Справа № 308/9403/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

18.10.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , заявників: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , представників заявників адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 10/777/1/17 за апеляційними скаргами представників потерпілих адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2017 про залишення без задоволення скарги ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на постанову прокурора Ужгородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_14 про відмову в порушенні кримінальної справи відносно директора ОП «Ужгородський коньячний завод» ОСОБА_15 від 17.09.2012.
Оскарженою постановою Ужгородського міськрайонного суду від 14.07.2017 вказану скаргу ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на постанову прокурора ОСОБА_14 від 17.09.2012 залишено без задоволення.
Оскаржена постанова місцевого суду обґрунтована тим, що заявниками пропущено строк на оскарження вказаної постанови прокурора від 17.09.2012, а тому скарга підлягає залишенню без задоволення поважні причини пропуску такого строку відсутні.
Як встановлено місцевим судом, 12.07.2011 керівнику МВС України подано колективне звернення членів організації орендарів «Ужгородського коньячного заводу» щодо незаконних дій директора даного підприємства ОСОБА_15 .
Ужгородською місцевою прокуратурою проведено перевірку за зазначеним колективним зверненням, в ході якої отримано пояснення, зроблено запити, витребувані документи, зокрема накази, штатні розклади, довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій, договори оренди майна, акт оцінки вартості основних засобів орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод», положення про організацію орендарів вказаного підприємства, акт перевірки № 07-02-003/0982 від 15.08.2011, акт перевірки № 07-02-003/1216 від 14.12.2009, акт про результати виїзної планової перевірки вказаного підприємства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 по 31.03.2012.
За наслідками перевірки, винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.09.2012.
17.09.2012 Ужгородською міжрайонною прокуратурою направлено повідомлення на адресу ОСОБА_12 та директора ОП «Ужгородський коньячний завод» про результати колективного звернення членів організації орендарів вказаного підприємства, з приводу неправомірного звільнення працівників, незаконної приватизації та зловживання службовим становищем керівництвом цього заводу.
Як вбачається з копій супровідних листів та заяви, оскаржувана постанова неодноразово направлялася заявникам.
Щодо посилання заявників на поважність пропуску строку ? вони є інвалідами, суд першої інстанції встановив, що згідно пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_12 визначено третю групу інвалідності, згідно довідки МСЕК серії 10 ААА № 085405 від 22.03.2011 протипоказано фізичну працю; згідно пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_7 визначено третю групу інвалідності, видане 23.12.2014, термін дії до 31.12.2016.
Будь-які інші документи на підтвердження доводів щодо того, що четверо заявників є інвалідами та наявність постійних хвороб у всіх заявників, які перешкоджають вчасному реагуванню на бездіяльність Ужгородської міжрайонної прокуратури не надано.
Посилання заявників про наявність перешкод оскаржити постанову через стан здоров`я спростовується їхньою активною участю у цивільних та адміністративних справах за позовами заявників у 2012-2015 роках.
Так 31.01.2014 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_16 до ОП «Ужгородський коньячний завод», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Регіональне відділення фонду державного майна України в Закарпатській області про встановлення факту належності до засновників (учасників) юридичної особи ОП «Ужгородський коньячний завод», включення даних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та зобов`язання відповідача вчинити певні дії. Справа розглянута за участю позивачів ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_16 .
Під час розгляду справи судом досліджувалася постанова Ужгородської міжрайонної прокуратури від 17.09.2012 про відмову в порушенні кримінальної справи щодо незаконних дій директора підприємства. Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 22.05.2014 рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.01.2014 залишено без змін.
05.09.2014 Ужгородським міськрайонним судом розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_12 до ОП «Ужгородський коньячний завод», ОСОБА_15 про визнання недійсним рішення загальних зборів трудового колективу вказаного підприємства від 30.09.2001, виписки з протоколу зборів від 31.05.2011 та визнання недійсним повноважень керівника цього ж підприємства ОСОБА_15 , починаючи з 2001 року. Справа розглянута за участі позивача ОСОБА_12 .
Під час розгляду справи встановлено, що за наслідками перевірки стосовно, нібито, зловживань службовим становищем ОСОБА_15 , прокурором Ужгородської міжрайонної прокуратури винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.09.2012.
На рішення суду від 05.09.2014 ОСОБА_12 подано апеляційну скаргу, яку ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 13.03.2015 залишено без змін.
20.03.2013 Закарпатським окружним адміністративним судом розглянуто адміністративну справу за позовом ОСОБА_12 до Державного реєстратора Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання протиправними дії Державного реєстратора Ужгородської районної державної адміністрації, скасування запису, внесеного до Єдиного державного реєстру та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.
