Провадження № 1-кп/127/1500/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі судді-доповідача ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Ухвалою суду від 01.11.2017 року дане кримінальне провадження призначено до судового розгляду у складі суду присяжних.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Своє клопотання сторона захисту мотивувала тим, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину. Крім того, просили суд звернути увагу на ту обставину, що на даний час досудове слідство закінчено, а відтак обвинувачений не зможе, на їх думку, впливати на свідків чи потерпілого, переховуватись від суду він не зможе, оскільки є інвалідом 3-ої групи з дитинства.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо заявленого клопотання, мотивуючи тим, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою є правильним і доцільним у даному провадженні.
Заслухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників провадження, суд прийшов до переконання про відмову у задоволенні клопотання з наступних підстав.
Ухвалою суду від 18.01.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 18.03.2018 року включно.
Згідно частини 1 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Розглядаючи клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на особисте зобов`язання, суд враховує ту обставину, що на даний час у кримінальному провадженні не допитані потерпілий та свідки, не досліджені інші докази. Відтак, існує ймовірність впливу обвинуваченого на вищевказаних осіб, з метою перешкоджання розгляду кримінального провадження.
Крім того, суд враховує і обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема, і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчинені якого він обвинувачується.
На переконання суду, такий вид запобіжного заходу як особисте зобов`язання, не досягне мети застосування запобіжного заходу, визначеного статтею 177 КПК України, відтак суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд
В задоволенні клопотання захисникаобвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач: