УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/1785/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.186 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Болячів Брусилівського району Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
засуджено за ч.2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.4, 2 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів з врахуванням вироку Народицького районного суду м. Житомира від 26.10.2017року, шляхом часткового складання призначених покарань, до відбуття призначене остаточне покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання визначено рахувати з 21.01.2017 року з урахуванням строку попереднього ув`язнення, визначеного вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 21.04.2017року, вироком апеляційного суду Житомирської області від 21.07.2017 року та вироком Народицького районного суду Житомирської області від 26.10.2017року.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Як визнав суд, ОСОБА_7 20 січня 2017 року о 19 год. 45 хв. перебував біля приміщення «Національна лотерея», що по вул. Східній, 58 в м. Житомирі, де побачив ОСОБА_9 , яка йшла по вул. Київській зі сторони ТРЦ «Глобал» та розмовляла по телефону. В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону ОСОБА_9 , поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 прослідкував за ОСОБА_9 по вул. Київській та вул. Мануїльського в м. Житомирі, де цього ж дня близько 20 год. біля воріт буд. № 68 по вул. Мануїльського зі спини підійшов до ОСОБА_9 та, обійшовши її з правої сторони, став попереду навпроти останньої на відстані витягнутої руки, при цьому утримуючи у правій руці газовий балончик «Кобра». В подальшому, не припиняючи своїх злочинних дій, ОСОБА_7 розпилив в обличчя та очі ОСОБА_9 вміст вищевказаного газового балончика «Кобра», таким чином подолавши волю останньої до опору, від чого остання відчула фізичний біль. В цей же момент ОСОБА_7 вирвав з правої руки ОСОБА_9 її мобільний телефон. В подальшому ОСОБА_7 , утримуючи викрадений мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «Х2» у корпусі чорно-червоного кольору при собі, з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 відкрито викрав майно ОСОБА_9 , застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, в ході якого заволодів майном останньої, а саме мобільним телефоном марки «Нокіа» моделі «Х2» у корпусі чорно-червоного кольору вартістю 300 гривень, чим спричинив останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Перший заступник прокурора Житомирської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вирок суду просить скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді 6 років позбавлення волі, а з урахуванням ч.2, 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів з врахуванням вироку Народицького районного суду Житомирської області від 26.10.2017 року у виді 8 років позбавлення волі.
Вказує на те, що призначене ОСОБА_7 покарання є надмірно м`яким і таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, який в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, знову вчинив корисливий злочин, потерпілій завдану злочином шкоду не відшкодував, а посилання суду на те, що обвинувачений має на своєму утриманні чотирьох неповнолітніх дітей не підтверджені документально.
Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який вважав вирок суду законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Висновок суду про винність ОСОБА_7 у вчинені злочину за обставин наведених у вироку грунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обгрунтованим.
Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України кваліфіковані правильно.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд врахував, що обвинувачений визнав вину, щиро розкаявся, в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, знову вчинив тяжкий злочин, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, а тому обгрунтовано призначив йому покарання в межах санкції ст. 186 ч.2 КК України та підставі ст. 70 ч.4 КК України у виді позбавлення волі.
Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для скасування вироку суду через м`якість призначеного покарання про, що зазначає в апеляційній скарзі прокурор, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 04 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під-вартою протягом такого ж строку з моменту отримання копії судового рішення.
Судді: