провадження №1-кc/366/124/18
справа №366/423/18

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2018 року смт. Іванків
Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , (секретар ОСОБА_2 ), за участю прокурора ОСОБА_3
особи, що звернулась до суду з клопотання начальника СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши клопотання начальника СВ Іванківського відділення поліції Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному проваджені №0000072 від 18.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, про продовження тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Бородянка, Бородянського району Київської області, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИЛА:
Начальник СВ Іванківського відділення поліції Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Іванківського відділу Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000072 від 18.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що 18.02.2018 року, приблизно о 06 годині 10 хвилин, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на автомобілі марки «PEUGEOT» модель 406, під керуванням ОСОБА_6 , завчасно знявши реєстраційні знаки автомобіля, щоб неможливо було ідентифікувати автомобіль та поклавши до салону автомобіля гранату Ф-1 для погрози її застосування, з метою нападу задля заволодіння грошовими коштами прибули до території автозаправної станції «Авіаком», яка розташована за адресою смт. Іванків вул. Поліський шлях, 1-а Київської області, де на добовій зміні знаходилися оператор-касир АЗС ОСОБА_10 та заправник ОСОБА_11 .

В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неподалік АЗС «Авіаком» вийшли з автомобіля, а ОСОБА_6 на вказаному автомобілі під`їхав до колонки для заправки газом «пропан-бутан». В цей час з приміщення оператора-касира АЗС ВКПП «Славутич», під вивіскою «Авіаком» вийшов заправник ОСОБА_11 , який підійшов до заправної газової колонки, де знаходився автомобіль, за кермом якого був ОСОБА_6 . До ОСОБА_11 раптово підбігли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . ОСОБА_8 взявши ОСОБА_11 однією рукою за плече, та погрожуючи насильством, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння, шляхом демонстрації гранати Ф-1, яка була у нього в іншій руці та висловлюванням погроз все підірвати, став вимагати гроші. В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з`ясувавши, що у ОСОБА_11 при собі відсутні будь-які грошові кошти, тримаючи його за руку підвели до приміщення оператора-касира АЗС «Авіаком», у якому знаходився ОСОБА_10 . ОСОБА_8 тримаючи у правій руці та демонструючи гранату Ф-1, погрожуючи її підірвати, став вимагати у оператора-касира ОСОБА_10 віддати з каси АЗС наявні грошові кошти. Почувши від ОСОБА_10 , що останній натиснув кнопку тривожної сигналізації, не заволодівши з каси АЗС «Авіаком» грошовими коштами, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли.

18.02.2018 року в с. Шпилі Іванківського району Київської області по вул. Миру, 18-а працівниками поліції Іванківського ВП було виявлено автомобіль марки «PEUGEOT», модель 406, без номерних знаків, у якому знаходилися ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . Цього ж дня, 18.02.2018 року, було проведено невідкладний огляд автомобіля марки «PEUGEOT» модель 406, в ході огляду у салоні вказаного автомобіля було виявлено та вилучено до Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області запал до гранати на спусковому важелі якого малися маркувальні позначення «42-77 УЗРГМ 583», корпус ручної оборонної гранати Ф-1 з маркувальними позначеннями «107 37-77 Т», реєстраційні номерні знаки до автомобіля АНТ 717.

18.02.2018 року, о 10 год. 00 хв., у АДРЕСА_3 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КПК України.
18.02.2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 20.02.2018 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Мотивуючи клопотання щодо необхідності продовження стоку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , начальник СВ посилається на те, що останній не має постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а тому, з врахуванням того, що строк обраного раніше відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 09.03.2018 року, просив продовжити його в межах строку досудового слідства, тобто до 18.04.2018 року.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав викладених в ньому.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання з підстав викладених у ньому, при цьому пояснила, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема переховування від слідства, скоєння нових кримінальних правопорушень, вплив на інших підозрюваних, потерпілих та свідків, не зникли, наявність у ОСОБА_6 малолітньої дитини та дружини ніяким чином не перешкодила йому вчинити кримінальне правопорушення в нічний час доби, а перебування під постійним контролем батьків, у випадку застосування відносно нього домашнього арешту, не може запобігти вищевказаним ризикам, а тому просила продовжити строк тримання під вартою.
Захисник адвокат ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що в ОСОБА_6 є постійне місце проживання, він має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , в будинку, який належить його матері, де на даний час проживають його батьки, за місцем несення служби та місцем проживання характеризується позитивно, поряд з цим, за час проходження служби в АТО ОСОБА_6 перехворів запаленням легенів і отримав ускладнення на серце, у зв`язку з чим йому поставлено діагноз мікрокардіофіброз; крім того, слідчим виконані всі необхідні слідчі дії, залишилось лише зачекати результатів чотирьох вже призначених експертиз, на їх результати підозрюваний ОСОБА_6 ніяким чином вплинути не може, а тому, просив застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який в повній мірі забезпечить його належну процесуальну поведінку.
ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомила, що проживає в будинку по АДРЕСА_1 , який належить їй на праві власності, де зареєстрований ОСОБА_6 та не заперечує, щоб ОСОБА_6 , у випадку застосування відносно нього домашнього арешту, проживав з нею та чоловіком за вищевказаною адресою.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати до нього менш суворий запобіжний захід.
Вивчивши клопотання та додані до нього документи, вислухавши думку учасників судового процесу, слідчий суддя приходить до наступного.
18.02.2018 року було розпочато кримінальне провадження № 0000072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
18.02.2018 року о 10 годині 00 хвилин в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_6 .

