АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1018/17 Справа № 185/931/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Прокоп`євськ, Кемеровської області, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, маючого на утримані двох неповнолітніх дітей, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 25 листопада 2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 9 років. Звільненого 27 квітня 2016 році з Ігренської виправної колонії № 133 умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 4 дні обмеження волі,
засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2009 року і за сукупністю вироків остаточно призначено покарання ОСОБА_9 у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
Вироком суду, ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за те, що він будучи раніше судимим за вчинення умисних кримінальних правопорушень, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення та перевиховання не став, та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_9 , приблизно о 03.30 години 20 серпня 2016 року перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 разом з невстановленою слідством особою та власником квартири потерпілим ОСОБА_10 , спільно розпивав спиртні напої. В ході вживання спиртного ОСОБА_9 стало зле, та він приліг на диван в зальній кімнаті, а потерпілий ОСОБА_10 та невстановлена слідством особа залишилися на кухні. В ході вживання спиртного між невстановленою слідством особою та потерпілим ОСОБА_10 виникла словесна сварка, від якої прокинувся ОСОБА_9 та вступив в злочинну змову з невстановленою слідством особою, направлену на відкрите, повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа, відкрито, повторно, в присутності потерпілого викрали майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: чоловічу шкіряну куртку, вартістю 230 грн.; чоловічу балоневу куртку вартістю 1330 грн.; фен «Sаlеrmо сеrаmіс», вартістю 1188 грн.; мобільний телефоном марки «Нокіа 5228», вартістю 380 грн., грошові кошти в розмірі 5000 грн., та інше майно на загальну суму 8430 грн. 82 коп. Потерпілий ОСОБА_11 усвідомлюючи, що ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа, здійснюють відкрите, викрадення майна, що йому належить, з метою повернення викраденого, став робити зауваження ОСОБА_9 та невстановленій слідством особі, але ті не відреагували на прохання ОСОБА_10 , та взявши з собою викрадене, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли.
Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та містять істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що судом допущена однобічність та неповнота дослідження обставин справи, котрі на думку захисника роблять неправосудним постановлене судове рішення. На його думку судом не допитано ключових свідків, покази яких мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні. Також, адвокатом зазначено, що ОСОБА_9 взагалі не визнає себе винним у інкримінованому йому правопорушенні і визнає лише те, що він дійсно був у м. Павлограді в ніч з 19 на 20 серпня. Вказує, що попередньої домовленості на викрадення майна не було, а вказівка на невстановлену особу судом є невірною, оскільки такою особою є ОСОБА_12 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію обвинуваченого, який підтримав вимоги апеляційної скарги свого захисника та просив скасувати вирок суду у зв`язку з його невинуватістю, доводи захисника, який свою апеляційну скаргу підтримав, просив вирок суду першої інстанції скасувати та направити кримінальне провадження на новий розгляд до суду першої інстанції у зв`язку з однобічністю та неповнотою розгляду, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити вирок суду без змін, думку потерпілого, який пояснив, що ОСОБА_13 разом з невстановленою особою відкрито заволоділи його майном, перевіривши надані матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи, є правильними, і ґрунтуються на зібраних у справі та ретельно досліджених в судовому засіданні і наведених у вироку доказах.

Доводи ОСОБА_13 про непричетність до скоєння злочину спростовані поясненнями потерпілого ОСОБА_10 про те, що ввечері 19 серпня 2016 року він в кафе познайомився з обвинуваченим та його товаришем, які представилися як ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Після вживання спиртного вони прийшли до нього додому, де продовжили випивати спиртні напої. ОСОБА_13 сказав, що у нього заболіла голова та ліг на дивані в залі, а він розмовляв з ОСОБА_15 і в ході бесіди виникла сварка. ОСОБА_15 спочатку його вдарив, та схопив ніж, який лежав на столі, завернув його у газету, з полотенцем, приставив до горла та спитав що є цінного вдома. Жосс йому сказав, що нічого цінного дома не має і в цей час встав ОСОБА_13 і вони почали ходити по квартирі та збирати його речі, не реагуючи на його зауваження та з викраденим зникли.

Крім того, вину ОСОБА_9 встановлено протоколом огляду місця події від 23 серпня 2016 року, в ході якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_3 , в якій мешкає потерпілий ОСОБА_16 . При цьому останній підтвердив, що ОСОБА_13 разом з невстановленою особою спільно, відкрито заволодів його майном.

