Справа № 276/1017/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2017 року смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ємільчине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000437 від 09.09.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Хорошів Житомирської області та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, -

встановив:

У травні 2017 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою незаконного посіву та подальшого вирощування рослини конопель, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 на городній ділянці ззаду підсобного приміщення здійснив висадження насіння конопель у грунт, чим здійснив незаконний посів рослини коноплі.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на доведення рослини коноплі до стадії дозрівання, у період часу з травня по вересень 2017 року вчиняв дії, пов`язані з систематичним культивуванням коноплі, а саме: вирощування, проріджування, полив, чим незаконно здійснював вирощування конопель для подальшого особистого вживання без мети збуту.

Таким чином ОСОБА_4 незаконно посіяв та вирощував сто вісімдесят чотири рослини коноплі до 13.09.2017 року, тобто до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції. Вказані рослини, згідно висновку судової експертизи є рослинами роду коноплі, що містять основний психоактивний компонент коноплі тетрогідроканабінол та суміш канабіноїдів.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному посіві і вирощуванні конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 310 КК України.

Крім того, в середині серпня 2017 року приблизно о 15 годині у ОСОБА_4 , який перебував на території власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вищевказаний день та час, ОСОБА_4 прийшов на власну городну ділянку, на якій вирощував рослини коноплі, та зірвав близько 20 стебел рослин коноплі, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, переніс їх до підсобного приміщення та залишив висушуватись біля входу. В послідуючому, на початку вересня 2017 року приблизно о 12 годині ОСОБА_4 взяв з підсобного приміщення стебло однієї сухої рослини коноплі, переніс її до будинку та залишив у коридорі на підлозі з метою подальшого вживання.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб КАНАБІС (марихуану) загальною вагою 239,826 грам в перерахунку на висушену речовину, який зберігав за місцем свого проживання до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції, а саме до 13.09.2017 року.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

31 жовтня 2017 року між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо скоєння кримінальних правопорушень за зазначених в обвинувальному акті обставин, що ОСОБА_4 беззастережно визнає вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України.

Також сторони узгодили покарання, яке буде застосовано до ОСОБА_4 : за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці, згідно положень ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання, при тому вказав, що йому у повній мірі зрозуміло характер обвинувачення, він повністю розуміє права, надані йому законом та наслідки укладення і затвердження вказаної угоди.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що угода була укладена у його присутності, підзахисний у повній мірі зрозумів умови укладеної угоди, вид та міру узгодженого покарання та наслідки невиконання цієї угоди, і не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Шляхом опитування сторін, вивченням угоди та обвинувального акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які суд кваліфікує:

за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме - незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту;

за ч. 2 ст. 310 КК України, а саме - незаконний посів та вирощування конопель в кількості п`ятдесят і більше рослин.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, віднесено до кримінальних правопорушень середньої тяжкості та тяжкого, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, інтересам суспільства, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст.100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженні, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370-374, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 жовтня 2017 року між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженні, а саме: - 184 рослини коноплі, які передані до кімнати зберігання речових доказів Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділення поліції ГУНП в Житомирській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати по залученню експерта на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 2/992 від 02.10.2017 року в сумі 395 грн. 48 коп. та № 2/993 від 23.10.2017 року в сумі 692 грн. 06 коп., а разом 1087 (одна тисяча вісімдесят сім) грн. 54 коп., отримувач: УДКСУ у м. Житомирі; банк отримувача: ГУДКСУ у Житомирській області; МФО 811039; код ЗКПО: 38035726, рахунок: 0002; код класифікації доходів: 24060300.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд Житомирської області області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1