Справа №295/3744/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2018 року м. Житомир
З вересня 2011 року по 16.01.2012 року ОСОБА_4 , 1978 р.н., інвалід 1-ї групи, хворий ДЦП, проживає в АДРЕСА_1 , перебував на стаціонарному лікуванні в Житомирській обласній клінічній лікарні ім. І.Ф. Гербачевського. У зв`язку із значним погіршенням стану здоров`я та установленням діагнозу ОСОБА_4 «кіста заочеревинного простору, лівобічний гідронефроз 2 ст., хронічний пієлонефрит в стадії активного запалення, аномалія розвитку сечостатевої системи - неповне подвоєння лівої нирки» завідувачем урологічного відділення вказаної лікарні ОСОБА_5 проведено оперативні втручання, в ході яких останньому видалено ліву нирку.
В той же час потерпіла ОСОБА_6 вважала, що завідуюча урологічним відділенням ЖОКЛ ім. І.Ф. Гербачевського ОСОБА_5 надавала її сину ОСОБА_4 некваліфіковану медичну допомогу та призначила неправильний курс лікування, а також відмовила їй у переміщенні її сина до лікувальних закладів м. Києва, тобто неналежно виконувала свої професійні обов`язки внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого ОСОБА_4 , і таким чином вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 140 КК України.
В ході досудового розслідування доводи потерпілої ОСОБА_6 свого підтвердження не знайшли, у зв`язку з чим 16.11.2016 слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 закрито вказане кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, про що винесено відповідну постанову, яка ніким з учасників провадження не оскаржувалася.
В подальшому зазначені медичні карти слідчим направлено з постановою про призначення комісійної судово-медичної експертизи до Головного бюро СМЕ МОЗ України, які після проведення експертизи повернуті до СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримує та просить його задовольнити.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.
Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Частиною 1 статті 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення,фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов"язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п"ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Згідно п. 5 ч. 9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів та документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, повертаються законним володільцям.
У відповідності до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 9 ст.100 КПК України, суд, -
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8 Перекупка