Справа № 462/2401/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/740/17 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 11.05.2017 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0002406 від 03.09.2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рудно Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 222 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 222 КК України та призначено покарання за вчинення злочину , передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Вирок у в цій частині ухвалено виконувати самостійно.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України призначено покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання у виді обмеження волі за даним вироком, призначено у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, за умови, що протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього судом обов`язки, встановивши іспитовий строк в 1 рік.

Вирішено питання щодо судових витрат та долі речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що маючи умисел на підроблення та використання офіційних документів, з метою підтвердження своєї платоспроможності, для отримання кредиту у ПАТ "ПУМБ", в грудні 2013 року, перебуваючи в офісі ТОВ "Мультіпартс" за адресою: м. Львів, вул. Кастелівка, 50 кв. 1, за попередньою змовою з директором ТОВ "Мультіпартс" ОСОБА_9 , надав останньому свої анкетні дані, з проханням внесення недостовірних відомостей у довідку про доходи № 17/13 від 24.12.2013 року, видану на його, ОСОБА_7 , ім`я із зазначенням посади "Менеджер з продажу " ТОВ "Мультіпартс" та отримання доходу за період з 01 червня 2013 року по 30 листопада 2013 року в розмірі 38076 (тридцять вісім тисяч сімдесят шість) грн. 66 коп..
Згідно вказаної довідки, ОСОБА_7 перебував на посаді "Менеджер з продажу " ТОВ "Мультіпартс" та отримав заробітну плату: за червень 2013 року - 6346,11 грн.; липень 2013 року - 6346,11 грн.; серпень 2013 року - 6346,11 грн.; вересень 2013 року - 6346,11 грн.; жовтень 2013 року - 6346,11 грн.; листопад 2013 року - 6346, 11 грн.,що не відповідало дійсності, оскільки він, ОСОБА_7 ,ніколи не був працевлаштованим у ТОВ «Мультіпартс».При цьому, ОСОБА_7 в графі " Бухгалтер" особисто виконав підпис від імені бухгалтера ОСОБА_10 .
У подальшому, ОСОБА_7 , 26 грудня 2013 року маючи умисел на використання завідомо підробленого документу , з метою отримання кредитних коштів , перебуваючи у відділенні ПАТ "ПУМБ", що за адресою: м. Львів, вул. Грюндвальдська, 5А, при оформленні заяви на отримання кредиту в розмірі 25000,00 грн., достовірно знаючи, що він не перебував у трудових відносинах з ТОВ "Мультіпартс", надав працівнику вказаного банку раніше підроблену довідку про доходи № 17/13 від 24 грудня 2013 року та при оформленні анкети на одержання кредиту, з метою його отримання, повідомив працівнику вказаного банку неправдиву інформацію щодо зайнятості, а саме зазначив місце роботи ТОВ "Мультіпартс" , посаду "Менеджер з продажу запчастин для автонавантажувачів" та початок роботи з 01 липня 2012 року. Відтак, вказані документи стали підставою для укладення кредитного договору № 26292188 від 26.12.2013 року, згідно якого, ПАТ "ПУМБ" надало ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 9998 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) грн.. 97 коп.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 222 КК України та призначити покарання за вчинення злочину , передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленнями права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих функцій на строк 1 рік.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, за умови, що протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього судом обов`язки, встановивши іспитовий строк в 1 рік.

на підставі ч. 1 ст. 76 КК України, на ОСОБА_7 , покласти наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що суд першої інстанції повинен був застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно розпорядчих функцій. Крім того, за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 222, ч. 4 ст. 358 КК України, обвинувачений підлягає звільненню від покарання у зв`язку з закінченням строків давності. Зазначає, що суд не вправі визначати періодичність явки до органу пробації.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, обвинуваченого, який не заперечив проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід задовольнити з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, невеликої тяжкості, передбачених ч. 1 ст. 222, ч. 4 ст. 358 КК України, котрі він вчинив 26.12.2013 року.

З моменту вчинення зазначених злочинів минули строки, визначені ст. 49 КК України.

Таким чином, ОСОБА_7 підлягає звільненню від покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 222, ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим покликання прокурора на те, що суд першої інстанції безпідставно не призначив обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих функцій, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, оскільки зазначене додаткове покарання є обов`язковим.

Заслуговує на увагу колегії суддів і твердження прокурора про те, що суд при призначенні покарання не вправі визначати періодичність явки до органу пробації.

Таким чином, з огляду на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та не призначив додаткового покарання обвинуваченому, що є підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України нового вироку.

Керуючись ст. ст. 49, 74 КК України, ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 11.05.2017 року в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленнями права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих функцій на строк 1 рік.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_7 призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_7 призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, за умови, що протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього судом обов`язки, встановивши іспитовий строк в 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, на ОСОБА_7 , покласти наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на нього може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4