Справа № 209/3605/17
Провадження № 1-кп/209/154/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, освіта початкова загальна, заміжня, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
Згідно з обвинувальним актом від 18 грудня 2017 року, обвинувачена ОСОБА_4 , 18.10.2017 року приблизно о 18:00 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту неподалік кінотеатру «Мир», розташованого за адресою: місто Кам`янське, проспект Перемоги, 35, разом із потерпілим ОСОБА_6 , у якого з собою в передній правій кишені джинсів був мобільний телефон марки «Lenovo С2». В цей момент у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на таємне викрадення у ОСОБА_6 майна. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника. Скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , 18.10.2017 року приблизно о 18:00 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту неподалік кінотеатру «Миру розташованого за адресою: місто Кам`янське, проспект Перемоги, 35, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрала з правої кишені джинсів мобільний телефон марки Lenovo С2, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , який згідно висновку експерта № 3979 від 08.12.2017 року становить 2505, 94 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на вищевказану суму. У подальшому, ОСОБА_4 , заволодівши майном потерпілого ОСОБА_6 , з місця скоєння злочину зникла, маючи можливість вільно розпорядитись майном на власний розсуд.
Таким чином, дії обвинуваченої ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.
Разом із обвинувальним актом до суду була надана угода про примирення, укладена під час досудового розслідування між потерплим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди, сторони останньої підтверджують істотні для даного кримінального провадження обставини, а також обов`язок ОСОБА_4 визнати себе винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Сторони визнають вірність кваліфікації дій ОСОБА_4 , та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України. Крім того, вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести обвинувачена ОСОБА_4 у виді 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном на один рік. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що вину у вчиненні злочину визнає у повному обсязі, розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене їй обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягала на затвердженні угоди про примирення.
Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про примирення потерпілого з обвинуваченою, пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.
Разом з цим потерпілий ОСОБА_6 , також пояснив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України, та просив затвердити зазначену угоду.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою, суд виходить з наступного.
Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду, а ч.2 ст.474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання, за обов`язкової участі сторін угоди.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості.
В судовому засіданні, встановлено, що обвинувачена свою вину у вчинені вказаного злочину визнала повністю. Укладення угоди між потерпілим та обвинуваченою про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена відповідно до положень Загальної частини КК України та в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 із призначенням останній узгодженої сторонами міри покарання.
У відповідності до п.7 ч.4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не складалася.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376, 468, 469, 471, 473-476 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 18.12.2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченої ОСОБА_5 .
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
На підставі 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати при проведенні судово-товарознавчої експертизи № 3979 від 08.12.2017 року в сумі 170,00 (сто сімдесят) гривень.
Речові докази: мобільний телефон марки Lenovo С2 повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1