АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/2209/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №642/4200/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 26 липня 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, одружений, який має на утриманні малолітню дитину, є інвалідом 3-ї групи з дитинства, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України та йому призначено покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі.
Вироком встановлено, що ОСОБА_8 14 квітня 2016 року близько 23.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання, у квартирі АДРЕСА_2 , коли між ним та його матір`ю, ОСОБА_9 , стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , наніс їй численні удари кулаками обох рук в область голови, спричинивши таким чином, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1166-Дм/16 від 08 червня 2016 року, наступні тілесні ушкодження-закриту чрепно-мозкову травму у вигляді: крововиливу під тверду мозкову оболонку по всім поверхням правої та лівої півкулі, крововиливу під м`яку мозкову оболонку зі сторони базальної та ковексітальної поверхонь скронево-потиличних ділянок правої півкулі головного мозку, крововиливу в м`які покрови голови в лобно-скронево-тімяно-потиличній ділянках праворуч, крововиливів в товщу правої та лівої скроневих м`язів, синців на волосистій частині голови в лобно-скровнево-тімяно-потиличній ділянках праворуч, на спинці носу та в периорбітальних ділянках, в проекції лівої гілки нижньої щелепи, саден в лобній ділянці праворуч та ліворуч, які носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Після спричинення тілесних ушкоджень своїй матері, ОСОБА_8 ліг відпочивати, а вранці 15 квітня 2016 року, не зважаючи на стан здоров`я останньої, залишив квартиру.
16 квітня 2016 року о 22 год. 25 хв. у квартирі АДРЕСА_2 було виявлено труп ОСОБА_9 .
Згідно висновку судово - медичної експертизи 1166-Дм/16 від 08 червня 2016 року, безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 стала закрита черепно-мозкова травма, з подальшим розвитком набряку-набухання головного мозку, з дислокацією та вклиненням стовбура головного мозку в великий потиличний отвір.
Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 55/1166-ДМ/16 від 23 червня 2016 року, черепно-мозкова травма у ОСОБА_9 утворилась за життя, в термін, обчислюваний до 1-2 діб до настання смерті, внаслідок ударної та ударно-ковзаючої дії тупими предметами, крім того, між вказаними тілесними ушкодженнями, виявленими на голові ОСОБА_9 , та настанням її смерті мається прямий причинний зв`язок.
Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 8 років позбавлення волі. Просить врахувати, що обвинувачений вчинив злочин проти своєї матері. Вважає, що судом необґрунтовано застосовано положення ст. 69 КК України, а призначене покарання є недостатнім для виправлення ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; обвинуваченого та захисника, які заперечували проти скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступник підстав.
Правова кваліфікація та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України учасниками розгляду не оспорюється.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, у зв`язкуз чим вирок районного суду перевіряється тільки в частині призначення занадто м`якого покарання, на що вказує прокурор.
Покарання призначається відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, його суспільної небезпечності, даних про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
При призначенні покарання, суд першої інстанції врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, є інвалідом 3-ї групи з дитинства, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2006 року народження, має постійне місце реєстрації, де характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 2001 року перебуває на диспансерному обліку в Харківському міському психоневрологічному диспансері № 16 з приводу органічного розладу особистості. Крім цього, судом були враховані дані про особу потерпілої. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , було визнано щире каяття, наявність у обвинуваченого 3-ї групи інвалідності з дитинства, наявність на утриманні малолітньої дитини 2006 року народження.
Також, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, яке є тяжким, обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, з чим погоджується апеляційний суд.
Разом з тим, судом першої інстанції була врахована позиція потерпілого ОСОБА_11 , який до обвинуваченого матеріальних та моральних претензій не мав, просив суворо не карати ОСОБА_10 , а також наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та які суттєво знижують тяжкість вчиненого злочину. При таких обставинах, районний суд обґрунтовано застосував до ОСОБА_10 положення ст. 69 КК України та призначив покарання, що є нижчим від найнижчої межі, встановленої в санкції статті обвинувачення. З даним висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки він відповідає матеріалам провадження, фактичними даними по справі та узгоджується з положеннями закону України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, суд першої інстанції при призначенні покарання дотримався вимог ст.65 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, прийняв до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, та призначив покарання із застосуванням ст. 69 КК України, що відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Наведені в апеляційній скарзі доводи про м`якість призначеного покарання та необґрунтоване застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України є непереконливими, зазначені в скарзі обставини належним чином враховані судом при призначенні покарання, спростовані вказаними в даній ухвалі даними, у зв`язку з чим апеляція прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 26 липня 2017 року стосовно ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя
Судді: