АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/176/18 Справа № 694/946/17 Категорія: ч.1 ст.121 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2017 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, громадянина України, раніше судимого:

12.01.2006 р. Маньківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 296 КК України; 27.10.2006 р. Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України;

09.10.2009 р. Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_8 31 травня 2015 року, близько 14.00 год., перебуваючи на території автостанції «Звенигородка», що по проспекту Шевченка, 1 м. Звенигородка, Черкаської області та знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, умисно, на ґрунті особистих неприязнених відносин, що виникли у результаті сварки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс удар кулаком у голову ОСОБА_10 , у наслідок якого потерпілий упав на асфальт та втратив свідомість.

Згідно висновку судово - медичної експертизи № 223 від 10.07.2015 у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому тім`яної кістки справа з переходом на праву скроневу кістку, травматичного розриву барабанної перетинки справа, гематом у потиличній ділянці, в ділянці повік правого ока, саден волосяної частини голови, які спричинені дією якого-небудь тупого предмету. Ушкодження у вигляді лінійного перелому кістки справа з переходом на праву скроневу кістку, травматичного розриву барабанної перетинки справа, гематом у потиличній ділянці, в ділянці повік правого ока відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Ушкодження у вигляді саден на волосяній частині голови відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2017 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Вирішено долю речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.11.2017 р. в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 винним за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у вигляді 5

років позбавлення волі. Також просить дослідити зібрані в ході досудового розслідування характеризуючі дані на ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 необгрунтовано застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачене ст. 75 КК України, оскільки не враховано повною мірою, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин у період не знятої та непогашеної судимості за вчинення ним раніше ряду тяжких злочинів, а також, що під час вчинення злочину останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, що суттєво підвищує суспільну небезпечність як його самого, так і злочину, який він вчинив, та не вказує на можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного судом покарання.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Наведених вище положень місцевий суд в повному обсязі не дотримався.

Відповідно до ст.ст. 409, 412 КПК України підставою для скасування вироку є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити справедливий вирок.

Під час апеляційного перегляду обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що він бажав мати захисника під час розгляду кримінального провадження. Надавши йому пам`ятку про його процесуальні права у суді 1 інстанції, головуючий формально з`ясувавши його думку про необхідність роз`яснення процесуальних прав, не надав йому можливості висловити клопотання про залучення захисника.

Як вбачається з аудіозапису судового провадження в суді 1 інстанції, дослідженого в судовому засіданні апеляційної інстанції, місцевим судом при розгляді кримінального провадження не було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_8 про його право на захист та не з`ясовано необхідність надання йому захисника.

Пунктом 33 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 травня 1980 року у справі Артіко проти Італії, визначено, що п. 3 (с) статті 6 Конвенції гарантує право на адекватний захист у ході судового розгляду, який здійснюється як особисто, так і за допомогою адвоката; це право підсилюється обов`язком з боку держави надати в певних випадках безоплатну юридичну допомогу.

П.2 ч.1 ст.49 КПК України передбачено, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Таким чином, місцевий суд, за наявності вказаних обставин, в порушення вимог діючого законодавства, порушив право обвинуваченого на захист, не забезпечивши його захисником для здійснення захисту за призначенням відповідно до закону, що регулює надання безоплатної правової допомоги, тобто, допустив такі істотні порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, враховуючи складність кримінального провадження, низький рівень загального інтелектуального розвитку та освіти обвинуваченого ОСОБА_8 , неможливість розібратися в обставинах кримінального провадження без належної правової допомоги, суд першої інстанції зобов`язаний був забезпечити участь захисника за призначенням навіть за відсутності відповідного клопотання обвинуваченого, оскільки згідно з вимогами ч. 1 ст. 49 КПК України законодавець встановив додаткову гарантію права на захист обвинуваченого.

Отже, місцевий суд при постановленні даного вироку допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що слугує підставою для скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно усунути зазначені недоліки та винести законне і обгрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства.

У зв`язку із скасуванням вироку місцевого суду 1 інстанції з наведених вище підстав, колегія суддів, відповідно до положення п. 2 ст. 415 КПК України, не здійснює оцінку доводів апеляційної скарги прокурора і вважає, що вони мають бути предметом дослідження у суді 1 інстанції під час нового судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 418 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2017 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України, скасувати та призначити новий судовий розгляд у тому ж суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :