У Х В А Л А
Іменем України
гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Буйвалове Кролевецького району Сумської області, українець, громадянин України, який у шлюбі не перебуває, має середню освіту, суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.3 ст.307 КК України, -
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 клопотання заступника начальника відділу СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На обґрунтування клопотання зазначено, що 06.11.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст.307 КК України.
Даний злочин вчинений за наступних обставин.
Підозрюваний 31.10.2014 приблизно о 17.50, знаходячись біля магазину «Фуршет» за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 94 в м. Києві, з метою отримання матеріальної вигоди, незаконно збув « ОСОБА_8 » шляхом продажу за 10 000 гривень поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору масою 125,01 г, що в своєму складі містить психотропну речовину амфетамін масою 25,025 г, що є особливо великим розміром.
06.11.2014 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано.
Слідчий, посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, не має доходів від законної діяльності, тому збут психотропної речовини міг бути його єдиним заробітком, вважав, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; знищення, приховування, спотворення певних речей, які мають значення для встановлення обставин правопорушення; незаконного впливу на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення; просив застосувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи, що належну процесуальну поведінку може забезпечити більш м`який запобіжний захід.
Підозрюваний також підтвердив, що на замовлення невідомих осіб виготовляв та збував психотропну речовину амфетамін.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також визначений перелік ризиків, на запобігання яких спрямоване застосування запобіжних заходів.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення даних норм у їх зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до переконання, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення беззаперечного висновку про винуватість особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Законним є й арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Обґрунтованою є підозра у вчиненні кримінального злочину, яка передбачає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом та зазначених слідчим ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що у разі доведення винуватості ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.
Зазначена обставина є достатньо вагомим чинником аби спонукати підозрюваного до дій щодо ухилення від органу розслідування та суду задля уникнення відповідальності за вчинене.
Також підтверджується матеріалами клопотання ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки встановлені під час розгляду клопотання обставини доводять, що даний епізод злочинної діяльності підозрюваного не є одиничним.
Слідчий суддя також не виключає того, що з метою перешкоджання кримінальному провадженню, усі обставини якого на даний час не встановлені, підозрюваний може вжити заходів незаконного впливу на свідків, знищення речей та документів, які мають суттєве доказове значення.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Санкція частини 3 статті 307 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає позбавлення волі на строк до 12 років.
Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять слідчого суддю до переконання, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується на строк досудового розслідування, двохмісячний строк якого закінчується 06.01.2015.
Таким чином, строк тримання під вартою не може виходити за межі вказаної дати.
Частиною 3 статті 183 КПК передбачено обов`язок слідчого судді визначити розмір застави, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК розмір застави, слідчий суддя вважає, що застава у межах, передбачених п. 3 ч.5 ст.182 КПК, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_7 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою визначити по 04 січня 2015 року включно.
Визначити ОСОБА_5 заставу у сумі трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 365 400 (триста шістдесят п`ять тисяч чотириста) грн.
У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.
У випадку внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:
- прибувати до заступника начальника відділу СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_7 , прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;
- не відлучатися з місця фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
У разі внесення застави, встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.
На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Слідчий суддя ОСОБА_1