Справа № 453/1155/17
№ провадження 1-кп/453/208/17
ВИРОК
іменем України
23.11.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження №0000656 від 24.10.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою спеціальною освітою, одруженої, не працюючої, раніше не судимої, не депутата, не адвоката, не нотаріуса, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -
в с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_4 з корисливих мотивів, шляхом обману, за попередньою змовою з головним спеціалістом та провідним фахівцем з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Сколівського районного центру зайнятості ОСОБА_6 , поєднаного із використанням підроблених документів, заволоділа бюджетними коштами державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, яку реалізовувало управління соціального захисту населення Сколівської районної державної адміністрації (далі по тексту Управління або УСЗН Сколівської РДА) на загальну суму 17288,70 гривень, що завдало шкоди державному бюджету України на згадану суму.

Так, відповідно до ст.3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» № 1768-ІІІ від 01.06.2000 (далі Закон №1768-ІІІ) право на отримання державної соціальної допомоги мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України.

Відповідно до ст. 4 Закону №1768-ІІІ та п. 6 Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003 № 250 (далі Постанова), обов`язковими документами, для призначення соціальної допомоги, які подаються до органу соціального захисту населення є: заява про надання державної соціальної допомоги, документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї, довідка про склад сім`ї, декларація про доходи та майно осіб (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї), та довідка про наявність та розмір земельної частки (паю). Для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву і декларацію про доходи та майно.

Відповідно до п. 8 Постанови, допомога в Управлінні призначається з місяця звернення уповноваженого представника сім`ї.

Крім того, відповідно до п. 5 Постанови в Управлінні сформовано особові справи отримувачів соціальної допомоги, де зберігаються документи, необхідні для призначення соціальної допомоги, а також розрахунки її розміру, зокрема справу № 425047 на прізвище ОСОБА_4 .

Встановлено, що в березні 2014 року ОСОБА_4 , перебуваючи в УСЗН Сколівської РДА від працівників дізналась про можливість отримання соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, для чого необхідно було подати документи, які підтверджують працевлаштування працездатних членів сім`ї.

В подальшому у ОСОБА_4 , яка усвідомлювала те, що її чоловік ОСОБА_7 , будучи працездатними, ніде не працює, а відтак у призначенні соціальної допомоги може бути відмовлено, виник злочинний умисел на заволодіння бюджетними коштами державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, шляхом обману та використання завідомо неправдивих офіційних документів про працевлаштування та отримані доходи.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, в особистих інтересах, з корисливих мотивів, з метою протиправного отримання бюджетних коштів як соціальної допомоги, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що її чоловік ОСОБА_7 , будучи працездатними ніде не працює, а відтак у призначенні соціальної допомоги може бути відмовлено, на початку березня 2014 року вступила у злочинну змову з головним спеціалістом та провідним фахівцем з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Сколівського районного центру зайнятості ОСОБА_6 щодо складання та видачі на ім`я її чоловіка ОСОБА_7 завідомо неправдивих офіційних документів довідок про доходи та трудових книжок, та передала їй копію паспорта та ідентифікаційного коду чоловіка ОСОБА_7 , а також трудові книжки, з метою внесення неправдивих відомостей.

У подальшому, 14.03.2014 ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Сколівського районного центру зайнятості, що за адресою: Львівська область, м. Сколе, вул. Братів Вільшинських, 4, отримала від ОСОБА_6 довідку про доходи №1 від 04.03.2014 про те, що її чоловік ОСОБА_7 в період з грудня 2013 по лютий 2014 займав посаду звалювальника у фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , та отримав дохід на загальну суму 1120,27 грн, а також копію трудової книжки, в якій містився запис щодо його працевлаштування на вказаній посаді в фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 та копії свідоцтва про державну реєстрацію цієї фізичної особи-підприємця. Після цього, того ж дня, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння бюджетними коштами державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, з корисливих мотивів, для введення в оману працівників Управління, щодо отриманого доходу, подала в Управління, приміщення якого розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , завідомо неправдиву довідку №1 від 04.03.2014, видану від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , копію трудової книжки на ім`я її чоловіка ОСОБА_7 , а також копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

Подана ОСОБА_7 завідомо неправдива довідка про доходи №1 від 04.03.2014, копія трудової книжки та свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 були прийняті працівниками Управління та на підставі яких ОСОБА_4 власноручно написала на бланках, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України №204 від 22.03.2007 заяву про призначення їй державної соціальної допомоги та декларацію про доходи та майновий стан її сім`ї.

В подальшому, на підставі поданих завідомо неправдивих документів, заяви про призначення державної соціальної допомоги та декларації про доходи та майновий стан ОСОБА_4 нарахована державна соціальна допомога як малозабезпеченій сім`ї в період з 01.03.2014 по 31.08.2014 на суму 17288,70 гривень, яку вона отримувала впродовж 6-ти місяців на картковий рахунок АТ ,,Ощадбанк № НОМЕР_1 .

Вказаними вище діями, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб,заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, в особистих інтересах, з корисливих мотивів, з метою протиправного отримання бюджетних коштів, достовірно знаючи, що її чоловік ОСОБА_7 є працездатними, однак ніде не працює, а відтак, відповідно до ст. 7 Закону №1768-ІІІ та п. 10 Постанови, є підстави для відмови у призначенні соціальної допомоги, на початку березня 2014 року вступила у злочинну змову з головним спеціалістом та провідним фахівцем з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Сколівського районного центру зайнятості ОСОБА_6 щодо складання та видачі на ім`я її чоловіка завідомо неправдивих офіційних документів довідки про доходи та трудової книжки.

Так, вона на початку березня 2014 року (точної дати не встановлено) перебуваючи в м. Сколе Львівської області, попередньо узгодивши, передала головному спеціалісту та провідному фахівцю з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Сколівського районного центру зайнятості ОСОБА_6 копію паспорта та ідентифікаційного коду та бланк трудової книжки свого чоловіка ОСОБА_7 , з метою внесення в них неправдивих відомостей.

Головний спеціаліст та провідний фахівець з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Сколівського районного центру зайнятості ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває, попередньою отримавши від ОСОБА_4 копію паспорта, ідентифікаційного коду та бланк трудової книжки та маючи доступ до свідоцтв про реєстрацію фізичних осіб підприємців, діючи умисно, власноручно внесла неправдиві відомості в довідку про доходи №1 від 04.03.2014 про те, що ОСОБА_7 в період з грудня 2013 року по лютий 2014 року займав посаду звалювальника у фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 та отримав дохід на загальну суму 1120,27 грн., яку скріпила підписом від імені ОСОБА_8 , а також неправдиві відомості в трудову книжку щодо його працевлаштування, тим самим склала та видала завідомо неправдиві офіційні документи, що надають право на отримання соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

Вказаними вище діями, ОСОБА_4 вчинила підроблення офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім цього, 14.03.2014 ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння бюджетними коштами державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, з корисливих мотивів, для штучного створення відповідності її особи, вимогам Закону №1768-ІІІ, в частині працевлаштування та отримання її чоловіком ОСОБА_7 доходу, подала в УСЗН Сколівської РДА, приміщення якого розташоване за адресою: АДРЕСА_1 завідомо неправдиву офіційну довідку №1 від 04.03.2014 про те, що її чоловік ОСОБА_7 в період з грудня 2013 року по лютий 2014 року займав посаду звалювальника у фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 та отримав дохід на загальну суму 1120,27 грн., а також копію сторінки його трудової книжки, в якій містились записи щодо його працевлаштування, тобто використала завідомо неправдиві офіційні документи.
Вказаними вище діями, ОСОБА_4 використала завідомо підроблені офіційні документи, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю та дала покази про те, що дійсно вчиняла злочини при обставинах, які вказані в обвинувальному акті. Про те, що підробляє офіційний документ їй було відомо. Також, усвідомлювала, що подає в Управління захисту населення Сколівської РДА підроблені документи. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо її не карати та звільнити її від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Враховуючи те, що обвинувачена свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнала повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

На підставі вищевикладеного, суд, допитавши обвинувачену, дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, оскільки вона скоїла заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Її ж дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 358 КК України, оскільки вона, діючи умисно, підробила офіційний документ, який видається громадянином-підприємцем, і який надає права чи звільняє від обов`язків, за попередньою змовою групою осіб.

