13.12.2017
справа № 642/6217/15к
провадження 1кп/642/321/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю: секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженню відносно:
ОСОБА_8 , який підозрюється у вчинені злочинів, передбачених ст. ст. 15 ч.2, 115 ч.1, ч.2 ст. 125 КК України,
В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 , який підозрюється у вчинені злочинів, передбачених ст. ст. 15 ч.2, 115 ч.1, ч.2 ст. 125 КК України.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України судом було постановлено на обговорення питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого.
Прокурор вважав доцільним продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою, враховуючи наявність підстав передбачених ст. 177 КПК України. Представник потерпілого підтримала думку прокурора.
ОСОБА_9 та його захисник вважали за можливе застовувати більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак судвважає, що більш м`який запобіжний захід, не забезпечить виконання обвинуваченим дотримання обов`язків передбачених законом.
Так, судовий розгляд по вказаній справі розпочався, потерпілий та свідки не були допитані, ризики передбачені ст. 177 КПК України враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу на стадії досудового розслідування не спростовані, а тому суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого або зміни запобіжного заходу на більш м`який.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, -
Запобіжний захід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити до 10.02.2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді: