Дата документу Справа № 313/1209/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1206/17
Єдиний унікальний № 313/1209/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 297 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференц зв`язку, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000260, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Веселівського районного суду Запорізької області від 17 березня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Веселе, Веселівського району, Запорізької області, громадянина України, українця, освіта середньо спеціальна, одруженого, який має на утриманні малолітню доньку, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.07.2008 Веселівським районним судом, Запорізької області, за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. Згідно ст. ст. 75 КК України, від призначеного судом покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 28.07.2011 Веселівським районним судом, Запорізької області, за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст. ст. 75 КК України від призначеного судом покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Знятий з обліку Веселівською КВІ 27.12.2012 у зв`язку із засудженням по вироку від 30.10.2012;

- 30.10.2012 Веселівським районним судом, Запорізької області, за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання по вироку Веселівського районного суду, Запорізької області від 28.07.2011 у вигляді 6 місяців позбавлення волі та призначено остаточне покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 10.06.2014, на підставі ст. 84 КК України, у зв`язку із тяжкою хворобою,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ст. 71 КК України до покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком від 30.10.2012 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці. Змінено ОСОБА_7 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу з особистого зобов`язання на тримання під вартою. Під варту взято в залі суду. строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Севастополь, громадянина України, українця, освіта середньо спеціальна, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.04.2011 Веселівським районним судом, Запорізької області, за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст. ст. 75, 76, 104 КК України, від призначеного судом покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Звільнений 08.09.2011 постановою Веселівського районного суду, Запорізької області, від 26.08.2011 згідно Закону України «Про амністію у 2011 році»;

- 30.10.2012 Веселівським районним судом, Запорізької області, за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст. ст. 75, 76 п. 2, 3, 4 КК України від призначеного судом покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Знятий з обліку Веселівською КВІ відповідно до постанови Веселівського районного суду, Запорізької області від 08.11.2013 по закінченню іспитового строку;

-10.06.2014 Веселівським районним судом, Запорізької області, за ст. ст. 185 ч. 3, 297 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Перебуває на обліку кримінально - виконавчої інспекції Веселівського району з 18.07.2014,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186, ч.3 ст.297 КК України та призначено покарання за ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на 5 років, за ч.3 ст.297 КК України у виді позбавлення волі на 4 роки. Відповідно до ст.70 ч.1, ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі. Зараховано строк попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_8 відповідно до Закону України № 838 -VІІІ «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення» зараховано у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з дня затримання 14.08.2015 р. Початок строку відбування покарання обчислюється з 14.08.2015 р. Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, Обвинувачуваний ОСОБА_8 , знаходячись біля магазину «Смак», розташованого по вул. Кірова в смт. Веселе, Веселівського району, Запорізької області, в ході бесіди зі ОСОБА_7 , дізнався про те, що у потерпілої ОСОБА_9 , яка мешкає по АДРЕСА_3 , є певна сума грошей, яку вона отримала, як пенсію за місцем її проживання.

Маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів 06.06.2015 приблизно о 15 годині 00 хвилин, обвинувачуваний ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, через незачинену хвіртку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить потерпілій ОСОБА_9 . Побачивши у вхідному отворі дверей будинку потерпілу, яка сиділа на стільці та тримала на подолі спідниці, на колінах грошові кошти, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 відволік ОСОБА_9 проханням дати йому води, і коли остання втратила пильність, підвилась зі стільця, він вихопив у неї з рук грошові кошти в сумі 1333,01 грн. та зник з місця злочину. Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на вказану суму, викраденими грошима розпорядився.

20.06.2015 приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом направленим на незаконне заволодіння предметами, які знаходяться на могилі, перебуваючи на території кладовища № 2, розташованого по вул. Миру, в смт. Веселе, Веселівського району, Запорізької області, з корисливих мотивів, проявляючи зневагу до моральних засад суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, ігноруючи елементарні правила моральності, протиправно, шляхом демонтажу, з метою подальшого продажу, таємно викрав металевий кутник з місця поховання (гробниці) ОСОБА_10

20.06.2015, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом направленим на незаконне заволодіння предметами, які знаходяться на могилі, повторно, перебуваючи на території кладовища № 2, розташованого по вул. Миру, в смт. Веселе, Веселівського району, Запорізької області, з корисливих мотивів, проявляючи зневагу до моральних засад суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, ігноруючи елементарні правила моральності, протиправно, шляхом демонтажу, з метою подальшого продажу, таємно викрав металевий швелер з місця поховання (гробниці) ОСОБА_11

25.06.2015 приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом з хуліганських мотивів, що супроводжувались особливою зухвалістю, повторно, перебуваючи на території кладовища № 2, розташованого по вул. Миру в смт. Веселе, Веселівського району, Запорізької області, проявляючи зневагу до моральних засад суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, ігноруючи елементарні правила моральності, протиправно, шляхом ривку, демонтував із землі металевий хрест, який знаходився на занедбаній могилі.

25.06.2015 приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , діючи повторно, заздалегідь вступивши в злочинний зговір з ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом направленим на незаконне заволодіння предметами, які знаходяться на могилі, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи на території кладовища АДРЕСА_2 , проявляючи зневагу до моральних засад суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, ігноруючи елементарні правила моральності, протиправно, за допомогою металевого хреста з занедбаної могили, з метою подальшого продажу, таємно викрали три чавунні труби з місця поховання (гробниці) ОСОБА_12 , які здав як металобрухт.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити йому покарання у зв`язку з тим, що він є інвалідом ІІІ групи, а також являється єдиним годувальником малолітньої доньки та його сім`ї. Також під його наглядом перебуває його мати, яка також є інвалідом ІІІ групи.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та вважав вирок законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а вирок зміні з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції не досліджує і не перевіряє вирок щодо доведеності виниОСОБА_7 і правильності кваліфікації його дій, оскільки питання про це в апеляційній скарзі не порушується.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Встановивши, що ОСОБА_7 характеризується посередньо, не працює, має на утриманні доньку, але щиро покаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину, суд перейшов до вирішення питання про вид покарання, для чого призначив комісійну судово-медичну експертизу, для з`ясування, чи може ОСОБА_7 за станом здоров`я відбувати покарання в місцях позбавлення волі. Проаналізувавши висновок експертів, суд першої інстанції дійшов висновку про призначення мінімального розміру позбавлення волі, передбаченого ст.297 ч.3 КК України. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, а покарання, призначене ОСОБА_7 є таким, що відповідає тяжкості скоєного злочину і є необхідним та достатнім для його виправлення.
В той же час, вирішивши питання про відсутність медичних підстав, за якими відбування покарання ОСОБА_7 в умовах позбавлення волі може бути визнано неможливим, суд першої інстанції помилково надав встановленому факту більш широкого змісту, який суперечить положенням ст.84 КК України. Так, відповідно до положення ст. 84 ч.3 КК України, у разі одужання особи, яка звільнена від подальшого відбування покарання за тяжкою хворобою, вона повинна бути направлена для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбачені ст.ст.49 або 80 КК України, або відсутні інші підстави для звільнення від відбування покарання. Таким чином, суд першої інстанції всупереч нормі, викладеній у ст.84 КК України, ототожнив наслідки умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (ст.81 КК України) і звільнення від покарання за тяжкою хворобою. З матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання за тяжкою хворобою 10.06.2014 року. Норма ст.84 КК України передбачає направлення особи, яка звільнена від відбування покарання за тяжкою хворобою, для відбування покарання у разі одужання особи і не містить посилання про умовний характер такого звільнення. Таким чином, оскільки суд першої інстанції ставив перед експертами питання про можливість відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 за станом здоров`я, а не про те, чи настало одужання ОСОБА_7 від тяжкої хвороби, підстави для направлення його для подальшого відбування покарання за вироком від 30.10.2012 року відсутні. Відповідно відсутні і підстави для застосування норми ст.71 КК України про призначення покарання за сукупністю вироків, оскільки не встановлено, чи настала подія, передбачена ст.84 КК України - одужання ОСОБА_7 .
На підставі наведених мотивів, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необхідність зміни вироку і виключення вказівки про призначення покарання за сукупністю вироків, згідно зі ст.71 КК України. Таким чином, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 і пом`якшує призначене йому покарання.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Веселівського районного суду Запорізької області від 17 березня 2016 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з вироку вказівку про застосування ст.71 КК України і призначення покарання за сукупністю вироків щодо ОСОБА_7 .
Вважати, що ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.297 КК України до 4 років позбавлення волі.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4