Провадження №1-кп/127/1371/17
08 грудня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченого
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, учня КЗ ЗОШ № 18, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Під час розгляду кримінального провадження між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , законним представником обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Даною угодою про визнання винуватості визначено, що ОСОБА_4 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Також в угоді зазначено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.ст. 473, 474 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини кримінального провадження встановлені досудовим розслідуванням. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про примирення затвердити, призначити узгоджене покарання та звільнити його від покарання застосувавши Закон України «Про амністію у 2016 році».
Законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення яке пред`явлено її сину ОСОБА_4 . Крім того зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просила угоду про примирення затвердити, призначити узгоджене покарання та звільнити сина від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
Захисник обвинуваченого просив угоду про примирення затвердити, призначити узгоджене покарання та звільнити ОСОБА_4 від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України. Просила затвердити укладену угоду про примирення від 03.10.2017 та призначити узгоджене сторонами покарання. Також пояснила, що телефон їй повернутий, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Щодо застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році» не заперечує.
Прокурор в судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити, призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, щодо застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році» не заперечує.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного, його законного представника про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_4 , його законного представника погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов до наступного.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Частиною 1 статтею 471 КПК України встановлено, що в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Так, в зазначеній угоді про примирення при погодженні міри покарання обвинуваченого не зазначено можливість звільнення його від відбування покарання.
Разом з тим, в ході судового засідання встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник заявили клопотання про застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію в Україні у 2016 році» та звільнити його від відбування покарання, а тому вказана угода про примирення не відповідає вимогам КПК України, а саме умови угоди порушують права, свободи чи інтереси обвинуваченого.
Враховуючи викладене, вивчивши надані суду матеріали, суд вважає, що у затвердженні угоди про примирення, яка укладена 03.10.2017 між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , законним представником обвинуваченого ОСОБА_5 , необхідно відмовити.
Оскільки угоду про примирення досягнуто під час судового розгляду, судовий розгляд кримінального провадження слід продовжити в загальному порядку.
У відповідності до вимог ч. 8 ст. 474 КПК України повторне звернення з угодою у одному кримінальному провадженні не допускається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України, суд, -
Кримінальне провадження про обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України продовжити розглядати в загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: