Справа № 755/6443/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №755/6443/17-к, кримінальне провадження під час досудового розслідування №0014579 від 21 жовтня 2016 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:
- 22.02.2016 року Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., штраф не сплачено;
- 20.04.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст.. 75,76 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 31.05.2017 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 20.10.2016 року о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_4 зайшла до гіпермаркету «Ашан», що знаходиться по проспекту Ватутіна, буд. 2 - т в м. Києві.
Прогулюючись між торгівельними стелажами магазину у ОСОБА_4 виник умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає ОСОБА_4 взяла з полиці 5 упаковок кави «Якобс Монарх», масою 350 г., загальною вартістю 947 грн. 75 коп., зняла з них магнітні кліпси і поклала їх до жіночої сумочки, що тримала при собі. Після чого направилась до виходу з магазину.
Не маючи наміру розрахуватись за вищевказаний товар, ОСОБА_4 , пройшла через касову зону та вийшла за сигнальні рами гіпермаркету «Ашан». Виконавши всі необхідні дії, які вона вважала за необхідне для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 не довела злочин до кінця з причин, що не залежали від її волі, так як при виході була затримана працівниками охорони магазину.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе визнала повністю, дала суду показання, які відповідають інкримінованим їй фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаялась у вчиненому і просила суворо її не карати.
Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових доказів щодо її особи.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що вона своїми умисними діями вчинива закічений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, і тому знаходить правильною кваліфікацією її дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Судом враховується те, що, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначені обвинуваченій ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, які, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, відсутність завданої шкоди, дані про обвинувачену, яка заміжня, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судима за аналогічні злочини проти власності.
Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України відносно обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69, ст. 75, ст. 79 КК України суд не вбачає.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сама є особою молодого віку.
Оскільки вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31.05.2017 року, який залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.09.2017 року вже призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків на підставі ст. ст. 71, 72 КК України, тобто з урахуванням покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року та за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20.04.2016 року, а злочин у цьому кримінальному провадженні вона вчинила до ухвалення Деснянським районним судом м. Києва вироку щодо неї, суд вважає необхідним остаточне покарання ОСОБА_4 призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, відповідно до яких, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, а в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, остаточне покарання ОСОБА_4 суд призначає на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покаранням за цим вироком, більш суворим за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суд м. Києва від 11.09.2017 року, яким ОСОБА_4 призначено покарання з урахуванням усіх попередніх вироків у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, а покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року, який на підставі ст.ст. 71, 72 КК України підлягає самостійному виконанню.

Таке остаточне покарання, як вважає суд, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження нових злочинів, а також усуне необхідність вирішення судом під час виконання вироків щодо ОСОБА_4 питань про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне, на підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_4 термін її попереднього ув`язнення, а саме з 10.04.2016 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.336, ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді 2 (двох) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі більш суворим за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 31.05.2017 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, та призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Покарання призначене ОСОБА_4 за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. підлягає самостійному виконанню.

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 12 вересня 2017 року.
Згідно ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк її попереднього ув`язнення з 10 квітня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Речові докази по справі: 5 пакунків кави «Якобс», які належать ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет»», та передані представнику потерпілого на зберігання під розписку слід залишити у володінні та розпорядженні представника потерпілого.
Речовий доказ - CD диск, на якому знаходяться відеозаписи з камер відео спостереження магазину «Ашан» зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Суддя: