Справа № 135/1397/17
Провадження № 1-кп/135/157/17
ВИРОК
іменем України

13.12.2017 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
а також потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, у залі суду, у м.Ладижин Вінницької області, кримінальне провадження, внесене 02.06.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною середньою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
02.06.2017, близько 17 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні філії «Внутрішньогосподарський комплекс по виробництву кормів» ТОВ «Вінницька птахофабрика», по вул. І.Сагаєва, 1, у м. Ладижин Вінницької області, умисно, протиправно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою протиправного звернення чужого майна на свою користь, вчинив крадіжку мобільного телефону, марки «Explay», моделі «Еlement», сріблястого кольору, вартістю 274,05грн., завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнового збитку на суму 274 (двісті сімдесят чотири) грн. 05 коп.
Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
29 листопада 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст. ст.468,469, 471,473 та476 КПК України, укладено угоду про примирення.
Дослідивши докази та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що угода підлягає затвердженню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних злочинів середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно із ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до п.п 2 і 3 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що 29 листопада 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі статей 468-471, 473 КПК України, без примусу, обману, погроз, насильства, і без надання сторонами цієї угоди невиконуваних обіцянок, було укладено угоду про примирення у даному кримінальному провадженні, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої: потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1ст.185 КК України; обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні; добровільно відшкодував потерпілій спричинену шкоду, у зв`язку з чим потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має; сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинений злочин у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом; наслідки невиконання угоди.
Також судом з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Встановлено, що угода про примирення може бути затверджена судом, оскільки умови угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, та особі обвинуваченого, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, добровільне відшкодування збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 подав заяву про застосування відносно нього амністії та звільнення від відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
У відповідності до вимог п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, відносно яких він не позбавлений батьківських прав.
У відповідності до вимог ст. 13 ЗУ «Про амністію у 2016 році», дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, який, у відповідності до вимог ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. До нього раніше не застосовувалася амністія, даний злочин вчинено до набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році». У нього на утриманні є двоє дітей, яким не виповнилося 18 років.
Тобто, ОСОБА_4 підпадає під дію ЗУ «Про амністію у 2016 році», та підлягає звільненню від відбування покарання.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався. У суду немає підстав застосовувати запобіжний захід до ОСОБА_4 з власної ініціативи.
Процесуальні витрати по справі в сумі 198 (сто дев`яносто вісім) гривень 00 копійок, що понесені на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Питання про речові докази вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373- 376, 475 КПК України, ст. ст. 1 п. «в», 12, 13 ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 29 листопада 2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку.
ОСОБА_4 визнати винуватим і засудити за вчинення злочину, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України, призначивши йому покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 29 листопада 2017 року, у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
У відповідності до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначеного за цим вироком.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 198 (сто дев`яносто вісім) гривень 00 копійок, що понесені на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи.
Речовий доказ: мобільний телефон, марки «Explay», моделі «Еlement», сріблястого кольору, вартістю 274,05грн. залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .
Міру запобіжного заходу до ОСОБА_4 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя