Ухвала
Іменем України
23 квітня 2018 року

м. Київ
справа № 266/4175/17

провадження № 51-4630ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого Маринича В.К.,

суддів Бущенка А.П., Лагнюка М.М.,
розглянув касаційну скаргу заступника прокурора Донецької області Бойко Наталії Олександрівни на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 09 січня 2018 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Мангуш Донецької області, жительки м. Маріуполя Донецької області, раніше не судимої.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 23 листопада 2017 року, залишеною без зміни ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 09 січня 2018 року, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-1 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрито.
За ухвалою суду, ОСОБА_1 , будучи тальманом 3 вантажного району Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт», тобто суб`єктом декларування, визначеним пунктом 2 підпункту «а» частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», 28 лютого 2017 року о 15 год. 51 хв. подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за 2016 рік, в якій у порушення вимог ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно, внесла завідомо неправдиві відомості, а саме, не задекларувала належний їй на праві власності автомобіль марки Mazda3, рік випуску 2016, вартість якого згідно договору купівлі-продажу та рахунку № 2208/924МЗ від 22 серпня 2016 року становить 533000 грн., що відрізняється від достовірних відомостей на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатної особи.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у цьому суді.
Зазначає, що ухвала суду апеляційної інстанції належним чином не мотивована, у ній не наведено підстав, з яких апеляційну скаргу прокурора визнано необґрунтованою, тому вона не відповідає вимогам ст. 419 КПК України. При залишенні ухвали місцевого суду без зміни апеляційним судом не враховано, що у поведінці ОСОБА_1 під час досудового та судового розгляду відсутній такий елемент дійового каяття, як активне сприяння розкриттю злочину, що виключає можливість звільнення засудженої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доводи прокурора щодо істотних порушень кримінального процесуального закону, допущених судом апеляційної інстанції при постановленні ухвали, та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, на думку Суду, є безпідставними.
Згідно з приписами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Як убачається з доданих до касаційної скарги копій судових рішень, під час судового провадження обвинуваченою ОСОБА_1 заявлене клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.
Відповідно до положень ст. 45 вказаного Кодексу особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Таким чином звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності передумови - вчинення особою вперше злочину невеликої або необережного злочину середньої тяжкості, крім корупційних злочинів; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому злочині, активному сприянні нею у розкритті цього злочину та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненням заподіяної шкоди. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.
При цьому, під активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Як видно зі змісту ухвали суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 , при вирішенні питання про звільнення останньої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям судом виконані усі передбачені законом дії для прийняття такого рішення. Зокрема судом першої інстанції було враховано, що діяння, яке інкриміновано ОСОБА_1 , дійсно мало місце, що воно містить склад злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України, і обвинувачена винна у його вчиненні.
Крім того, було з`ясовано, що ОСОБА_1 вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, від її дій тяжких наслідків не настало, після вчинення злочину щиро покаялась та активно сприяла розкриттю злочину, яке виявилось у тому, що вона надала слідчому на першу вимогу документи, що підтверджують її право власності на автомобіль, відповідала на питання слідчого, не намагаючись чогось приховати або уникнути.
Таким чином, рішення суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження щодо неї є обґрунтованим.
Крім цього, зі змісту ухвали суду першої інстанції вбачається, що прокурор в судовому засіданні місцевого суду не заперечував проти задоволення клопотання засудженої ОСОБА_1 та звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.
Апеляційний суд переглянув це кримінальне провадження і виніс мотивовану ухвалу, якою визнав ухвалу суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 законною, а звільнення останньої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям правильним.
При цьому доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, які аналогічні за змістом доводам касаційної скарги, апеляційний суд, ретельно проаналізувавши, обґрунтовано визнав безпідставними з наведенням вичерпних та переконливих відповідей на кожен із них.
Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та в повній мірі відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Підстав вважати її незаконною чи необґрунтованою, як на цьому наполягає прокурор, навіть з урахуванням усіх доводів його касаційної скарги, Суд не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування ухвали апеляційного суду, у провадженні не встановлено.
Таким чином, з мотивів, наведених у касаційній скарзі прокурора, наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Донецької області Бойко Наталії Олександрівни на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 09 січня 2018 року щодо ОСОБА_1 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

В.К.Маринич А.П. Бущенко М.М. Лагнюк