Ухвала іменем україни 26 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14 березня

2017 року й ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 вересня

2017 року щодо нього,
в с т а н о в и л а:

статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши касаційну скаргу на відповідність зазначеним вимогам, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання зазначених положень.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.

Усупереч п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга засудженого

не містить посилань на конкретну з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК для скасування оскаржуваних рішень судів першої й апеляційної інстанцій, а також обґрунтування їх незаконності відповідно до ч. 2 ст. 438 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 284, 370, 374, 412-414, 404, 419 цього Кодексу

у їх взаємозв`язку.
У касаційній скарзі засуджений не зазначає, у чому конкретно полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення КПК допущені цим судом, а також, у чому вони полягають.

Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень

ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Вимоги ж касаційної скарги ОСОБА_4 в порушення п. 5 ч. 2

ст. 427 КПК не повною мірою узгоджуються з положеннями ст. 436 цього Кодексу та не містять правового обґрунтування необхідності закриття кримінального провадження із вказаної засудженим підстави з огляду на приписи ст. 284 КПК.

Крім того, усупереч п. 6 ч. 2 ст. 427 КПК засуджений не долучив до касаційної скарги її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.

Також засуджений не зазначив, чи бажає брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження, як це передбачено ч. 3 ст. 427 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться,

її необхідно залишити без руху та встановити строк для усунення наведених в ухвалі недоліків (засуджений має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня

2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4

і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3