Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/5549/17
Провадження № 1-в/644/606/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2017 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:

секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «ХВК (43)»,

засудженого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова в м. Харкові заяву засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою технічною освітою, вдівця, маючого на утриманні двох дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання у ДУ «ХВК (43)», раніше судимого ,

засудженого вироком від 25 квітня 2016 року Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, визначеного вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.11.2010, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2(два) роки…На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 у в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 11.03.2016 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.02.2017 року, справа №644/10340/16-к провадження номер 1-в/644/48/17, та ухвали того ж суду від 30 березня 2017 року (про виправлення описки) зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11 березня 2016 року до 18липня 2016 року включно із співвідношення одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі (далі за текстом Заява), -
в с т а н о в и в:
06.09.2017 року за вхідним номером 28665/17-вх до канцелярії Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла вказана Заява. Засуджений ставить питання про своє умовно-дострокове звільнення, як особи, яка відбула більшу половину терміну покарання, яка стала на шлях виправлення, яка має постійне місце роботи, яка має тверду гарантію працевлаштування, яка навчається в ПТУ, яка має паспорт громадянина України та реєстрацію в м. Харкові, яка має близьких родичів, яка відповідально ставиться до свого виправлення.
Справа призначена до розгляду в режимі відеоконференцзв`язку 18.09.2017 року, 02.10.2017 року. У судових засіданнях заслухано учасників судового провадження, досліджено письмові докази. Розгляд справи відкладено на 31.10.2017 року для заслуховування у судовому засіданні начальника відділення ДУ «ХВК 943)» ОСОБА_5 , який би міг надати відповіді на запитання суду.
У судовому засіданні 31.10.2017 року ОСОБА_6 підтримав характеристики на засудженого, пояснив, що засуджений не довів своє виправлення, а тому у його заяві про умовно-дострокове звільнення слід відмовити.
Суд, дослідивши заяву засудженого, його пояснення у судовому засіданні; думку представника ДУ «ХВК (43)» який вважав, що клопотання не підлягає задоволенню; думку прокурора про те, що у задоволенні клопотання слід відмовити, - приходить до наступного:

Згідно п.3 ч.3 ст.81 КК України та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише після повного, всебічного вивчення даних про особу засудженого та після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Сумлінне ставлення до праці полягає в добросовісному ставленні до виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів, сплата податків та інших обов`язкових платежів. Особа повинна брати участь у суспільно корисній праці в одній із існуючих організаційно-правових форм (робота за наймом, участь у підприємництві, виконання роботи за цивільно-правовими договорами, індивідуальна праця).
Як вбачається з матеріалів справи, засуджений відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№ 43)» відповідно до вироку від 25 квітня 2016 року Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України яким ОСОБА_4 засудженого до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, визначеного вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.11.2010, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2(два) роки…На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 у в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 11.03.2016 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.02.2017 року, справа №644/10340/16-к провадження номер 1-в/644/48/17, та ухвали того ж суду від 30 березня 2017 року (про виправлення описки) зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11 березня 2016 року до 18липня 2016 року включно із співвідношення одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі. (особова справа, розділ 2 а.с. 18, 21-24, 27, 28, 52, 55).
За період перебування у виправній установі, згідно характеристики складеної 18.05.2017 року і затвердженої 12.07.2017 року, заохочень і стягнень не має, засуджений характеризується як особа, яка намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування і достатніх навичок для самостійного їх виконання не має, безвідповідально ставиться до виконання робіт із обслуговування установи і не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні (особова справа, розділ 2 а.с. 124-125).

Таким чином, дослідивши особу засудженого, його поведінку за весь період відбуття покарання, суд вважає, що процес виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_4 не був стабільним та послідовним, оскільки в даному конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого.
Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав однозначно стверджувати про виправлення ОСОБА_4 за час відбування покарання, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

Відтак, наявні підстави для відмови в задоволенні заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. 537 ч. 1 п. 3, ст. 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова протягом семи діб з моменту її проголошення.
Суддя ОСОБА_1