Провадження №1-кп/447/192/17
Справа №447/1433/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2017 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0001336 від 20.12.2016 року, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ Львівської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 04.04.2017 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі,-

за ст. 185 ч. 2 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Берездівці Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме 04.04.2017 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, у відповідності ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання із встановленим іспитовим строком на 1 рік,-

за ст. 185 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 04.04.2017 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, належних висновків для себе не зробив та у період невідбутої частини покарання знову вчинив умисний злочин за таких обставин.

ОСОБА_4 , 17.12.2016, близько 10:00 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , знаходячись на території Державного підприємства «Новороздільське державне гірничо-хімічне підприємство «Сірка» (ДП НДГХП «Сірка»), що за адресою: Львівська область, м. Новий Розділ, вул. Гірнича 2, шляхом вільного доступу, за допомогою металевого лому демонтував та викрав дві металеві колійні рейки типу Р50 довжиною 1,55 метра та 1,85 метра, вартістю 2371 гривень 63 копійки, які вони спільно із ОСОБА_5 перемістили та залишили на території недіючої автобази, поблизу місця викрадення, чим ОСОБА_4 завдав ДП «Новороздільське державне гірничо-хімічне підприємство «Сірка» майнову шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України визнав повністю, оданк від дачі показів відмовився. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

ОСОБА_5 , 17.12.2016, близько 10:00 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , знаходячись на території Державного підприємства «Новороздільське державне гірничо-хімічне підприємство «Сірка» (ДП НДГХП «Сірка»), що за адресою: Львівська область, м. Новий Розділ, вул. Гірнича 2, шляхом вільного доступу, за допомогою металевого лому демонтував та викрав дві металеві колійні рейки типу Р50 довжиною 1,55 метра та 1,85 метра, вартістю 2371 гривень 63 копійки, які вони спільно із ОСОБА_4 перемістили та залишили на території недіючої автобази, поблизу місця викрадення, чим ОСОБА_5 завдав ДП «Новороздільське державне гірничо-хімічне підприємство «Сірка» майнову шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України визнав повністю, однак від дачі показів відмовився. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати, подав до суду заяву про застосування до нього Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінивши встановлені по справі обставини та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_4 вчинив злочин, який віднесений до категорії середньої тяжкості.

Згідно ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття .

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він на «Д» обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується типово, раніше судимий, останній раз: 04.04.2017 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання обвинуваченому слід обрати у межах санкції статті, за якою кваліфікується злочин, із застосуванням ст.. 70 ч.4 КК України частково приєднавши до покарання за новим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 04.04.2017 року.

Оцінивши встановлені по справі обставини та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_5 вчинив злочин, який віднесений до категорії середньої тяжкості.

Згідно ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до нього амністії, оскільки він має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно з ч. 2 ст. 86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно.

З матеріалів кримінального провадження: копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.11.2012 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення злочину мав і має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно якого не позбавлений батьківських прав, вчинив середньої тяжкості злочин. Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі

У відповідності з ст. 70 ч.4 КК України шляхом часткового складання за цим вироком та вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 04.04.2017 року визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Термін покарання ОСОБА_4 рахувати з часу взяття під варту з зали суду з 04.04.2017 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності з ст. 70 ч.4 КК України шляхом часткового складання за цим вироком та вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 04.04.2017 року визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням , встановивши іспитовий термін 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до вимог ст..76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання.

Речові докази по справі, а саме: велосипед марки "Україна" № рами 116870, до якого прикріплено чотири дроти, який знаходяться на зберігані в камері зберігання речових доказів Миколаївського ВП ГУНП у Львівській області - знищити, дві рельси з металу чорного кольору марки R-50, довжиною 1,55 м. та 1,85 м., які знаходяться на зберігані в камері зберігання речових доказів Миколаївського ВП ГУНП у Львівській області повернути у власність законому власнику.

Вирок може бути оскаржений у порядку та строки передбачені ст. 394,395 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1