Справа № 307/1688/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.12.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження № 11-кп/777/646/17 за апеляційною скаргою прокурора Тячівської місцевої прокуратури на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 26.10.2017.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючої, одруженої, раніше не судимої, яка має на утриманні шістьох малолітніх дітей, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - повернуто прокурору.
Ухвала суду мотивована тим, що із викладених в обвинувальному акті встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення не можливо встановити правову кваліфікацію, а саме не зрозуміло чи дії обвинуваченої слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України ( на грунті особистих неприязних відносин) чи за ч. 1 ст. 296 КК України ( на грунті раптово виниклих не приязних відносин).

Не погоджуючись із даною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу від 26.10.2017, повернути обвинувальний акт для розгляду до Тячівського районного суду на стадію підготовчого судового засідання. Вказує на наявність листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 року №223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» відповідно до якого у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки. Звертає увагу суду на те, що суди вищих інстанцій наголошують на необхідність повернення обвинувального акту не за наявності формальної його невідповідності вимогам закону, а за наявності в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд. Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України щодо форми та змісту відповідає. Вважає, що суд першої інстанції фактично здійснив оцінку доказів, тобто вийшов за межі власних повноважень на стадії підготовчого судового засідання.
-2-

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких обставин.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Згідно ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Зазначений перелік вимог до обвинувального акту є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Суд першої інстанції при прийнятті рішення про повернення обвинувального акту свої висновки належним чином не вмотивував та прийшов до передчасного рішення про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Як убачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000460 від 28.06.2017, такий містить усі необхідні відомості, передбачені ст.291 КПК України, зокрема, у даному обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор уважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону й статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання та інші відомості, передбачені ст. 291 КПК України.

Повернення обвинувального акту з підстав, не передбачених ст. 291 КПК України не допускається та призводить до судової тяганини.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що межі судового розгляду зумовлені дією принципу диспозитивності (ст.26 ), відповідно до якого суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами. Суд при розгляді обмежений вимогами сторони обвинувачення, що викладені в обвинувальному акті (ст.291).

Крім того, згідно ст. 338 КПК України прокурор має право змінити обвинувачення з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

-3-

Стаття 314 КПК України містить вичерпний перелік дій, які має вчинити суд після отримання обвинувального акта, аналіз правильності та зрозумілості викладення фактичних обставин кримінального правопорушення на даній стадії кримінального провадження не допускається, оскільки в ході підготовчого судового засіданні, суд перевіряє відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

На даній стадії кримінального провадження суд не може давати оцінку діям обвинуваченого, фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, визначати правильність кваліфікації діяння, вимагати наявність в обвинувальному акті даних, які не передбачені чинним законодавством.

Суд першої інстанції, вказуючи на незрозумілість кваліфікації діяння обвинуваченої ОСОБА_7 , вказаних вимог не дотримався та необгрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, всупереч вимогам ст.ст. 314, 291 КПК України, оскільки вдався до оцінки наявних у справі доказів.

Як правильно зазначив прокурор в апеляційній скарзі, наведені в ухвалі суду підстави та обставини не можуть бути перешкодою для проведення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту.

Крім того, орган досудового розслідування висунув обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі встановлених слідством обставин, які вдалось можливим встановити, тобто в даному випадку судом порушено принцип диспозитивності.

За наведених обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Отже, викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню обвинувального акту прокурору, не передбачені ст. 291 КПК України, а тому не можуть бути визнані такими, що дають підстави суду повернути обвинувальний акт прокурору,

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора такими, що заслуговують на увагу, а апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ст.409 КПК України в зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд в той же суд зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора Тячівської місцевої прокуратури - задовольнити.

Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 26.10.2017 про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 скасувати й призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: