Справа №580/308/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/112/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання слідчого, прокурора, сторони кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області, від 20 лютого 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
19 лютого 2018 року слідчий СВ Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області звернувся до Лебединського районного суду Сумської області з клопотанням погодженим з прокурором про арешт майна яке належить підозрюваному ОСОБА_7 .

Дане клопотання слідчий мотивував тим, що в провадженні СВ Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000070, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, від 13.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.

В ході розслідування було встановлено, що в період часу з 8 год. по 11 год. 50 хв. 13.02.2018 року невстановлена особа, діючи таємно, шляхом віджиму пластикового вікна, проникла до будинку по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_10 , звідки викрала золоті вироби на заявлену суму 12 000 грн.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження, 16.02.2018 року під час обшуку автомобіля марки «АЗЛК 2140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було вилучено п`ять коліс з шинами на дисках марки «Matador Omskshina», розміром 165/70R13с, на задній осі автомобіля, марки «Rosava БЦ 6», розміром 175/70R13с, на передній осі автомобіля, та колесо з шиною марки «Rosava Capitan», розміром 175/701R3с, що знаходилось у автомобілі як запасне.

Також під час обшуку в багажному відділенні автомобіля було виявлено та вилучено гайковий ключ та одну пару рукавичок із тканини, а в місці для зберігання речей було виявлено та вилучено пару рукавичок із тканини. Крім цього, вилучено автомобіль марки «АЗЛК 2140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , жовтого кольору, номер кузова № НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_11 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , від 28.01.2003 року

У зв`язку з тим, що вказані тимчасово вилучені речі та автомобіль могли зберегти на собі сліди вчинення злочину і тим самим можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, можуть містити ознаки речових доказів, а також, що дане майно необхідне для проведення судових експертиз, слідчий просив суд здійснити арешт вилученого майна.

Ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області, від 20 лютого 2018 року, клопотання слідчого було задоволено.

Приймаючи рішення про необхідність накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що тимчасово вилучені речі, могли зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, можуть містити ознаки речових доказів, а також необхідні для проведення судових експертиз.

На ухвалу слідчого судді надійшла апеляційна скарга від захисника ОСОБА_8 в якій ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді та залишення без задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Свої апеляційні вимоги захисник ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що ухвала суду підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки слідчий та прокурор не надали доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів у даному кримінальному провадженні. Крім цього, захисник зазначає, що у клопотанні про арешт майна вказано, що до злочину причетний ОСОБА_7 , який був допитаний 14.02.2019 року в якості свідка, але про підозру йому повідомлено не було. Клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто без власника майна і суд в ухвалі не зазначив про необхідність розгляду даного клопотання без власника майна. Таким чином, на переконання захисника, на час розгляду клопотання були відсутні підстави для арешту майна зазначеного у клопотанні слідчого.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 та пояснення ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Так, слідчим суддею було встановлено, що СВ Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000070, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, від 13.02.2018 року, порушеного за ознаками злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, за фактом крадіжки золотих виробів в будинку по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_10 .

Задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно зазначене в клопотанні, оскільки це майно могло зберегти на собі сліди вчинення злочину і в подальшому може бути використане, як речові докази.

З таким рішенням слідчого судді погодитись неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких щоб жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.

Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Колегія суддів вважає, що у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах відсутні належні дані, які дають підстави вважати, що вилучений автомобіль та майно, яке знаходилось в ньому відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Так, в клопотанні про арешт майна слідчий зазначає, що під час обшуку автомобіля марки «АЗЛК 2140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було вилучено п`ять коліс з шинами на дисках, а також гайковий ключ та одну пару рукавичок із тканини, а в місці для зберігання речей у автомобілі, було виявлено та вилучено пару рукавичок із тканини.

Однак, ні зі змісту клопотання, ні з доданих до нього матеріалів не вбачається на підставі чого слідчий прийшов до висновків, що дане майно дає підстави вважати, що цей автомобіль або майно, яке знаходилось в ньому було знаряддям вчинення кримінального правопорушення чи якимось іншим чином пов`язане з ним.

Крім цього, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, прокурор, підтримуючи доводи представника власника майна, наголосив на тому, що на даний час вже проведена трасологічна експертиза, висновок якої вказує про те, що відбитки коліс з автомобіля біля домоволодіння потерпілої, які були виявлені в день вчинення крадіжки, і автомобіля марки «АЗЛК 2140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не співпадають, а тому, на переконання прокурора, речі на який накладено арешт не відповідають критеріям щодо речових доказів, в розумінні ст. 98 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає не доведеними доводи слідчого з приводу того, що вилучений автомобіль та майно в ньому відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не надано даних, які б давали підстави вважати, що цей автомобіль та вилучені речі в ньому були знаряддями кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з цим, стороною обвинувачення, в розумінні вимог ст. 173 КПК України, не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні слідчий, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою, у відповідності до встановлених вище обставин, в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170; 171; 173; 404; 405; 407; 409 411; 418; 419; 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області, від 20 лютого 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області та накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_7 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області про накладення арешту на майно, а саме, на п`ять коліс з шинами на дисках: марки «Matador-Omskshina», розміром R 165/70-13с, на задній правій частині осі автомобіля; марки «Matador-Omskshina», розміром R 165/70-13с на задній лівій частині осі автомобіля; марки «Rosava БЦ-6», розміром R 175/70-13с на передній лівій частині осі автомобіля; марки «Rosava БЦ-6», розміром R 175/70-13с на передній правій частині осі автомобіля; марки «Rosava Capitan», розміром R 175/70-13с на запасному колесі; гайковий ключ; 2 пари рукавичок із тканин; автомобіль марки «АЗЛК 2140», державний номер НОМЕР_1 , жовтого кольору, номер кузова № НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_11 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , від 28.01.2003 року.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .