Справа № 158/2885/17
Провадження № 1-в/0158/349/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого 06.08.2015 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, засудженого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.09.2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що він засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.09.2016 року за ч. 3 ст. 185 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Просить застосувати відносно нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

Засуджений ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши думку прокурора, який заперечив щодо задоволення клопотання про застосування відносно засудженого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році», дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.09.2017 року ОСОБА_4 із застосуванням ст. 71 КК України засуджено до 4 років 1 місяця позбавлення волі, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який в силу ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

В силу п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Разом з тим, відповідно до п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 має дві судимості за вчинення тяжких злочинів, вчинив умисний тяжкий злочин в період іспитового строку, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Керуючись ст.ст. 370, 372, 537, 539 КПК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1