Дата документу 16.01.2018
Справа № 334/6657/17
Провадження № 1-кп/334/257/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжі кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта вища, тимчасово не працюючого, одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
16.06.2017р., приблизно о 20 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись в салоні маршрутного таксі №58, яке знаходилось біля зупинки громадського транспорту БК ім. Кірова по пр. металургів, 1а в м. Запоріжжі, на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , почав здавлювати рути та передпліччя останній, після чого штовхнув потерпілу, в результаті чого ОСОБА_4 вдарилася головою та грудною клітиною об металевий поручень. В результаті умисних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 спричинено легкі тілесні ушкодження синці в області правого плеча, в області правого передпліччя, лівого передпліччя, в області лівої кисті та садно в області лівого передпліччя.
Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що він працював водієм маршрутного таксі №58, у вказаний день та час знаходився на роботі, на кінцевій зупинці громадського транспорту БК ім. Кірова сіли двоє пасажирів пільгової категорії, почали заходити інші пасажири, які оплачували свій проїзд. Потерпіла ОСОБА_4 зайшла в салон автобуса, і як пенсіонерка оплачувати проїзд відмовилася. Оскільки за встановленими правилами одночасно мають право на безоплатне перевезення двоє пасажирів пільгової категорії, відмовив ОСОБА_4 у безоплатному перевезенні, вимагаючи або оплатити проїзд, або залишити салон маршрутного таксі. ОСОБА_4 відмовлялася виконати вимоги, склалася конфліктна ситуація, через яку він вирішив не виконувати рейс, всі пасажири, крім потерпілої і двох пасажирів пільгової категорії, вийшли з салону автобуса, він від`їхав від зупинки, відкрив двері автобуса, однак пасажири виходити відмовлялися. Він зайшов в салон автомобіля, підійшов до ОСОБА_4 , яка сиділа на пасажирському сидінні за місцем водія, і почав витягувати її з автобуса, схопивши за ручки сумки, яку вона тримала. ОСОБА_4 чинила опір, можливо під час цього вона і вдарилася. Конфліктну ситуацію спровокувала потерпіла, він шкодує, що у цій ситуації він втратив рівновагу та повів себе таким чином, однак він особисто тілесних ушкоджень їй не спричиняв.
Показання обвинуваченого щодо відсутності у його діях складу інкримінованого злочину суд вважає неспроможними та такими, що суперечать іншим зібраним у справі доказам. Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями потерпілої, свідків.
Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 16.06.2017р., приблизно о 20.00 год. на зупинці громадського транспорту БК ім. Кірова, вона та ще дві жінки пенсійного віку, якими виявилися ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , маючи право на безплатний проїзд у громадському транспорті, зайшли до маршрутного таксі №58. Водій відмовився їхати по маршруту, посилаючись на те, що він зобов`язаний безплатно перевозити лише двох пасажирів, а потерпіла оплачувати проїзд відмовилася. Зчинилася сварка, після чого водій висадив інших пасажирів і від`їхав від зупинки. В салоні автобуса залишилися лише вона, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Зайшовши в салон автобуса, обвинувачений почав хватати її за сумку, витягуючи з автобуса, викручувати їй руки, стискати за передпліччя, не даючи дістати телефон із сумки, щоб викликати поліцію. Декілька разів штовхнув її об металеві поручні в автобусі, від чого вона сильно вдарилася головою, лівою частиною грудної клітини. Від нанесених ударів вона отримала тілесні ушкодження.
Згідно показань свідка ОСОБА_7 , 16.06.2017р., приблизно біля 20.00 год., на зупинці громадського транспорту БК ім. Кірова вона, потерпіла і ще одна жінка ОСОБА_8 , які мали право на безплатний проїзд як пенсіонери, зайшли до маршрутного таксі №58. Водій відмовився їхати по маршруту, оскільки потерпіла, яка зайшла третьою, відмовилася оплачувати проїзд. Водій висадив всіх інших пасажирів, а вона, потерпіла і ОСОБА_8 виходити з автобуса відмовилися. Водій від`їхав від зупинки, зайшов до салону автобуса і почав тягнути потерпілу спочатку за сумку, а потім за руки, виштовхуючи потерпілу з салону автобуса, вдаряючи об поручні, водій хватав потерпілу за руки, за плечі, від чого у неї зразу з`явилися синці. Все це тривало більше п`яти хвилин.
Свідок ОСОБА_8 пояснила, що 16.06.2017р., приблизно о 20.00 год., на зупинці громадського транспорту БК ім. Кірова вона і ще дві жінки з пільгової черги зайшли до маршрутного таксі №58, водій почав кричати, що потерпілу, яка зайшла третьою, безплатно везти не буде. Оскільки потерпіла відмовилася виходити або оплачувати проїзд, водій висадив всіх інших пасажирів, повідомивши що по маршруту їхати не буде. Потерпіла ОСОБА_4 , вона та ОСОБА_7 виходити з автобуса відмовилися. Водій від`їхав від зупинки, зайшов до салону автобуса і накинувся на потерпілу, почав хватати її за сумку, викручувати їй руки, хватати за плечі, штовхаючи на металеві поручні автобуса, намагаючись витягнути її з автобуса, погрожуючи їй. Свої дії водій припинив, коли до автобуса підійшов водій іншого маршрутного таксі.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що 16.06.2017р., приблизно о 20.00 год., вона біля двох хвилин спостерігала конфліктну ситуацію у салоні маршрутного таксі №58, під час якої обвинувачений як водій вказаного маршрутного таксі, вимагав, щоб потерпіла вийшла, намагався витягнути її, схопивши за сумку. В салоні автобуса перебувало ще дві жінки.
Крім того вина обвинуваченого підтверджується зібраними досудовим слідством та дослідженими судом письмовими доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2017р., проведеним з дотриманням вимог ст. 228 КПК України, згідно якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала на фотознімку особу, яка 16.06.2017р. в салоні маршрутного таксі №58 спричинила їй тілесні ушкодження;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімкамивід 24.06.2017р., проведеним з дотриманням вимог ст. 228 КПК України, згідно якого свідок ОСОБА_8 впізнала на фотознімку особу, яка 16.06.2017р. близько 20.30 год. в салоні маршрутного таксі №58 спричинила тілесні ушкодження жінці на ім`я ОСОБА_10 , на вид близько 60 років;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.06.2017р., проведеним з дотриманням вимог ст. 228 КПК України, згідно якого свідок ОСОБА_7 за сукупністю ознак впізнала на фотознімку особу, яка 16.06.2017р. близько 20.30 год. в салоні маршрутного таксі №58 спричинила тілесні ушкодження жінці на ім`я ОСОБА_10 , на вид близько 60 років;
- висновком експерта №1629 (експертиза розпочата 21.06.2017р., закінчена 26.06.2017р.), згідно якого синці в області правого плеча, в області правого передпліччя, лівого передпліччя, в області лівої кисті та садно в області лівого передпліччя у ОСОБА_4 самі по собі кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворилися від дії тупих предметів, давність утворення яких не суперечить строку, вказаному освідуваною особою. Утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння представляється малоймовірним.
- протоколом слідчого експерименту від 18.07.2017р. за участі потерпілої, в ході якого було відтворено дії, обстановку подіїз метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та відеозаписом ходу проведення слідчої дії;
- висновком експерта №298/к (експертиза за матеріалами справи) від 03.08.2017р., який з урахуванням результатів експертизи №1629 від 21.06.2017р., представленого відеозапису слідчого експерименту від 18.07.2017р., згідно якого не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 при обставинах та на умовах, на які вона вказує 18.07.2017р. та 21.06.2017р.
Крім висновку експерта №298/к від 03.08.2017р. спроможність показань потерпілої об`єктивно підтверджуються вищенаведеними показаннями свідків про обставини справи, даними ними в судовому засіданні.
Таким чином, суд дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що ОСОБА_6 дійсно своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні виду і міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, обставини, за яких було вчинено злочин, дані, що характеризують особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності не притягувався і раніше не судимий, на диспансерному обліку у нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, звільнився з посади водія в ТОВ «Запоріжградтранс» та наразі працює не офіційно.
Суд вважає безпідставними доводи потерпілої і її представника, що обвинувачений схильний до насильницьких дій з посиланням на те, що він за такі дії притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, оскільки встановлено, що ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності лише один раз у 2012 році за ч.1 ст. 178 КУпАП за розпивання пива у громадському місці.
Згідно ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 125 КК України, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази та витрати на залучення експертів відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним за ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850,00 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1