На постанову суду ОСОБА_12 подано апеляційну скаргу, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2014 постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.03.2013 залишено без змін.
19.06.2013 Закарпатським окружним адміністративним судом розглянуто адміністративну справу за позовом ОСОБА_12 до Головного управління статистики у Закарпатській області, державного реєстратора Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, третя особа ОП «Ужгородський коньячний завод» про визнання дій неправомірними.
На постанову суду ОСОБА_12 подано апеляційну скаргу, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.06.2013 залишено без змін.
Тобто поважність причин пропуску строку на оскарження постанови прокурора від 17.09.2012 про відмову у порушенні кримінальної справи відносно директора ОП «Ужгородський коньячний завод» ОСОБА_15 відсутня.
В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_18 просить вказану вище постанову Ужгородського міськрайонного суду від 14.07.2017 скасувати та надіслати справу до Ужгородського міськрайонного суду для подальшого розгляду.
Апелянт обґрунтовує свої вимоги тим, що оскаржена постанова місцевого суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що полягає в наступному.
Заявниками у скарзі зазначено, що копія постанови прокурора Ужгородської міжрайонної прокуратури від 17.09.2012 надіслана їм поштовим зв`язком 24.07.2015 та отримана ними 27.07.2015 тільки після подання заяви до прокурора Ужгородської міжрайонної прокуратури з проханням надіслати їм копії постанови.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_13 та її представник адвокат ОСОБА_19 просять вказану постанову Ужгородського міськрайонного суду від 14.07.2017 скасувати та винести постанову, якою: 1) поновити строк на подання скарги на постанову прокурора Ужгородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_14 від 17.09.2012 про відмову в порушенні кримінальної справи; 2) постанову прокурора Ужгородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_14 від 17.09.2012 про відмову в порушенні кримінальної справи скасувати; 3) повернути матеріали прокурору для проведення додаткової перевірки.
Апелянти обґрунтовують свої вимоги тим, що копію винесеної прокурором Ужгородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_14 постанови від 17.09.2012 про відмову в порушенні кримінальної справи не надіслано жодному із заявників, а також ОСОБА_13
20.07.2015 заявники та ОСОБА_13 звернулися до Ужгородського міжрайонного прокурора з вимогою надати копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.09.2012.
З листа прокурора від 22.07.2015, вбачається, що 17.09.2012 прокуратурою складено лист на ім`я ОСОБА_12 , в якому останнього було повідомлено про рішення "відмови в порушенні кримінальної справи" за результатами розгляду колективного звернення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_15 складу злочинів, передбачених ст.ст. 364,365 КК України.
При цьому прокурор не надсилав 17.09.2012 разом з листом копію самої постанови і безпідставно вказує, що лист прокуратури від 17.09.2012 надсилався ОСОБА_12
24.07.2015 прокуратура надіслала листа скаржникам ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що підтверджується копіями поштових конвертів з відбитками поштових штемпелів, копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.
03.08.2015 одним із скаржників, ОСОБА_12 , після отримання копії постанови прокурора від 17.09.2012 від ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , складено скаргу на вказану постанову, в додатку до якої містилася оскаржувана постанова прокурора (а.с 10-12).
Цього ж дня ОСОБА_12 надав її для ознайомлення та підписання ОСОБА_13
05.08.2015 потерпілі (також ОСОБА_13 ) подали скаргу на вищевказану постанову.
Отже, ОСОБА_13 подала скаргу на другий день після отримання копії оскаржуваної постанови прокурора від іншого скаржника.
12.06.2017 ОСОБА_13 подала клопотання про поновлення строку на подання скарги, в якому зазначила, що дізналася про оскаржувану постанову 03.08.2015 від іншого скаржника, ОСОБА_12
14.07.2017 постановою Ужгородського міськрайонного суду скаргу потерпілих на постанову прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.09.2012 було залишено без задоволення.
ОСОБА_13 не пропускала строк на подання скарги на постанову прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.09.2012, оскільки прокурор не надсилав вказану постанову ОСОБА_13 .
Отже, суд помилково зробив висновок про пропуск ОСОБА_13 семиденного строку, встановленого ст.236-1 КПК України 1960 року.
Строк на подання скарги складає 7 днів і відліковується з дня отримання копії постанови саме від прокурора, а не від будь-якої іншої особи; не з часу, коли особа дізналася про наявність такої постанови, на що послався суд.
В матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_13 копії оскарженої постанови прокурора. Суд не встановлював день отримання ОСОБА_13 копії оскарженої постанови прокурора з посиланням на конкретний доказ, який це підтверджує.
Суд не розглянув доводи скарги, однак прийняв рішення по суті, що є порушенням процесуального Закону, порушує права скаржника та обмежує доступ до правосуддя.
В даному випадку суду необхідно було мотивувати причини відмови в задоволенні скарги по суті, а не посилатися на пропущення строку.
В оскаржуваній постанові суду немає жодної вказівки про розгляд такого клопотання і про ухвалене стосовно нього рішення.
Рішення суду про відновлення пропущеного строку чи про відмову, як в мотивувальній, так і в резолютивній частині постанови суду відсутнє, що є порушенням вимог ст.ст. 90,236-1 КПК України 1960 року.

Прийнявши оскаржуване рішення без урахування зазначених вище положень закону, суд прийшов до передчасного висновку про необхідність відмовити заявнику у задоволенні скарги по суті з підстав пропущення ним строків оскарження постанови прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи, не врахував, що оскаржуване рішення обмежить доступ заявника до правосуддя і унеможливить встановлення істини за фактами незаконних дій ОСОБА_20 , що мали місце.

Висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, допущено невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи та істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильно застосовано ст.90 КПК, яка взагалі не підлягає застосуванню.

Суд не дав оцінку довідці до Акту огляду МСЕК від 22.03.2011, з якої вбачається, що ОСОБА_21 є інвалідом 3-групи з ураженням опорно-рухового апарату довічно, тобто не може пересуватися без сторонньої допомоги.

При наявності підстави для відводу суддя не задовольнив його, що є істотним порушенням процесуального Закону, не дозволило об`єктивно розглянути скаргу в суді першої інстанції, є обов`язковою підставою для скасування постанови суду.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 просить: 1) скасувати: постанову Ужгородського міськрайонного суду від 14.07.2017 та постанову прокурора Ужгородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_14 від 17.09.2012 про відмову в порушенні кримінальної справи; 2) зобов`язати прокурора внести відомості в ЄРДР та провести слідство.

Апелянт обґрунтовує свої вимоги тим, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону; будь-які дані про порушення вимог ст.99 КПК України (в ред.1960року) відсутні. Суд першої інстанції не встановив порушення Ужгородською міжрайонною прокуратурою ст.99 КПК України, при проведеній перевірці по колективному зверненню орендарів Ужгородського коньячного заводу, щодо дій директора ОСОБА_15 про незаконне звільнення працівників, одноособове використання прибутку підприємства тощо.

Також судом не встановлено відсутність пояснень осіб або документів, які б свідчили про проведення перевірки та безпідставність висновків про відмову в порушенні кримінальної справи відносно директора ОП «Ужгородський коньячний завод» ОСОБА_15 по факту незаконних дій, вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 364,365 КК України, а відмова у задоволенні скарги надумана.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_11 просить вказану постанову Ужгородського міськрайонного суду від 14.07.2017 скасувати та постановити "нове рішення, яким скасувати постанову Ужгородської міжрайонної" прокуратури ОСОБА_14 від 17.09.2012.

