Номер провадження: 11-сс/785/2074/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000963, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджено з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Череш Сторожинецького району, Чернівецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000963, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 13.12.2017 року приблизно о 10.40 годині. Він грубо порушуючи пункти: 2.9 а), 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «AUDI A6», р/н НОМЕР_1 , рухався по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю вул. Центральна в смс. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, де організований двосторонній рух транспорту, і проїзна частина має по одній смузі руху в протилежних напрямах , з боку вул. Соборної у напрямку вул.. Зарічна, під час виїзду на міст, допустив неконтрольований підліт автомобіля, з послідуючим його падінням на проїзну частину та заносом, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини вправо, де на правому узбіччі, біля буд. №184 по вул. Центральна в смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який йшов по лівому узбіччю у зустрічному для автомобіля напрямку. В результаті ДТП пішоходу ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження, від яких він загинув на місці пригоди.

13.12.2017 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, та 14.12.2017 року йому було повідомлено про підозру за ч.2 ст.286 КК України.

16.12.2017 року слідчий звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра щодо ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, яким спричинено смерть особі, та є ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного зникнути та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2017 року вказане клопотання було задоволено та до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.02.2018 року без визначення застави.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що в судовому засіданні прокурором була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 , також прийняв до уваги заявлені у клопотанні ризики та прийшов до висновку про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що на даний час відпали ризики, зазначені в ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_8 не має будь-якого наміру переховуватись від суду, позбавлений можливості знищити чи сховати речі та документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, в нього не має потреби незаконно впливати на потерпілих, експертів та свідків, не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення та не збирається перешкоджати іншим чином даному кримінальному провадженню. У зв`язку з викладеним, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб та визначити розмір застави як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 70 480 ( сімдесят тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
На думку захисника, слідчий суддя не взяв до уваги дані про особу підозрюваного, а саме - наявність у нього постійного місця проживання разом з матір`ю в с. Череш Стороженецького району Чернівецької області, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.
Заслухавши суддю-доповідача; виступ підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також наявність зазначених у клопотанні слідчого ризиків та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Зокрема, обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами: протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 13.12.2017 року; протоколами допиту свідків від 14.12.2017 року та від 15.12.2017 року та іншими долученими до клопотання матеріалами, а тому апеляційний суд вважає, що на даній стадії досудового розслідування підозра є обґрунтованою.
З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 не одружений, не має утриманців, офіційно не працевлаштований та не навчається, проживає за межами м. Одеси, а тому у кримінальному провадженні існує ризик можливості переховування його від органу досудового розслідування та суду.
При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя також врахував вагомість доказів вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.
Апеляційний суд вважає, що на підставі наданих документів слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування підозра обґрунтована, а також наявні ризики, які унеможливлюють застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що оскільки викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження доказами, тому немає підстав для її задоволення.
Інших доводів та доказів щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді апеляційному суду надано не було.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, у тому числі щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу є правом, а не обов`язком слідчого судді.
Апеляційний суд, дослідивши матеріали провадження, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для визначення підозрюваному ОСОБА_8 застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із загибеллю людини.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а інших доводів суду надано не було.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджено з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000963, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4