1-кс/754/2326/17
У Х В А Л А
Іменем України
27 вересня 2017 року суддя Деснянський районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_3 перебуває скарга ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Деснянського УП ГУ НП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР № 754/12376/17.
25.09.2017 року надійшла заява слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_3 , із змісту якої вбачається самовідвід слідчого судді у зв`язку з тим, що скаржник ОСОБА_4 призначена присяжною Деснянського районного суду м. Києва, відповідно до рішення Київської міської ради від 16.03.2017 року № 3/2225, з метою об`єктивного та неупередженого розгляду даної скарги.
У відповідності до вимог ст. 81 КПК України, вважаю за можливе розгляд заяви про самовідвід у відсутність особи, яка заявила самовідвід.
Положення ст. ст. 75, 76 КПК України зазначають підстави відводу слідчого судді.
Згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).
У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.
Фактами, які свідчать про упередженість судді, можуть бути висловлювання останнього під час судового розгляду або поза ним на користь однієї з сторін; надання або ж демонстрування суддею переваги одних учасників провадження перед іншими; висловлювання щодо результату розгляду ініційованих сторонами питань, створення штучних перешкод у користуванні учасниками провадження своїми процесуальними правами тощо.
Заява про самовідвід не містить достатньо підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для самовідводу, що передбачені наведеними вище нормами КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76, 81 КПК України,
УХВАЛИВ:
Заяву слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Деснянського УП ГУ НП в м. Києві - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: