Справа №639/6303/17
Провадження №1-кп/639/538/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001734 від 27.08.2017 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 в ніч з 25 на 26 серпня 2017 року (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) знаходився поблизу багатоквартирного одноповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 якого мешкає його сусідка ОСОБА_5 . Саме в той час він вирішив здійснити крадіжку будь-якого майна, яке, як на його думку, могло знаходитися на відведеній ОСОБА_5 ділянці землі, яка огороджена парканом. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, використовуючи темний час доби, спочатку переліз через паркан, яким огороджено територію, відведеної ОСОБА_5 ділянки землі. Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на проникнення на територію сховища, яким слід вважати огороджену парканом відведену ОСОБА_5 ділянку землі.

Надалі, ОСОБА_4 , перебуваючи на зазначеній ділянці, побачив 5 металевих плиток розміром 30 x 20 см., 1 лист металу розміром 1 x 1,5 м. та швелер розміром 16 x 210 см., які лежали на землі, та вирішив саме ними заволодіти. Бажаючи довести злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи противоправний характер свого діяння, заволодів вище вказаними металевими виробами, перекинувши через паркан. Після цього, ОСОБА_4 звернувши на свою користь викрадене майно, а саме 104,3 кілограми стального брухту, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті вчиненої крадіжки ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 417 гривень 20 копійок, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №17487 від 22.09.2017 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за ч.3 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєному злочині та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу винного.

На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища.
Вивченням відомостей про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тяжких (хронічних) захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно (к/п а.с.39-44).

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 ,суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є умисним тяжким злочином, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, його відношення до скоєного злочину, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції за ч.3 ст.185 КК України.

На підставі ст.75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання підсудного можливо без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 по кримінальному провадженню не заявлено.
В порядку ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 по кримінальному провадженню не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведену по кримінальному провадженню експертизу на суму 396,00 грн. (триста дев`яносто шість гривень 00 коп.), перерахувавши їх на користь держави (код доходів 24060300, р/р №0005, код банку 37999680, МФО 851011, установа банку УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова).

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: 5 металевих залізнодорожних плиток, 1 лист металу розміром 1х1,5 м, швелер розміром 16 х 210 см, загальною вагою 104,3 кг. - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_5 як власнику (к/п а.с.16, 22).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1