узгоджується із поясненнями ОСОБА_6 , які вона давала під час освідування 18.08.2015 року в Житомирському обласному бюро СМЕ та під час дачі показань в суді, у відповідності до яких 16.08.2015 року співмешканець ОСОБА_8 хапав її за горло, вдарив по голові, що, на думку суду, і спровокувало обвинувачену на вбивство потерпілого.

Таким чином, оцінивши всі досліджені судом докази в сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_6 16.08.2015 року, шляхом нанесення удару ножем в життєво-важливі органи серце, умисно вбила ОСОБА_8 , а тому кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Основним об`єктом вказаного злочину є життя та здоров`я особи, які за нормами Конституції України визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини і ніхто не може бути свавільно позбавлений цього життя.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким злочином, особу винної, яка за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима, думку потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання, а також обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій є вчинення злочину внаслідок неправомірних дій самого потерпілого ОСОБА_8 .

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченої, її вік, стать, соціально-демографічний статус, наявність соціальних зв`язків із сином, думку потерпілої, а також пом`якшуючу та обтяжуючу покарання обставину, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_6 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити їй покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили обрати у виді тримання під вартою, взявши її під варту негайно в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу взяття її під варту в суді, тобто з 28.09.2017 року, зарахувавши ОСОБА_6 в строк відбування покарання час її перебування під вартою з 18.08.2015 року по 13.11.2015 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з урахуванням змін, внесених Законом України №838-VІІІ від 26.11.2015 року (день за два).

Речові докази, а саме: ніж в чохлі, 6 кухонних ножів, ковдру темно-коричневого кольору, простирадло білого кольору, жіночий бюстгальтер білого кольору, порожню пластикову пляшку, підодіяльник різнокольоровий, шорти, футболку та змиви речовини бурого кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Житомирського районного відділення поліції знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Потерпілій, яка не була присутньою в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя:

Судді: