провадження № 1-кп/243/832/2017
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
про призначення справи до судового розгляду
23 листопада 2017 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області,

у колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №4 м. Слов`янська у режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082, яке надійшло 17 листопада 2017 року з Прокуратри Донецької області відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, -

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)».

Ухвала про призначення підготовчого судового засідання 20 листопада 2017 року.

В С Т А Н О В И Л А :
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження терміну запобіжного заходу - тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на 60 діб, мотивуючи його тим, що термін дії ухвали суду щодо застосованого запобіжного заходу відносно обвинуваченого спливає, а розглянути кримінальне провадження у цей термін не є можливим. Прокурор вважає, що на даний час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінального правопорушення, оскільки підозрюється в особливо тяжкому правопорушенні. Також прокурор, посилаючись на частину 5 статті 176 КПК України, вважає, що інший більш м`який запобіжний захід відносно обвинуваченого не може запобігти ризику, передбаченому ст.177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просила обрати більш м`який запобіжний захід або обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю звільнення під заставу.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника.

Відповідно до вимог частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішення питання судом щодо продовження дії запобіжного заходу у відповідності до положень чинного законодавства відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Суд не погоджується з доводами обвинуваченого та захисту про необхідність обрання більш м`якого запобіжного заходу або обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю звільнення під заставу.

В той же час, колегія не відхиляє доводів на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Крім того, з Обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується, у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено.

Крім того, відповідно до частини 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Із матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 раніше не судимий, йому повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 258-3 КК України, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26.06.1991 вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Із вказаного рішення Європейського суду вбачається, що попереднє ув`язнення може бути застосоване стосовно до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення.

При цьому суд враховує відсутність можливості без продовження строку тримання під вартою, встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам

Вищевказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_6 свідчать про наявність і на даний час ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватися від суду, у зв`язку з чим недостатньо застосовувати відносно нього більш м`який запобіжний захід для запобігання цьому ризику, тому суд, з урахуванням положень частини 5 статті 176 КПК України, вважає, що є підстави для продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою на строк 60 днів, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України. Перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, відповідно до ч. 4 ст. 314 КПК України.

Суд, з метою підготовки до судового розгляду, вислухавши думку учасників процесу, які вважали, що справу можна призначити до судового розгляду, приходить до наступного висновку:

1.Справа підсудна Слов`янському міськрайонному суду Донецької області.

2.Справа розглядатиметься у відкритому судовому засіданні.

3.До судового розгляду необхідно викликати обвинуваченого його захисника та прокурора.

Таким чином, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314 КПК України,

У Х В А Л И Л А:
Кримінальне провадження № 0000082, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 годину 00 хвилин 29.11.2017 року у приміщенні Слов`янського міськрайонного суду за адресою: вул. Добровольського, 2 м. Слов`янськ Донецької області.

Викликати в судове засідання:

-Обвинуваченого ОСОБА_6 ;

-Прокурора відділу нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_5 ;

-Захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 .

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, а саме до 21 січня 2018 року, включно.

Копії ухвали суду негайно надіслати на адресу Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» та вручити обвинуваченому ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя : ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3