Справа №504/801/18
1-кп/504/373/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" квітня 2018 р. Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Лиманського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кубанка Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, солдата, радіотелеграфіста взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 (умовне найменування за штатом військового часу військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ст.408 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її у військовому званні солдат на посаді радіотелеграфіста взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою ухилення від військової служби, 18.02.2015р. о 8 год. не з`явився на службу без поважних причин з відпустки до військової частини НОМЕР_1 , та продовжує незаконно перебувати поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що 05.08.2014р. його було призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ІНФОРМАЦІЯ_2 та того ж дня відправлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 . Наказом командира в/ч НОМЕР_1 його було зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду радіотелеграфіста взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини. Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 06.02.2015р. йому було надано основну щорічну відпустку з 08.02.2015р. по 17.02.2015р., з терміном прибуття до військової частини НОМЕР_1 о 08 год. 18.02.2015р. Проте, всупереч цьому, 18.02.2015р. о 08 год. він до військової частини НОМЕР_1 з відпустки не з`явився та продовжує перебувати поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.408 ч.1 КК України, за ознаками дезертирства, тобто нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, згідно якої виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує негативну характеристику ОСОБА_5 за місцем проходження служби, те, що він раніше не судимий, приймав участь в антитерористичній операції, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії середньої тяжкості відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині), активне сприяння розкриттю злочину та те, що ОСОБА_5 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_5 міри покарання у виді позбавлення волі, можливим застосувати дію ст.75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до нього ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» та просив звільнити його від відбування покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_5 , від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Згідно п.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим ч.2,3,4 ст.408, ст.410, ч.2,3,4 ст. 411 КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у ч.4 ст.86 КК України, ст.43 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 цього Закону).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, що підтверджується довідкою військової частини польова пошта НОМЕР_2 №3270 від 21.11.2014р. Свою вину у вчиненні вказаного злочину за ст.408 ч.1 КК України, який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 акта амністії, передбачених ч.4 ст.86 КК України, ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст.371-373, 374 КПК України, ст.86 КК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку ОСОБА_5 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину) і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосувати до ОСОБА_5 ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від відбування призначеного судом покарання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог

ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1