Номер провадження: 11-кп/785/630/18
Номер справи місцевого суду: 494/247/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суд Одеської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі прокурора: ОСОБА_5

при секретарі: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляцію прокурора на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 07.03.2018 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 402 КК України - повернуто прокурору військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України для усунення виявлених недоліків,
ВСТАНОВИЛА:

До Березівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 402 КК України - повернуто прокурору військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України для усунення виявлених недоліків.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та повернути на новий розгляд в суд першої інстанції в іншому складу суду. Вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню. В обвинувальному акті наведені обставини, які відповідно до ч.1 ст. 91 КПК підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив, мета вчинення кримінального правопорушення, викладено чітко і конкретно. Також наведені усі обов`язкові ознаки інкримінованого злочину. За своїм змістом викладене обвинувачення в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_8 є достатньо зрозумілим і конкретним. У звязку з цим, слід дійти висновків, що конкретність викладення фактичних обставин по даному провадженні, а отже і обвинувачення ОСОБА_8 не викликає сумніву. Наведені в обвинувальному акті фактичні обставини відповідають вказаним у ч.2 ст. 291 КПК України вимогам та дають повне уявлення стосовно кожного елементу складу кримінального правопорушення, що у свою чергу залишає поза сумнівом обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 402 КК України. Прийняте судом рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в порядку передбаченому п.3 ч.3 ст. 314 КПК України є безпідставним. Ухваленням судового рішення про повернення обвинувального акту прокурору судом порушено право обвинуваченого ОСОБА_8 на доступ до правосуддя та судовий розгляд провадження у розумні строки.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, захисника і обвинуваченого, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція обґрунтована і підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.І, 2 ст.8 КПК України).
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.1, 5 ст.9 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на відповідальність та формулювання обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні 07.03.2018 року прокурор висловив думку про можливість призначення судового розгляду.
Обвинувачений та його захисник також вважали за необхідне призначити справу до судового розгляду.
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, доходить висновку, що він на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України) підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до пункту 3 частини третьої ст. 314 КПК України «У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення: про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу».
Зміст обвинувального акту, порядок його складання та затвердження, а також які документи долучаються до нього передбачені статтею 291 КПК України, вимогам якої не відповідає обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Так, реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України.
У переліку процесуальних дій взагалі не вказано внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Процесуальні дії згідно Реєстру досудового розслідування розпочаті з допиту свідків, а саме: Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 21.09.2017 року, свідка ОСОБА_10 від 03.10.2017 року, свідка ОСОБА_11 від 04.10.2017 року, свідка ОСОБА_12 від 05.10.2017 року та інших свідків, які допитані вже 17.11.2017 року та 29.11.2017 року.
Водночас, виходячи з супровідного листа, обвинувального акту та єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що кримінальне провадження №0000440 внесено 17.11.2017 року.
Тобто, не зрозуміло, яким чином відносяться покази свідків у цьому кримінальному провадженні №0000440 допитаних у вересні та жовтні 2017 року, тобто до внесення відомостей до ЄРДР, оскільки згідно вимог ч.2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР та чому ці свідчення відображені у реєстрі як процесуальні дії.
Також в реєстрі матеріалів досудового розслідування немає жодних даних про початок досудового розслідування, повідомлення про завершення досудового розслідування. В реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказано обирався чи ні у відношенні обвинуваченого запобіжний захід.
Крім того, відповідно до роз`яснень наданих у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24 жовтня 2003 року "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві", суди повинні вимагати від органів досудового розслідування, щоб обвинувачення було конкретним. Зокрема, в описовій його частині зазначаються: злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце, мотиви та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому, стаття (частина, пункт статті) кримінального закону, якою передбачений цей злочин.
Ст.91 КПК України вказує перелік обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини), винуватість обвинуваченого, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, та інше. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст.92 цього ж Кодексу, обов`язок доказування цих обставин, за винятком розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладає на слідчого та прокурора.
Частина 4 ст.110 КПК України передбачає, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та який повинен відповідати вимогам, зокрема, ч.5 ст.291 цього ж Кодексу, яка вказує, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення.
Проте, як це вбачається зі змісту обвинувального акту, при його складанні та пред`явленні обвинувачення ОСОБА_8 зазначені вимоги закону не були дотримані.
Зокрема, в даному обвинувальному акті у правовій кваліфікації та формулюванні обвинувачення є незрозумілим, в якому правовому статусі згідного вимог обвинувального акту перебуває ОСОБА_8 , оскільки як встановлено вище кримінальне провадження внесено до ЄРДР 17.11.2017 року, проте останній згідно наказів від 18.09.2017 року та від 26.09.2017 року звільнено з військової служби у запас ЗС України через службову невідповідність.
Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, а тому суд вважає, що його слід повернути прокурору для виправлення його змісту та форми згідно з вимогами вказаної статті, оскільки без усунення зазначених недоліків дане кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.
Приймаючи до уваги засаду кримінального провадження законності, що передбачена ст. 9 КПК України, недотримання будь-яких імперативних вимог КПК щодо змісту обвинувального акту, є підставою для визнання обвинувального акту таким, що не відповідає вимогам КПК України.
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, зокрема ст. 291 КПК України, і він в силу п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору.
Перевіряючи доводи прокурора в апеляції колегія суддів не змогла погодитись з висновками суду першої інстанції, так як вони при ретельній перевірці не знайшли свого підтвердження і носять голослівний характер.

Редакція обвинувального акту в повному обсязі відповідає вимогам ст.291 КПК України і освітлення обставин правопорушень в якому обвинувачується ОСОБА_8 надавало суду першої інстанції можливості прийняти і розглянути справу згідно вимог діючого законодавства.

Питання на які посилається суддя при винесенні ухвали про повернення обвинувального акту можливо було уточнити без порушення прав обвинуваченого в ході судового слідства.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора та скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_13 - задовольнити.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 07.03.2018 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 402 КК України - повернуто прокурору військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України для усунення виявлених недоліків скасувати і призначити новий розгляд у тому ж суді, в іншому складі

Рішення є кінцевим і подальшому оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2