Ухвала

15 січня 2018 р.

м. Київ
Справа № 464/8221/15-к
Провадження №51- 233 ск 18

Верховний Суд колегією суддів першої палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 3 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

вироком Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2017 року
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженку с. Бортятин Мостиського району
Львівської області, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,
засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна.
На підставі ч. ч. 1 і 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_5 вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 лютого 2016 року у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, більш суворим покаранням за цим вироком ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 22 серпня 2016 року по 16 вересня 2016 року та з 19 жовтня 2016 року по 13 березня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 3 жовтня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 22 серпня 2016 року по 16 вересня 2016 року, з 19 жовтня 2016 року по 13 березня 2017 року та до 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
у касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_5 і закрити кримінальне провадження.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, встановлено, що її подано без додержання пункту 4 ч. 2 та ч. ч. 3, 4 і 5 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте цих положень процесуального закону не дотримано. Зокрема, у поданій касаційній скарзі захисником не наведено обґрунтування незаконності судових рішень й необхідності їх скасування чи зміни на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 370, 374, 404, 412-414, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.
Водночас захисник, вказуючи про допущені судами першої та апеляційної інстанцій, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, посилається по суті на однобічність і неповноту судового розгляду, оспорює невідповідність висновків суду, викладених в судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно ст. 438 КПК України, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також згідно з ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Однак, до касаційної скарги захисник не долучив копію оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.
Крім того, як передбачено у ч. 4 ст. 427 КПК України, якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу. Такими документами, що підтверджують повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні, згідно п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України, є : ордер, договір із захисником або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Однак, всупереч зазначених вимог кримінального процесуального закону, до скарги не долучено ордер на підтвердження повноважень захисника на участь у суді касаційної інстанції.
За правилами ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Суд касаційної інстанції є судом права, тому не зазначення у скарзі правового обґрунтування заявлених вимог та недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 3 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3