Справа № 606/1123/17
і м е н е м У к р а ї н и
23 серпня 2017 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, із середньою спеціальної освітою, непрацюючої, несудимої, має на утриманні одну неповнолітню дитину
за ч.1 ст.125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_5 12 липня 2017 року біля 13 год., перебуваючи на АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин, які склались між нею та потерпілою ОСОБА_4 , умисно нанесла один удар кулаком руки в ділянку правого ока та один удар кулаком руки в ділянку лівого плеча. Внаслідок спричинення обвинуваченою вказаних ударів потерпіла отримала тілесні ушкодження, а саме: синці повік правого ока, лівої половини чола, проекції лівого плечового суглобу і лівого плеча, які відповідно до висновку судово-медичного експерта від 14 липня 2017 року № 1022 належать до легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та показала, що 12 липня 2017 року біля 13 год. вона перебувала на АДРЕСА_1 , де зустрілась із потерпілою ОСОБА_4 , з якою перебуває у неприязних родинних відносинах. В той час вона нанесла потерпілій два удару кулаком руки в ділянку правого ока та лівого плеча.
ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування і які доводять її вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченої про відмову у дослідженні доказів, її правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчиненого нею кримінального правопорушення, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченої.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ознаками ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.50, 65-67 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачена щиро розкаялась у вчиненому, повністю визнала свою вину, сприяла органам досудового розслідування та суду у розкритті кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.
Аналізуючи в сукупності наведені обставини, що помякшують покарання ОСОБА_5 , враховуючи її особу, яка несудима, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, думку потерпілої, яка просить призначити обвинуваченій суворе покарання, суд вважає за доцільне призначити їй покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу.
Керуючись ст.374-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання:
за ч.1 ст.125 КК України - штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.