Єд. унік. № 243/7213/17
Провадження № 1-кп/243/170/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2018 року м. Слов`янськ
Колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
обвинуваченої - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Під час судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , у зв`язку із закінченням дії попередньої ухвали суду та у зв`язку з тим, що на теперішній час не перестали існувати ризики уникнення ОСОБА_7 від покарання та можливості впливу на недопитаних під час судового засідання свідків.
Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої, суд враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи.
Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26.06.1991 вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Із вказаного рішення Європейського суду вбачається, що попереднє ув`язнення може бути застосоване стосовно до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення. При цьому суд враховує відсутність можливості без продовження строку тримання під вартою, встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Згідно частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 61, 62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Колегія суддів враховує відсутність можливості без застосування заходу забезпечення кримінального провадження встановити обставини, що мають значення у кримінальному провадженні, крім того жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним прокурорм під час судового розгляду ризикам.
Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).
Колегія суддів не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинуваченої, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків,незаконного впливу на свідків.
Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).
Із змісту рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Так в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому у разі зміни обраного запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки ризик втечі для обвинуваченої у цьому випадку може бути визнаний, як менш небезпечний, ніж покарання та процедура його відбування.
З урахуванням наведеного, а також з метою повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, за для забезпечення встановлення істини по справі, забезпечення виконання процесуальних рішень, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій, а також вік та її стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, колегія суддів вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачена, знаходячись на волі, може вплинути на встановлення істини по справі, ухилитися від слідства та суду, вплинути на свідків, які
залишились недопитаними в судовому засіданні або вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені обставини свідчать про недостатність застосування у відношенні обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, для запобігання виникненню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України у зв`язку з чим вважає доцільним продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченій в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, оскільки цього вимагають інтереси суспільства.

Таким чином судова колегія, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 15 років, враховуючи всі обставини справи та ризики передбачені ст. 177 КПК України, дійшла висновку про необхідність продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів, тобто з 20 березня 2018 року по 18 травня 2018 року включно.
Розмір застави колегією суддів не визначається на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 спричинив загибель людини.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, судова колегія,-
УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строком на шістдесят днів а саме з 20 березня 2018 року по 18 травня 2018 року включно в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий у справі
Суддя : ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3