Справа № 161/2991/18 Провадження № 11-сс/773/110/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2018 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, фінансового директора ДП «ЛРЗ «Мотор», раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СГ СУ ГУНП у Волинській області звернулася до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2018 року у задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено та обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків: з`являтися на виклики до органу досудового розслідування, прокурора та суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомити про це посадову особу, що здійснила виклик, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор оскаржує його з мотивів незаконності та істотних порушень вимог кримінального процесуального права. Вказує на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри. Посилається на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом схиляння свідків та третіх осіб до дачі неправдивих показань у ході досудового розслідування, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення. Зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищенаведеним ризикам. З огляду на наведене просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляцію у повному обсязі та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які її заперечили, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку апеляційного суду, при розгляді клопотання судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 03 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості № 0003737 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
26 лютого 2018 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Апеляційний суд вважає, слідчим суддею в достатній мірі не встановлено підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вищенаведений запобіжний захід, на думку суду апеляційної інстанції, є занадто суворим та таким, що не відповідає ступеню ризиків у даному кримінальному провадженні.

Тільки те, що санкція кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , передбачає покарання у виді позбавлення волі від 3 (трьох) до 8 (восьми) років, не дає підстав для застосування такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт.

Крім того, слідчим суддею взято до уваги, що підозрюваний має постійне місце проживання та роботи, позитивні характеристики.
З огляду на наведене, апеляційний суд доходить висновку, що прокурором хоч і було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, проте зазначені слідчим доводи не дають підстав вважати, що належну поведінку ОСОБА_7 неможливо забезпечити шляхом застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

Оскільки протягом апеляційного розгляду провадження не було доведено наявність виняткових обставин, які дають можливість для обмеження права ОСОБА_7 на свободу, суд апеляційної інстанції погоджується із рішенням місцевого суду про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Такий запобіжний захід, на переконання апеляційного суду, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігти його переховуванню від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків та вчиненню інших кримінальних правопорушень.

З огляду на вищенаведене законних підстав для скасування ухвали слідчого судді за викладених в апеляційній скарзі доводів апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 179, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Головуючий
Судді