Також її дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки вона використала завідомо підроблені офіційні документи.

Обтяжуючих вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пом`якшуючими вину обвинуваченої ОСОБА_4 , обставинами, суд вбачає щире каяття у скоєних кримінальних правопорушеннях.

При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, їх характер та наслідки, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем реєстрації, раніше не судима, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, а також те, що вона повністю визнала свою вину, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, щиро розкаюється у вчинених кримінальних правопорушеннях.

У зв`язку із зазначеним, суд вважає за доцільне під час вирішення питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 , покарання обмежитись межами санкції ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а тому їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі та штрафу.

Однак, беручи до уваги пом`якшуючу обставину - щире каяття, а також зважаючи на те, що ОСОБА_4 , вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем реєстрації, має на утриманні двох малолітніх дітей, а також те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінений органом пробації, як середній, а ризик небезпеки для суспільства як низький, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 , без відбування покарання у виді позбавлення волі, тобто при обранні міри покарання слід застосувати ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та згідно ст. 76 КК України покласти на неї певні обов`язки.

Згідно ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень підлягає виконанню самостійно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Відповідно до п.в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким не виповнилося 18 років на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», батьківських прав не позбавлена. Судом також досліджено, що ОСОБА_4 вчинила вказані злочини, передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році». Крім того, дані злочини відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, і не є ні тяжкими, ні особливо тяжкими злочинами відповідно до ст.12 КК України.

Таким чином, на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року. Обвинувачена ОСОБА_4 просить звільнити її від покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Перешкод для застосування амністії та звільнення від відбування призначеного покарання з цих підстав ОСОБА_4 - судом не встановлено. За таких обставин, відповідно до ст. 86 КК України, на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 слід звільнити від відбування призначеного покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченій ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме, що амністія у подальшому, протягом наступних десяти років до неї не може бути застосована.

Суд також приходить до переконливого висновку, що заявлений заступником начальника Сколівського відділу Стрийської місцевої прокуратури цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 17 288,70 гривень підлягає до задоволення повністю, оскільки обвинувачена такий визнала у повному обсязі, заподіяну шкоду на даний час не відшкодувала, однак зобов`язалась відшкодувати таку у повному обсязі.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні обвинуваченій не обирався та, враховуючи вимоги ст.ст. 131, 132, 177, 178 КПК України і дані про її особу, суд не вбачає підстав для його визначення на цей час.

Питання судових витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України та вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 .

Речових доказів по справі немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України і призначити їй покарання у виді:

- за ч. 2 ст. 190 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 358 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України 510 (п`ятсот десять) гривень штрафу.

Згідно ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_4 остаточне покарання 2 (два) роки позбавлення волі та штраф в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень підлягає виконанню самостійно.

Згідно ст. 86 КК України та на підставі п. «в» ч.1 ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов заступника начальника Сколівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі: управління соціального захисту населення Сколівської районної державної адміністрації задовольнити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_4 на користь управління соціального захисту населення Сколівської районної державної адміністрації (82600, м. Сколе, вул. Д.Галицького, 10, ЗКПО 25257993, р/р 0083 в ГУДК України у Львівській області) матеріальну шкоду в розмірі 17288,70 гривень (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят вісім гривні сімдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 703,68 гривень ( сімсот три гривні шістдесят вісім копійок) судових витрат за проведення почеркознавчої експертизи.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1