Протоколом обшуку від 07 грудня 2016 року встановлено, що в квартирі АДРЕСА_4 були вилученні наступні речі: 2 куртки чоловічі, чоловічі черевики 41 розміру, які фактично належать потерпілому ОСОБА_16 .

Протоколом огляду речей від 07 грудня 2016 року встановлено, що були вилучені в ході обшуку: чоловіча шкіряна куртка «Golden East», чорного кольору, зимова, з хутром овчини, середньої довжини, на блискавці, 48 розміру; чоловіча балонева куртка «Сагlіо Сhеzzі», весна-осінь, темно-синього кольору, стьобана, з хутром чорного кольору, середньої довжини, на блискавці, 48 розміру, ворітник стойка, з боковими кишенями; черевики чоловічі, сірого кольору, 41 розміру, польського виробництва, що належать ОСОБА_10 , який їх і визнав пізніше.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 17 січня 2017 року за участю потерпілого ОСОБА_10 встановлено механізм вчинення 20 серпня 2016 року обвинуваченим та невстановленою особою відкритого заволодіння його майном в квартирі АДРЕСА_3 . Жосс при цьому пояснив, що обвинувачений разом з невстановленою особою, розподіливши ролі між собою, відкрито складали його речі в пакети, які потім винесли з квартири. При цьому ОСОБА_13 також виносив з квартири викрадені речі.

Висновком експерта від 19 січня 2017 року встановлено середню ринкову вартість чоловічої шкіряної куртки «Golden East» - 230 грн.; - чоловічої балоневої куртки «Сагlіо Сhеzzі» - 1330 грн.; - фена «Sаlеrmо сеrаmіс», - 1188 грн.; - мобільного телефону марки «Нокіа 5228», - 380 грн., - шкіряного портмане - 114 грн.; - черевиків чоловічих, сірого кольору, 41 розміру, - 188 грн. Правильність висновків експерта сумніву не викликає.

Наведеними вище доказами суд першої інстанції повністю встановив вину ОСОБА_9 у відкритому заволодінні майном потерпілого, спільно зі співучасником злочину.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні в суді першої інстанції свою вину визнав в повному обсязі.

Колегією судів в ході перевірки наявних матеріалів встановлено, що всі досліджені докази, покладені судом в основу вироку, є допустимими, достовірними і достатніми, якими у повному обсязі доведено вину ОСОБА_9 у скоєному. Сумніватися у правильності наведених у вироку судом доказів, у колегії суддів підстав немає.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, а саме відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Доводи обвинуваченого про те, що судом були істотно порушені норми кримінального процесуального законодавства у вигляді невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, колегія суддів розцінює, як надумані, оскільки із матеріалів кримінального провадження, звукозапису судового засідання, журналу судового засідання, видно, що впродовж судового засідання були допитані всі необхідні свідки та ретельно досліджені всі докази по справі. Ствердження апелянта про однобічність та неповноту судового розгляду, - є безпідставними.

Неспроможними колегія суддів вважає і твердження ОСОБА_9 в тому, що він відкрито, спільно з особою на ім`я ОСОБА_15 , не викрадав майно потерпілого, оскільки ці доводи спростовуються показами потерпілого, які є послідовними та узгоджуються з іншими доказами у справі, які вірно викладені у вироку та ретельно проаналізовані в сукупності з іншими доказами. Вирок суду першої інстанції, як видно з його змісту, є обґрунтованим, вмотивованим та законним.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то на думку колегії суддів воно призначено судом з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, а також обтяжуючих покарання обставин, та даних щодо особи обвинуваченого.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання за вчинення злочинів суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Так, як видно з вироку, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував належним чином ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та часткове усунення заподіяної шкоди; обставини, що обтяжують покарання, а саме: вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та запобігання нових злочинів можливо лише з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, яке призначено в розмірі 4 років позбавлення волі в межах санкції закону і за своїм видом та розміром, відповідає характеру та тяжкості скоєного злочину та особистості обвинуваченого.

При цьому колегія суддів вважає обґрунтованим рішення суду, щодо призначення ОСОБА_9 вказаного реального покарання, оскільки він вчинив тяжке кримінальне правопорушення під час умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком, що свідчить про те, що на шлях виправлення ОСОБА_9 не став. Обґрунтовано судом призначено і покарання з застосуванням ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_9 раніше був засуджений за скоєння злочину, умовно-достроково звільнений від відбування покарання, але знову вчинив злочин.

Порушень вимог КПК України під час судового розгляду, які б спростовували підставою для зміни чи скасування судового рішення, - колегія суддів не вбачає.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що даний вирок є законним, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 420, КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року, щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4