справа № 274/1287/18 провадження № 1-кс/0274/320/18
У Х В А Л А
про арешт майна
15.03.2018 року м. Бердичів

В с т а н о в и в:
Згідно поданого клопотання, слідчий СВ Бердичівського ВП ОСОБА_3 просить накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 12.03.2018 року, а саме: на куртку синього кольору, камуфляжні штани та ніж із ручкою жовтого кольору, що належать ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що 11.03.2018 року близько 23.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на проїзній частині по вул.Гагаріна в с.Бистрик, Бердичівського району, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час конфлікту наніс один удар ножем в праву верхню частину спини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани в області грудної клітки з права.
12.03.2018 року в ході проведення огляду місця події в будинку АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено речі, належні ОСОБА_4 , а саме: куртку синього кольору, камуфляжні штани, а також ніж з металевим лезом довжиною 11 см із пластиковою рукояткою жовтого кольору з чорними смугами довжиною 9,5 см.
Слідство приходить до висновку, що без застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна неможливо всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, які підлягають доказуванню.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Як передбачено ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та /або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідно до протоколу огляду місця події від 12.03.2018 року, який був проведений за адресою: будинок АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено речі, належні ОСОБА_4 , а саме: куртку синього кольору, камуфляжні штани, а також ніж з металевим лезом довжиною 11 см із пластиковою рукояткою жовтого кольору з чорними смугами довжиною 9,5 см.
Відповідно до вимог ст.ст. 167-168 КПК України вилучене вказане вище майно являється тимчасово вилученим.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Для перевірки вищевказаних обставин необхідним являється проведення експертизи щодо наявності слідів крові на одязі та на ножі, вилучених у ОСОБА_4 .
З цією метою необхідною являється наявність майна та для запобігання ризикам втрати, знищення, перетворення вказаного майна необхідним являється накладення на нього арешту.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, окрім іншого, допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що вказані речі, які були виявлені та вилучені під час огляду місця події 12.03.2018 року, а саме: куртка синього кольору, камуфляжні штани та ніж із ручкою жовтого кольору, що належать ОСОБА_4 , мають значення у кримінальному провадженні в якості речових доказів, та які були вилучені з метою їх збереження, уникнення можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи вищевикладене, існують достатні підстави вважати, що речі, які були вилучені під час огляду місця події 12.03.2018 року у ОСОБА_4 , є речовими доказами у справі, оскільки на одязі та ножі, що вилучені у останнього, можуть знаходитися сліди крові ОСОБА_5 .
З цією метою у даному кримінальному провадженні необхідно провести експертизу щодо наявності слідів крові на одязі та на ножі, вилучених у ОСОБА_4 , тому слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт майна.
Керуючись статтями 131, 132, 170-173, 309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: на куртку синього кольору, камуфляжні штани та ніж із ручкою жовтого кольору, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були виявлені та вилучені відповідно до протоколу огляду місця події 12.03.2018 року.
Ухвала про арешт майна підлягає обов"язковому виконанню.
Виконання ухвали покласти на слідчих СВ Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .
Арешт може бути скасований слідчим суддею в порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1