У Х В А Л А
(про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту)
Справа № 348/471/18
Провадження № 1-кс/348/112/18

13 березня 2018 року м. Надвірна
Слідчий суддя Надвірнянського районного суду ОСОБА_1 , за участю прокурора Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого СВ Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , секретаря ОСОБА_6 , розглянула клопотання слідчого ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Парище Надвірнянського району, Івано-Франківської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, тимчасово непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, одруженого, судимого Яремчанським міським судом 4.04.2003 р. за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 6 років, Надвірнянським районним судом 10.12.2009 р. за ст.ст. 185 ч.3, 395 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 роки, Богородчанським районним судом Івано-Франківської області 09.06.2016 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 1 рік, Бучацьким районним судом Тернопільської області 17.05.2016 р. за ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, громадянина України, що підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Клопотання надійшло до суду 12.03.2018 р.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 16.02.2018 року щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Надвірнянського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 .

В обґрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що в його провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 16.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, що ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив та в період не знятої та не погашеної судимості, повторно вчинив аналогічний корисливий злочин при наступних обставинах.

16 лютого 2018 року, приблизно о 15 год. ОСОБА_3 приїхав в смт. Делятин, Надвірнянського району, маючи на меті вчинити крадіжку чужого майна. З цією метою він підійшов до приміщення Делятинської міської лікарні, що в смт. Делятин, по вул. Луги, 5, Надвірнянського району, де реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, через відчинені двері проник до приміщення Делятинської міської лікарні. Дочекавшись, коли персонал втратить пильність та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів, через відчинені двері проник до приміщення побутової кімнати, звідки таємно викрав жіночу сумочку вартістю 100 грн., в якій знаходились грошові кошти в сумі 2040 гривень, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 та банківську картку «ПриватБанк», а всього викрав майна ОСОБА_7 на загальну суму 2140 грн. Після вчинення злочину ОСОБА_3 з місця вчинення злочину скрився та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

07.03.2018 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Причетність ОСОБА_3 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повністю підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 та іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено виключно у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Також слідчий зазначає, що відносно ОСОБА_9 16.08.2017 р. скеровано до Косівського районного суду обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України, що свідчить про те, що перебуваючи на волі він може вчинити інше кримінальне правопорушення

У судовому засіданні прокурор, а також слідчий підтримали дане клопотання та просили його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні спростовуючи обставини вчинення злочину та не визнаючи свою провину у вчиненому, зазначив, що заперечує проти обрання відносно себе запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що відсутні підстави передбачені ст.182 КПК для обрання такого запобіжного заходу, так як він не переховувався від органів досудового розслідування, не перешкоджав кримінальному провадженню, має постійне місце проживання, де характеризується з позитивної сторони. Просив не обирати відносно нього запобіжний захід тримання під вартою, а обрати інший більш м"який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і враховуючи всі обставини справи також просить призначити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає, що прокурор та слідчий не довели, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а сам факт підозри у вчиненні тяжкого злочину не може слугувати основною підствою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, якийм є тримання під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

У процесі розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Надані слідчим та прокурором докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, не визнав, однак має постійне місце проживання, проживає в АДРЕСА_1 , за яким характеризується з позитивної сторони.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що прокурором в порушення ч.2 ст. 177 КПК України не доведено в судовому засіданні та не представлено достатніх та обґрунтованих даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі буде переховуватись від суду, знищити, сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тільки довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу - взяття під варту фактично ґрунтується на припущеннях про неможливість застосування іншого виду запобіжного заходу ніж утримання під вартою, що не може свідчити про наявність законних підстав передбачених ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, які є необхідні для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу - тримання під вартою.

З огляду на викладене, за відсутності доказів незмінності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відсутності обставин, що перешкоджають завершенню судового розгляду справи, взяття під варту є неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той,який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п. 137 рішення ЄСПЛ у справі «Невмержицький проти України», п. 80 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

При цьому, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , де тривалий час мешкає без реєстрації, із дружиною та її неповнолітніми дітьми, а також те, що власник житла не заперечує проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем його проживання.

За викладених обставин, слідчий суддя вбачає достатні підстави для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, що буде пропорційним, помірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України та практиці ЄСПЛ, оскільки саме даний запобіжний захід дасть можливість уникнути встановлених судом ризиків та забезпечить виконання покладених обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 195 КПК України, електронні засоби контролю можуть застосовуватися працівниками Національної поліції на підставі ухвали суду, якою щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Отже, суд вважає, що в результаті застосування даного запобіжного заходу буде забезпечена належна поведінка ОСОБА_3 і що інший, більш м"який запобіжний захід - домашній арешт є достатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України, а тому в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Парище, Надвірнянського району, Івано-Франківської області та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролюна строк 60 днів, заборонивши йому цілодобово залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора.

Визначити строк дії ухвали до 11.05.2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язок прибувати до слідчого Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, Надвірнянської місцевої прокуратури та суду за першою вимогою; повідомляти слідче відділення Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, Надвірнянську місцеву прокуратуру про зміну свого місця проживання; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню Надвірнянським відділом поліції ГУ НП України в Івано-Франківській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 (п`яти) днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1