н/п 1-кс/640/9624/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" листопада 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
27.11.2017 о 18.00 год. слідчий ВР злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим із прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області юристом 2 класу ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження; зберігання автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 25.11.2017 близько 19:00, в районі 416 км а/д «Київ-Харків-Довжанський» сталося зіткнення автомобіля «Hyundai i-10», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 .. Внаслідок ДТП постраждало семеро осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.
25.11.2017 у період часу з 22 год. 00 хв. до 00 год. 30 хв. на вище вказаній ділянці руху, слідчим проведений огляд місця вказаної дорожньо-транспортної пригоди, у ході якого встановлено, що автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились від зіткнення з автомобілем «Hyundai i-10», р.н. НОМЕР_2 , а саме: деформація передньої лівої сторони, капоту, переднього бамперу з ліва, водійські двері, розбито ліве перше бокове скло.
Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 в ході огляду місця події 25.11.2017 вилучено автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107, у зв`язку з чим він відповідає критеріям визначеним у п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення судово-автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля та судової транспортно-трасологічної експертизи.
Відповідно до дублікату свідотцва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
За таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті автомобілю «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майданчику та (або) стоянці ГУНП в Харківській області для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
Сторона обвинувачення зазначає, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку водія чи його близьких родичів, які заінтересовані у результатах кримінального провадження як безпосередні учасник кримінального процесу, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, слідчим в судовому засіданні надано заяву ОСОБА_5 від 28.11.2017, в якій останній просить розглянути клопотання про арешт майна, а саме автомобілю Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , без його участі, проти клопотання не заперечує (а.с. 13).
Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
25.11.2017 з 22.00 год. до 00.30 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в районі 416 км а/д «Київ-Харків-Довжанський», проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.11.2017, вилучено автомобіль Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , (а.с. 5-7).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказаний автомобіль, вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на штрафному майданчику за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобілю «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1