Кримінальне провадження № 194/575/17
Номер провадження № 1-кп/194/145/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2017 року

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2017 року за № 0000216 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, працюючого машиністом підземних установок на дільниці підготовчих робіт №1 ш. «Героїв Космосу» ШУ «Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», маючого на утримані малолітнього сина ОСОБА_4 , 2013 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 28 березня 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.186, ст.ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
13 лютого 2017 року в період часу приблизно о 17:00 год., ОСОБА_3 , знаходячись за дозволом ОСОБА_6 за місцем її проживання в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відсутня та за його діями ніхто не спостерігає, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, знаходячись в кухонній кімнаті вищевказаної квартири, шляхом вільного доступу, таємно, умисно з поверхні підвіконня скоїв крадіжку чужого майна, що належить ОСОБА_6 , а саме: каблучки з золота 585 проби металу жовтого кольору, вагою 2,77 грами, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №86 від 24 квітня 2017 року становить 1706,74 грн., чим заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму. З викраденим майном з місця скоєння злочину ОСОБА_3 зник та викраденим розпорядився на свій розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, щире розкаявся та пояснив у судовому засіданні, що дійсно, 13 лютого 2017 року, перебуваючи за згодою ОСОБА_6 за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що вона відсутня дома, непомітно викрав у ОСОБА_6 золоту каблучку, після чого здав цю каблучку до ломбарду, отримавши 1500,00 грн.
Від потерпілої ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 за її відсутності, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, просила призначити покарання на розсуд суду.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, його свідчення відповідають суті обвинувачення, який правильно розуміє обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним.
Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, суд також визнає їх доведеними, а саме фактичні обставини, пов`язані з датою, часом, місцем, способом вчинення злочину, формою умислу, кількістю, найменуванням викрадених речей та їх оцінкою.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин середньої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він громадянин України, раніше судимий, офіційно працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та наявність на утриманні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 28 березня 2017 року вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та йому було призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
Судом встановлено, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_3 вчинив 13 лютого 2017 року, тобто до ухвалення попереднього вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2017 року.
Згідно положень ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, за сукупністю злочинів. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його щире каяття, обставини вчиненого кримінального правопорушення, відсутність з боку потерпілої моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за пред`явленим обвинуваченням в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, призначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд вважає, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

В судовому засіданні обвинуваченим було заявлено клопотання про застосування щодо нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році», у зв`язку з тим, що він має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому може бути звільнений від відбування призначеного покарання.
Згідно зі ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Пунктом «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» року передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років та стосовно яких вони не позбавленні батьківських прав.
Цивільні справи щодо позбавлення ОСОБА_3 у відношенні ОСОБА_4 батьківських прав до Тернівського міського суду Дніпропетровської області, а також до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, станом на 18 жовтня 2017 року, не надходили та в провадженні судів не перебувають.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке не є тяжкими або особливо тяжкими, та було скоєне до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», тобто, до 07 вересня 2017 року, має дитину, якій не виповнилося 18 років, стосовно якої батьківських прав не позбавлений, застережень щодо застосування амністії, передбачених ст.9 Закону, не вбачається.
Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснені судом правові наслідки застосування амністії.
Оскільки обвинувачений надав згоду на застосування до нього амністії і на нього поширюються положення п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», він підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим покаранням, призначеним покаранням вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2017 року поглинути покарання, призначене за цим вироком та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь СПД-ФО ОСОБА_7 (АТ "Укрсиббанк», р/р НОМЕР_2 ) в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок № 86 від 24 квітня 2017 року) грошові кошти у розмірі 110,00 (сто десять ) грн.

Речові докази по кримінальному провадженню - договір № 1.363 від 13.02.2017 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, після набранням вироком законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1