Справа № 505/2928/17 Провадження № 1-кп/505/216/2017
УХВАЛА

19.12.2017 року Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

за участю обвинуваченого ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000856 по обвинуваченню ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Котовського міськрайонного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження № 0000856 по обвинуваченню ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Під час досудового розслідування ОСОБА_7 було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
06.11.2017 року в підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який закінчується 04.01.2017 року.
В судовому засіданні 19.12.2017 рокупрокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_7 . При цьому вказав, що підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, а нових обставин для зміни запобіжного заходу не встановлено, тому продовження строку тримання під вартою необхідне для забезпечення подальшого розгляду кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_4 , та адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою. Крім того, потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що їй достовірно відомо про те, що на свідка ОСОБА_9 родичами обвинуваченого чиниться тиск з метою того, щоб останній не йшов до суду та не давав показання.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували проти продовження строку тримання під вартою останнього та просили суд обрати більш м`яку міру запобіжного заходу, а саме домашній арешт. Крім того, звернули увагу на відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, а також зазначили, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, пенсіонер.
Суд, заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші дії, вичерпний перелік яких визначений даною нормою процесуального права.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин: суспільного інтересу, тяжкості покарання, яке може бути застосовано до обвинуваченого у разі визнання його винним.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, не встановлено.
При цьому, продовжуючи строк обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховується те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, судом ще не допитані всі свідки, не досліджені письмові матеріали. Суд вважає, що зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на більш мякий не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді, тому тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».
Приймаючі до уваги наведені обставини, суд, приходить до висновку, що на даному етапі розгляду кримінального провадження не має достатньо обґрунтованих підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт та вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 16.02.2018 року, включно.
Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60(шістдесят) діб, до 16.02.2018 року, включно.

Копію ухвали надіслати начальнику Одеської УВП №21 в Одеській області для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1