Апелянт обґрунтовує свої вимоги тим, що у своїй заяві заявники просили суд поновити строки звернення до суду. На обґрунтування своїх звернень вони зазначили, що копія постанови прокурора Ужгородської міжрайонної прокуратури від 17.09.2012 не надіслана та не вручена їм в установленому законом порядку.

20.07.2015 подано заяву до Ужгородського міжрайонного прокурора з проханням надіслати копію постанови поштовим зв`язком кожному заявнику. Це, на думку апелянта, є достатньою підставою для поновлення строків звернення до суду.

Крім того, довіритель ОСОБА_12 є інвалідом та соціально незахищеною особою, а тому потребує правового захисту.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи заявників та представників потерпілих на підтримання поданих ними апеляційних скарг, прокурора на заперечення проти вказаних вище апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як правильно встановлено місцевим судом, достатніх доказів про поважність причин пропуску заявниками строку на оскарження вказаної постанови прокурора від 17.09.2012 немає. Такий строк є тривалим оскаржуване рішення прокурором прийнято 17.09.2012, а зі скаргою на нього апелянти звернулися 05.08.2015 через два роки 10 місяців.
Відповідно до ч.2 ст. 99-1 КПК України 1960 року постанову прокурора, слідчого і органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної справи може бути оскаржено особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до суду в порядку, передбаченому статтею 236-1 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 236-1 КПК України 1960 року скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцерозташуванням органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.
Як правильно визнано місцевим судом, участь заявників під час розгляду вказаних вище справ в суді першої інстанції свідчить про наявність у них можливості подати, крім відповідних позовів, відповідну скаргу до суду першої інстанції в строк, передбачений кримінально-процесуальним законом 1960 року.
Обґрунтованим є висновок місцевого суду про те, що посилання заявників про наявність перешкод оскаржити постанову прокурора від 17.09.2012 через стан здоров`я спростовується активною участю заявників у цивільних та адміністративних справах за їх позовами протягом 2012-2015 років.
31.01.2014 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області розглянуто цивільну справу (№ 308/5138/13-п) за позовом ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_16 до ОП «Ужгородський коньячний завод», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Регіональне відділення фонду державного майна України в Закарпатській області про встановлення факту належності до засновників (учасників) юридичної особи ОП «Ужгородський коньячний завод», включення даних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та зобов`язання відповідача вчинити певні дії. Справа розглянута за участю позивачів ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 (т.1, а.с. 77-80).
Основним твердженням місцевого суду в оскарженій постанові від 14.07.2017 (т.3, а.п. 150-154) підтверджується відсутність поважності причин пропуску заявниками передбаченого ст.236-1 КПК України 1960 року 7-денного строку на оскарження постанови прокурора під час розгляду цивільної справи (№ 308/5138/13-п) судом досліджувалася постанова Ужгородської міжрайонної прокуратури від 17.09.2012 про відмову в порушенні кримінальної справи щодо незаконних дій директора підприємства (т.1, а.п.79, абз. 11,12).
Те саме стосується й рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05.09.2014, прийняте у цивільній справі за позовом ОСОБА_12 до Орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод», ОСОБА_15 про визнання недійсним рішення загальних зборів трудового колективу вказаного підприємства від 30.09.2001, виписки з протоколу зборів від 31.05.2011 та визнання недійсним повноважень керівника вказаного підприємства ОСОБА_15 , починаючи з 2001 року. Справа розглянута за участі позивача ОСОБА_12 .
Під час розгляду справи встановлено, що за наслідками перевірки стосовно, нібито, зловживань службовим становищем ОСОБА_15 , прокурором Ужгородської міжрайонної прокуратури винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.09.2012 (т.1, а.п. 85-88, 86, абз.12).
Тобто поважність причин пропуску строку на оскарження постанови прокурора від 17.09.2012 про відмову у порушенні кримінальної справи відносно директора ОП «Ужгородський коньячний завод» ОСОБА_15 , про яку було відомо заявникам під час розгляду вказаних цивільних справ, відсутня.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 362,366 КПК України 1960 року, п. 11,15 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представників потерпілих адвокатів: ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2017 про залишення без задоволення скарги ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на постанову прокурора Ужгородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_14 про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.09.2012 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: