Справа № 561/256/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року смт Зарічне
Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт Зарічне Рівненської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000014 від 31 січня 2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не судимого, одруженого, на утриманні семеро неповнолітніх дітей у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
30 січня 2018 року ОСОБА_4 з метою реалізації умислу на вчинення сприяння незаконному переправленню особи через Державний кордон України, домовився з громадянином ОСОБА_6 , про доправлення останнього до ділянки Державного кордону України та вказівки йому подальшого напрямку слідування через українсько-білоруський кордон поза встановленим пунктом пропуску. На виконання вказаної домовленості, будучи обізнаним про місце проходження лінії державного кордону та місця можливої відсутності прикордонних нарядів, ОСОБА_4 приблизно об 10:00 год. 30 січня 2018 року зустрівся з ОСОБА_6 у с. Морочне Зарічненського району Рівненської області, звідки доправив останнього на відстань близько 300 м. до лінії Державного кордону України, що у с. Прикладники Зарічненського району Рівненської області. З даної місцевості ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що на вказаній місцевості відсутні пункти пропуску, показав ОСОБА_6 напрямок руху до українсько-білоруського кордону та погодився провести його пішим ходом ще декілька сотень метрів. Пройшовши ще 200м. по лісистій місцевості у вказаному напрямку 30 січня 2018 року близько 14 год. 30 хв. на відстані близько 200 м. від лінії державного кордону України в районі інформаційно-попереджувальних знаків № 0526-0527, вказані громадяни України були затримані прикордонним нарядом відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, тобто у сприянні порадами й вказівками в незаконному переправленню особи через Державний кордон України.
14 лютого 2018 року між прокурором Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості на наступних умовах:
ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вищезазначеному діянні згідно повідомленої підозри.
Крім того, підозрюваний погоджується на укладення угоди з прокурором у цьому кримінальному провадженні про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Підозрюваний ОСОБА_4 на виконання укладеної угоди зобов`язується:
а) у судовому провадженні беззастережно і у повному обсязі підозри визнати вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України.
Сторони дійшли згоди на призначення підозрюваному ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 332 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:
а) для прокурора і підозрюваного обмеження права на оскарження вироку.
Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, ним роз`яснено і є зрозумілими.
б) для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів ним роз`яснено і є зрозумілими.
Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст .473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно.
Захисник ОСОБА_5 щодо укладення угоди не заперечував.
У підготовчому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України та розуміє наслідки затвердження такої, передбачені ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання у виді позбавлення волі, передбачена санкцією ч. 2 ст. 332 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після наданих судом роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ПРИСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 лютого 2018 року між прокурором Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000014 від 31 січня 2018 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з іншого.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1