18.02.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
Ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 20.02.2018 року відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 20 днів, тобто до 09.03.2018 року
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 03.03.2018 року апеляційну скаргу захисника залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 20.02.2018 року без змін.
Наведені в клопотанні обставини, додані до нього документи, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, на підтвердження чого в матеріалах кримінального провадження наявні докази, зокрема: протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 від 18.02.2018; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 18.02.2018 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 18.02.2018 року; протокол огляду місця події від 18.02.2018 року в с. Шпилі Іванківського району Київської області; протокол затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 18.02.2018 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 18.02.2018 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 18.02.2018 року, який вину у вчиненому визнав; протокол проведення слідчого експерименту від 18.02.2018 року.

Згідно п. 4 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, згідно з положеннями ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v.Moldova), заява № 9190/03 зазначено, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватись фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою.
Начальник СВ, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, не довели наявність достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню шляхом переховування від органу досудового розслідування, впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96, пункти 80-81, рішення від 26 липня 2001 року сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Таким чином, клопотання начальника СВ про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою фактично ґрунтується на припущеннях про неможливість застосування іншого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а такі обставини, на які посилається прокурор, не можуть свідчити про наявність законних підстав ( ст.ст. 177, 178, 194 КПК України ) для продовження, на даний час ОСОБА_6 строку тримання під вартою.
Крім того, слідчий суддя враховує те, що начальник СВ в клопотанні та в судовому засіданні обґрунтовує ризики, передбачені ст.177 КПК України тим, що не закінчено проведення призначених судової вибухово-технічної експертизи, судової дактилоскопічної експертизи, судових трасологічних експертиз, судово-балістичних експертиз, не завершення яких негативно вплине на всебічне, повне і неупереджене дослідження та встановлення всіх обставин кримінального правопорушення. Слідчий суддя, вважає за необхідне зазначити, що перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою чи застосування відносно нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не може ніяким чином вплинути на хід проведення експертиз та їх результати.

Стороною захисту на виконання ухвали слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 20.02.2018 року, відповідно до якої була обґрунтована необхідність в цією стороною документів, які підтверджуватимуть можливість застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, надано документи та докази того, що в підозрюваного ОСОБА_6 є зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в будинку, який належить на праві власності його матері ОСОБА_12 , де на даний час проживає вона та її чоловік. Органом досудового розслідування, в свою чергу, не надано слідчому судді жодних обґрунтованих доказів того, що необхідно продовжити підозрюваному строк тримання під вартою, і що застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_6 не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку в подальшому.
Слідчий суддя, бере до уваги особу підозрюваного ОСОБА_6 : раніше не судимий, має постійне місце проживання та місце реєстрації, міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні малолітню дитину, хворіє на міокардіофіброз.
Згідно ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_6 слід змінити міру запобіжного заходу та застосувати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю на строк досудового слідства.
Поряд з цим, враховуючи те, що начальник СВ просив продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, а слідчий суддя не вбачає підстав для його продовження, а змінює запобіжний захід на домашній арешт не скасовуючи при цьому запобіжний захід як такий, вважаю за доцільне задовольнити клопотання частково.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 183,184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання задовольнити частково.
Змінити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, строком до 18.04.2018 року, заборонивши йому цілодобово залишати постійне місце проживання за зареєстрованою адресою проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
- здати на зберігання прокурору паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;
- прибувати до слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП у Київській області та прокурора Іванківського відділу Броварської місцевої прокуратури за першою вимогою;
- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, як особисто так і через представників та телефоном;
- носити електронний засіб контролю.
Зобов`язати працівників Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області негайно доставити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до місця постійного проживання за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 .

Слідчий, працівник органу Національної поліції перед застосуванням електронного засобу контролю зобов`язаний під розпис роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.
Ухвалу слідчого судді передати для виконання до Бородянського ВП Ірпінського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області.
Ознайомити підозрюваного під розпис з обов`язками, визначеними цією ухвалою.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя