Справа №: 398/957/16-к
провадження №: 1-кп/398/66/18
ВИРОК
Іменем України
"20" лютого 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Олександрії кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під № 0000721 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Петропавлівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, з вищою освітою, працюючого водієм у ПП ОСОБА_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілого: ОСОБА_10
представників потерпілого: адвокатів - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
представника цивільного відповідача ОСОБА_13 ,
захисника ОСОБА_14 , обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
03 вересня 2015 року близько 22 год. 20хв., ОСОБА_5 , керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача «SCANIA P114GA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом WIELTON NS34FT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності TOB «Торгівельно-транспортна компанія», рухаючись в темну пору доби на 53 км. + 100 м автодороги М-04 Знам`янка - Луганськ - Ізварино, в межах с. Куколівка, Олександрійського району, Кіровоградської області, зі сторони м. Олександрія, в напрямку міста Дніпропетровськ, в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 (б, д) ПДР України
п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну …, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, допустив порушення вимог п.п. 12.3 ПДР України -у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
В момент виникнення небезпеки для подальшого руху, не вірно відреагував на зміну дорожньої обстановки, яка полягала у виході пішохода ОСОБА_15 на проїзну частину, який переходив її справа наліво по ходу руху автомобіля та в подальшому допустив наїзд на останнього, за межами смуги руху автопоїзду.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід - ОСОБА_15 згідно висновку судово - медичної експертизи № 327 від 30.09.2015, отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми: синців обличчя, садна волосистої частини голови, крововилив у м`які тканини волосистої частини голови, забої головного мозку, субарахноїдальні, субдуральний крововилив в комплексі з переломами основи черепу; закритої тупої травми грудної клітини: перелом ребер справа та зліва, крововиливи у корені легень; саден лівого ліктя, правого коліна, лівого гомілково-ступневого суглобу, пальців правої стопи, вказані тілесні ушкодження несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та в даному випадку призвели до смерті останнього і знаходяться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.
Так, допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину в інкримінованому йому злочині частково, так як пішохід переходив дорогу у невстановленому місці та не впевнився у безпеці свого руху, пояснивши, що 03.09.2015 близько 19 години він виїхав з м.Кіровограда до міста Дніпропетровськ, при цьому автомобіль завантажили вантажем вагою приблизно 30 тонн. Також визнав позов заявлений прокурором в інтересах лікувального закладу про стягнення з нього 594,12грн.
Пояснив суду, що близько 22 години він заїхав в с. Куколівка, Олександрійського району Кіровоградської області, була темна пора доби, опадів та туману не було. Під час руху було включено ближнє світло фар, швидкість руху 45-50 км/годину, так як був знак, що населений пункт. Ні в попутному напрямку, ні в зустрічному, в момент ДТП він автомобілів не бачив. Під`їжджаючи до кафе, яке знаходиться в селі Куколівка з правої сторони по ходу руху автомобіля, на відстані приблизно 70 метрів він побачив пішохода, який рухався у попутному напрямку по узбіччю дороги. Коли він почав наближатися до нього, дана особа змінила свій напрямок руху, а саме десь за 7-10 метрів від машини він по прямій почав переходити проїзну частину дороги, навіть не подивившись та не зупинившись. Темп його руху був проста хода, в руках у нього був пластиковий стакан. Він звуковий сигнал не застосовував. Також не гальмував, бо автомобіль був завантажений, а лише викрутив кермо вправо, щоб об`їхати того чоловіка. Уникнути зіткнення не вдалося, так як відстань була малою. Не застосовував екстрене гальмування, бо фура була завантажена, а якби його застосував, то переїхав би того чоловіка по прямій. Якби застосував екстрене гальмування і повернув вправо кермо, то фура і причіп склалися б під 90 градусів та їх би пхало вперед, при цьому автомобіль також не зупинився би. Наїзд на пішохода був здійснений близько до середини дороги, удар здійснено лівим краєм кабіни, бо відлетіли пластмасові частини. Після чого він зупинився, вийшов з кабіни автомобіля, підійшов до того чоловіка, який лежав на дорозі та перебував без свідомості, але дихав. Особисто викликав швидку медичну допомогу та працівників міліції. По приїзду швидка медична допомога забрала постраждалого до лікарні.
Після того як приїхала слідчо-оперативна група за його участю був складений протокол огляду місця події та схема до нього. Місце наїзду на схемі відповідало дійсності, потерпілого він не переміщав. Був ознайомлений з протоколом та схемою, де поставив підпис, зауважень не було.
Близько через тиждень стало відомо, що пішохід помер в лікарі. Має посвідчення водія категорії « ОСОБА_16 .СЕ» котре отримав у 2015 році. Водійський стаж по категорії «СЕ» з 30.01.2015. З 21 травня 2015 року працював в ТОВ «Торгово-транспортна Компанія» на посаді водія вантажних автомобілів. Раніше учасником ДТП не був. До кримінальної та адміністративної відповідальності ніколи раніше не притягувався. Просить пробачення у потерпілого та пояснив, що в ході досудового слідства домовився з потерпілим, що після рішення суду буде відшкодовувати йому шкоду. З липня 2016 року працює водієм у ПП ОСОБА_17 .
Крім часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується показами потерпілого, свідків.
- Показаннями потерпілого ОСОБА_10 наданими у суді, про те, що про смерть брата він дізнався від дільничного. На третій день він уже був в Олександрії. Брат помер в лікарні не приходячи до свідомості. Він проживав з братом в с.Куколівка Олександрійського району в одному будинку. Брат залишився один, так як померла його дружина та син, був пенсіонером, отримував пенсію 1450 грн., господарства не тримав. Похованням брата займався він за свої кошти, тому подав позов та докази в підтвердження витрат. Моральна шкода спричинена тим, що втратив брата. Позов підтримує. Він після всього спілкувався з обвинуваченим, який казав йому, що їхав і побачив, як з правої сторони по обочині йшов чоловік, тобто його брат, який потім почав переходити дорогу і він лівою стороною автомобіля зачепив його. Вважає, що обвинувачений заслуговує суворого покарання.
- Свідок ОСОБА_18 , яка є лікарем швидкої допомоги, в суді пояснила, що в 2015 році, точної дати вона не пам`ятає, вони приїхали з м.Олександрії на виклик в с.Куколівка, це було на початку в`їзду до села. Було темно, ніч, чи були опади вона не пам`ятає. На узбіччі біля дороги лежав чоловік в темному одязі, розкинувши руки та ноги. Потерпілий лежав без реакції, у нього була кров на голові та обличчі. Вона з ним не спілкувалась у зв`язку з його станом, він був або в тяжкому стані чи в комі. Не пам`ятає чи доставляли його до лікарні. Але вони при виїзді швидкої в картці констатують наявність свідомості, ознаки його життя, тобто чи хворий контактний чи ні. Якщо буває запах алкоголю, то вони обов`язково роблять про це також відмітку в карті виїзду.
- Свідок ОСОБА_19 в суді пояснив, що у них з лікарем ОСОБА_18 був виїзд з м.Олександрії до с.Куколівка. Пам`ятає фуру, яка стояла зліва від дороги. Час, коли це було та чи були на місці події працівники міліції, він вже не пам`ятає. Потерпілий лежав на землі, обличчям вниз до землі, зліва, попереду фури. Потім уточнив, що потерпілий лежав ближче до узбіччя на асфальті, вниз головою. На місці вони були десь за 15 хвилин, лікар встановлював особу потерпілого у інших осіб. Світло горіло від фури та від їх машини. Це було на узбіччі траси. Потерпілий був живий, але без свідомості, вони міряли тиск, пульс, а потім так його і помістили вниз головою у карету швидкої допомоги та повезли до лікарні. Під час руху до свідомості він не приходив. Привезли його в міську лікарню №1. Потерпілий був мокрий і одяг на ньому був темний та від фури він лежав на відстані.
- Свідок ОСОБА_20 в суді пояснила, що це було в вересні 2015 року, в четвер. Її розбудив дзвінок та їй повідомили, що її сусіда збила машина. Вона здаля на вулиці Молодіжній (попередня назва вул.Орджонікідзе) побачила, що зліва було якесь обгороджене місце та чимось білим намальовано щось типу якогось силуету. Це було десь о 24.00 годині ночі. Там стояли міліцейські машини і автомобіль з надписом «АТБ», довгомір. Якщо їхати з м.Олександрії на м.Дніпро, то вона йшла з лівої сторони дороги по узбіччю, а автомобіль з надписом «АТБ» був навпроти неї. Вона не звертала уваги на сліди гальмування. Від будинку потерпілого, а саме від хвіртки потерпілий був десь за 2 метри, а від самого узбіччя 1 метр. Куди сусід ходив у такий час вона не знає, але там є кафе та магазин, які працювали тоді цілодобово. Сусід вживав алкоголь, але рідко. Його похованням займався брат.
- Свідок ОСОБА_21 в суді пояснив, що десь 1 рік чи 2 роки тому до чергової частини надійшло повідомлення про ДТП в с.Куколівка. На місце виїхала слідчо оперативна група, в складі якої був і він, де проводили огляд місця події. На місці були поняті і водій автомобіля. Потерпілого здається на той вже не було на місці події. Це відбулось в населеному пункті, біля магазинів, був водій автомобіля, який більш точно розповів про цю подію. Наїзд, місце ДТП фіксувалось на схемі за участі водія. Зауважень і заяв від учасників огляду місця події не надходило. Огляд водія на стан сп`яніння проводився, але де саме, він точно не пам`ятає. Які саме пошкодження мались на автомобілі він зараз не пам`ятає, але фара чи бампер мали пошкодження, а саме їх пластмасова частина.
Крім даних показань свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується дослідженими в суді доказами, а саме:
- витягом з ЄРДР № 0000721;
- Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 04.09.2015 року відповідно до якого дорожньо-транспортна подія сталася на 53 км + 100м автодороги Знам`янка Луганськ - Ізварино в с.Куколівка Олександрійського району. Напрямок проведення огляду - від м.Олександрії до м.Дніпропетровськ, вид події наїзд на пішохода. Проїзна частина горизонтальна ділянка, яка є прямою в плані. Вид покриття середньозернистий асфальтобетон. Стан покриття сухе забруднення.
Досліджено вид, тип та стан покриття загальною площею 6,75м (асфальтобетонне, середньозернисте, сухе та чисте відповідно); покриття призначене для руху у двох напрямках та на момент огляду відсутні лінії розмітки. До проїзної частини примикають: справа та зліва узбіччя, спосіб регулювання руху на даній ділянці - не регулюється. Огляд проводився в темний час доби та на момент огляду освітлювався іншими джерелами освітлення. На місці ДТП Сканія Р114 (SCANIA P114), р.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом фургон-Е, д.н.з. НОМЕР_3 . Слідів: котіння, ковзання, занесення, інше не виявлено. Слідів гальмування не виявлено. Ознаки напрямку руху транспортного засобу встановлено по кінцевому розташуванню. Наявна відділена від транспортного засобу частина пластмаси темного кольору, згідно схеми ДТП -4. Сліди контактування відсутні; інші сліди на дорожньому покритті: пляма бурого кольору, згідно схеми ДТП -3. З місця події вилучені: автомобіль SCANIA P114, р.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом фургон-Е, д.н.з. НОМЕР_3 ; пластмасовий стакан; частина пластмаси темного кольору; у процесі огляду складена схема ДТП. Застосовувався фотоапарат «Canon» (т. 1 а.с. 15-21).
- Протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу № 00190-00788-15 від 26.03.2015року, 04.WIELTON, NS 3 4 FT, д.н.з. НОМЕР_3 та N3. SCANIA P114GA4X2NA34, д.р.н. НОМЕР_1 , згідно яких транспортні засоби після технічного контролю визнано технічно справними (т.1 а.с.28,29).
- Протоколом огляду трупа від 07.09.2015 року, звідки вбачається, що огляд трупа проведено у приміщенні моргу Олександрійської МЛ№1, м.Олександрія, вул.Семашко, 15. Даним оглядом встановлено наявні тілесні ушкодження ( т. 1 а. с. 23)
- Корінцем проходження огляду на стан сп`яніння «Драгер», звідки вбачається, що проводилось освідування на стан сп`яніння водія ОСОБА_5 , згідно якого не виявлено алкоголь (т.1 а.с.24).
- Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , яким підтверджується, що ОСОБА_15 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис №11 від 09.09.2015 року(т. 1 а.с. 37).
- Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та документами підтверджуючими право власності на автомобіль «SCANIA» за ТОВ «Торгово- транспортна Компанія». - Протоколом проведення слідчого експерименту від 01.10.2015 року, відповідно якого свідок ОСОБА_5 розповів про обставини ДТП та показав, що рухався зі сторони м.Олександрії в бік м.Дніпропетровська, швидіксть руху складала 40 км/год., вантаж 9,3 тонни. Попереду в попутному напрямку на правому узбіччі рухався пішохід. Звернув увагу на те, що пішохід не зупиняючись, різко змінив напрямок свого руху і почав переходити проїзну частину з права на наліво по ходу його руху. …….Коли він це побачив, то застосував екстрене гальмування, але уникнути наїзду не вдалося……Наїзд стався ближче до середини дороги лівим переднім кутом автомобіля в лівий бік пішохода. Проведеним заміром встановлено: відстань від переднього правого колеса автомобіля до правого краю проїзної частини склала 0,60м; пішохід рухався по узбіччю на відстані 1м до правого краю проїзної частини. Коли пішохід змінив напрямок свого руху свідок перебував на відстані 16,8 м. Місце, де стався наїзд розташовано - 2,5 м до правого краю проїзної частини. З моменту зміни напрямку свого руху пішохід подолав 4,2м до місця наїзду. Темп руху автомобіля, яким він проїхав дану відстань склав: t1=7,9 с, t2=7,2 с, t3=7,11 с. Під час слідчого експерименту використовувався автомобіль SCANIA, д.р.н. НОМЕР_1 та рулетка довжиною 5 м., складалась схема (т. 1 а.с. 53-55).
Постановою про визнання речових доказів та передача їх на зберігання від 04.09.2015 згідно якої автомобіль SCANIA, д.р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом-фургон Е, р.н.з. НОМЕР_3 визнано речовим доказом та передано на зберігання відповідно до довіреності № 147/2 від 13.10.2015 р. - ОСОБА_5 , які він доставив на територію ТОВ «Торгівельно транспортна Компанія»; уламок пластмаси та пластмасовий стакан визнано речовими доказами та передано на зберігання в кімнату речових доказів Олександрійського РВ УМВС (т.1 а.с. 56 - 60).

Висновком судово - автотехнічної експертизи №296 від 10.09.2015 року з якого вбачається, що на момент експертного огляду та на момент ДТП, з технічної точки зору рульове керування, ходова частина та гальмівна система представленого для дослідження автомобіля «СКАНІЯ P114GA4X2NA34», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та напівпричепа - фургона-Е, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , знаходилися в працездатному стані (т.1 а.с. 65 - 71).

- Висновком інженерно-транспортної експертизи за № 297 від 15.09.2015р. згідно якого вказано, що наїзд на пішохода ОСОБА_22 стався лівою боковою частиною автомобіля «SCANIA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Стосовно того, яким чином розташовувались автомобіль та пішохід відносно один одного в момент наїзду, вказати не може (а.с. 76-79).

- Висновком судово трасологічної експертизи №163 від 22.09.2015 року звідки вбачається, що полімерний фрагмент розміром 308х107х3,8 мм, який було вилучено 04.09.2015 року на 53 км+100м автодороги Знам`янка-Луганськ-Ізварино в с.Куколівка Олександрійського району та водійська кабіна автомобіля «СКАНІЯ P114GA4X2NA34» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 раніше складали між собою єдине ціле кабіну автомобіля «СКАНІЯ P114GA4X2NA34» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 82 -85).

- Висновком експерта №327 від 30 .09.2015 року відповідно до якого, у ОСОБА_15 маються тілесні ушкодження у вигляді:
а) черепно мозкової травми: синці обличчя, садна волосистої частини голови, крововилив у мякі тканини волосистої частини голови, забої головного мозку, субарахноїдальний крововиливи в комплексі з переломом основи череп. Вказаний комплекс ушкоджень міг виникнути від дії тупих предметів (предмету) несе ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечний для життя в момент заподіяння та знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю;
б) закритої тупої травми грудної клітини: переломи ребер справа та зліва, крововиливи у корені легень. Вказаний комплекс ушкоджень міг виникнути від дії тупих твердих предметів (предмету) в сукупності із загальним струсом тіла, несе ознаки середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликаючий тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу та такий, що не викликав загрозливих для життя станів та в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходиться;
в) саден лівого ліктя, правого коліна лівого гомілково ступневого суглобу, пальців правої стопи. Вказані ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів (предмету), несуть ознаки легких тілесних ушкоджень як викликаючі скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб та в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться.
Смерть ОСОБА_22 , 1947 р.н. настала внаслідок набряку головного мозку, як результату комплексу внутрішньочерепної травми, на що вказують дані судово-медичної експертизи викладені вище (т. 1 а.с. 87-99).
- Висновком експерта судової інженерно транспортної (автотехнічної) експертизи по дослідженню обставин №2009 від 11.11.2015р. з якого вбачається, що в розглянутій дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля SCANIA ОСОБА_5 з моменту виявлення тієї ситуації, що пішохід, який рухався по узбіччю не дивлячись в бік автомобіля раптово змінив напрямок руху, розпочав рухатись в напрямку проїзної частини пересікаючи смугу руху автомобіля, слід було відповідно до вимог п.12.3 ПДР України визначити ситуацію як небезпечну для подальшого руху в зв`язку з чим ужити заходів до екстреного гальмування керованого ним автомобіля.
Проведені розрахунки вказують, що по завданим вихідним даним слідства, водій автомобіля SCANIA ОСОБА_5 мав у своєму розпорядженні технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до лінії руху пішохода (місця наїзду) і тим самим мав можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_15 .
Необхідно також відзначити, що при ширині проїзної частини 6,75 м, за відсутності лінії дорожньої розмітки ширина однієї смуги для руху складає близько 3.3м, при цьому місце наїзду на пішохода знаходиться на відстані 2,1 м від лівого краю проїзної частини по ходу руху автомобіля, тобто до моменту наїзду, пішохід повністю вийшов за межі смуги руху автомобіля, тому при своєчасному належному застосування гальмування або зупинки без застосування маневру, як це передбачено п.12.3 ПДР України при виникненні саме небезпеки для подальшого руху, водій ОСОБА_5 мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути умов, що призвели до наїзду на пішохода ОСОБА_15 .
Проведене дослідження показує, що дії ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали (т.1 а.с. 102-106).
Аналогічним висновком судової інженерно транспортно (автотехнічної) експертизи по дослідженню обставин наїзду вантажного автомобіля SCANIA з напівпричепом на пішохода №300 від 23.02.2016 (.1 а.с.149 -153).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.02.2016 зі свідком ОСОБА_23 та фототаблицею до нього, де свідок на місці ДТП розповів та показав, що 03.09.2015 року близько 22.00 год. він перебував у с.Куколівка та помітив, що назустріч йому по узбіччю рухається пішохід зі стаканчиком. Потім пішохід змінив свій напрямок руху та почав переходити проїзну частину з права наліво. В цей момент він помітив, що зі сторони м.Олександрії в напрямку м.Дніпропетровська рухається вантажний автомобіль, який в подальшому і допустив лівою передньою частиною автомобіля наїзд на пішохода. Свідок показав місце наїзду, яке згідно заміру знаходиться на відстані 4,45 м до краю проїзної частини та 10м до кута магазину кафе. Свідок показав, де він знаходився - на відстані 6 м до краю та 29 м до місця наїзду, а його автомобіль на відстані 6,1 м до краю та 32,7м до місця наїзду. Проведеними замірами також було встановлено, що пішохід вийшов на проїзну частину на відстані 5,2м до місця наїзду та подолав 6,1 м. Темп руху пішохода з моменту виходу на проїзну частину та досягнення ним місця наїзду, при вимірюванні час руху пішоходу склав: t1=5,1 с, t2=5,0 с, t3=5,2 с. Далі свідок показав, де знаходився вантажний автомобіль в той момент, коли пішохід вийшов на проїзну частину, проведеним заміром встановлено, що автомобіль знаходився на відстані 67,2 м до місця наїзду. Під час слідчого експерименту використовувався автомобіль РАФ, д.р.н. НОМЕР_5 та автомобіль Geely д.н.з НОМЕР_6 , крейда, рулетка , секундомір, складалась схема (т. 1 а.с. 132-137).
Проаналізувавши зазначені докази та обставини вчинення злочину, суд дійшов висновку, що вказані докази в сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_5 як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Як вбачається висновку судової автотехнічної експертизи обставин №2009 від 11.11.2015року - встановлено, що до моменту наїзду, пішохід повністю вийшов за межі смуги руху автомобіля, тому при своєчасному належному застосування гальмування або зупинки без застосування маневру, як це передбачено п.12.3 ПДР України при виникненні саме небезпеки для подальшого руху, водій ОСОБА_5 мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути умов, що призвели до наїзду на пішохода ОСОБА_15 .
За вказаних умов в діях водія вбачається вина у заподіяних наслідках дорожньо-транспортної пригоди, а саме спричинення смерті пішохода ОСОБА_15 , що об`єктивно підтверджено наявними матеріалами.
Зокрема, суд при призначенні покарання врахував ступінь вини водія та неправомірну поведінку потерпілого, який в нічний час переходив дорогу у невстановленому місці, при цьому згідно проведених автотехнічних та авто-трасологічних експертиз у розглянутій дорожній обстановці водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути умов, що призвели до наїзду на пішохода ОСОБА_15 .
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії необережного тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який працює водієм у ПП ОСОБА_17 , раніше не судимий, характеризується позитивно, не одружений та його молодий вік, добровільне відшкодування ним завданого правопорушенням матеріального збитку, а також його поведінку після скоєного, що він викликав швидку допомогу та міліцію, думку потерпілого, щодо того, щоб не позбавляти ОСОБА_5 волі та призначення йому покарання з застосуванням ст..75, 76 КК України, яка викладена в заяві надій до суду та підтримана в судовому засіданні представником потерпілого.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування шкоди.
Відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Врахувавши вказані обставини, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за його належною поведінкою органом пробації під час звільнення від відбування покарання з встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК Украйни та покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ст. 76 КК України.
Зокрема, про можливість належної соціалізації особи та допустиму репутацію свідчить невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (невстановленість зловживання алкогольними напоями, наркотичними засобами, характер вчиненого кримінального правопорушення (вчинення злочину з необережності, відсутності прямого умислу), та відсутність таких наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превелювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.
Відповідно до ст., ст 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів, його перевиховання.
Підстав для не призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суд не вбачає, виходячи з характеру вчиненого злочину та наслідків, що настали для потерпілого та цивільного позивача, оскільки в судовому засіданні обставин, які б свідчили про те, що автомобіль є єдиним джерелом доходу обвинуваченого, встановлено не було, так як обвинувачений має вищу освіту по спеціальності фінанси та кредит.
Доводи прокурора про те, що судом необхідно призначити покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого у виді позбавлення волі, суд вважає безпідставними, оскільки обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, попросив вибачення у потерпілого, висловив щирий жаль щодо скоєного, відшкодував завдану матеріальну шкоду, а тому враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та ступінь його небезпечності для суспільства, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що призначене судом покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, буде достатнім для його виправлення, перевиховання, а також попередження вчинення, як ним, а так само іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень.
Таке рішення, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.
Позивачем ОСОБА_10 заявлено позов до власника транспортного засобу ТОВ «Торгівельно транспортної компанії» про стягнення у відшкодування завданої йому матеріальної шкоди 14 407,34 грн. та 150 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Цивільним відповідачем ТОВ «Торгівельно транспортна компанія» надано заперечення на цивільний позов, де зазначено, що визнають вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6 827,00 грн..
Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільно процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Крім того, згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).
Під час судового розгляду встановлено, що на момент інкримінованого обвинуваченому злочину, ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Торгівельно транспортна компанія», яке є власником автомобіля «SCANIA P114GA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом WIELTON NS34FT. Дана обставина сторонами під сумнів не ставилася.
Таким чином, оскільки цивільний відповідач визнав цивільний позов в частині: витрат на поховання постраждалого та спорудження пам`ятника на загальну суму 6 827,00 грн., а саме: 2305,00 грн.- товарний чек №5 від 08.09.2015 р. маг. «Скорбота»; 1022,00 грн. товарний чек №4 від 08.09.2015р. ФОП ОСОБА_24 та 3500,00 грн.- рахунок фактура за пам`ятник, то суд стягує їх із ТОВ «Торгівельно транспортна компанія» на користь ОСОБА_10 .
Також суд приймаючи до уваги положення ст.1201 ЦК України вважає, що стягненню підлягають також витрати на установку пам`ятника в сумі 1000 грн. , квитанція №18 від 16.03.2016, видана ПП ОСОБА_25 .
Щодо витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн., то відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України вони також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. В решті вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди, слід відмовити.
Що стосується стягнення з ТОВ «Торгівельно транспортна компанія» на користь ОСОБА_10 , яка цивільним відповідачем не визнається, то відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Беручи до уваги роз`яснення надані Верховним Судом України у постанові Пленуму «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року (далі - Постанова Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995), даним цивільним позовом заявляється вимога до відповідача відшкодувати моральну шкоду, що проявилася в моральних переживаннях потерпілого, у зв`язку із втратою рідної людини брата.
Згідно із ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим) та особам, які проживали з нею однією сім`єю.
У п.9 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995 року №4 роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Суд вважає, що враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи обсяг та характер страждань пов`язаних з втратою брата, пенсійний вік потерпілого ОСОБА_10 та той факт, що потерпілий є рідним братом померлого та проживав з ним, підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Куколівської сільської ради Олександрійського району від 16.03.2016 року, № 255, звідки вбачається, що він дійсно проживав та вів спільне господарство разом з братом за адресою: АДРЕСА_2 до дня смерті брата ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судом визначено розмір відшкодування моральної шкоди 30 000 грн., який суд стягує з ТОВ «Торгівельно транспортна компанія» на користь ОСОБА_10 .
Згідно ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладів охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що цивільний позов заявлений прокурором відділу прокуратури Кіровоградської області до ОСОБА_5 у інтересах МКЛПЗ міській лікарні № 1 м. Олександрії про відшкодування витрат понесених на надання медичної допомоги потерпілому від злочину на загальну суму 594,12 грн., підлягає задоволенню, так як розмір даних витрат підтверджено відповідною довідкою - розрахунком.
Стягнути з обвинуваченого на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні підлягають стягненню в дохід держави в розмірі 3101,04 грн..
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, і суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу, відносно останнього до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст. 124, 369, 370, 373, 374 КПК України, - суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК Українита призначити йому покарання за ч.2 ст.286 КК України у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортним засобом на 1 ( один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід на період апеляційного оскарження ОСОБА_5 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь МКЛПЗ міська лікарня № 1 м. Олександрії - 594,12 грн. витрати понесені на лікування потерпілого ОСОБА_15 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн..
Стягнути з ТОВ «Торгівельно транспортна компанія» на користь ОСОБА_10 - 10 827,00 грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди та 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 копійок завданої моральної шкоди, а всього - 40 827,00 грн., в іншій частині цивільного позову відмовити за необґрунтованістю.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 3101, 04 грн. - процесуальних витрат за проведення експертиз.
Речові докази:
- автомобіль«SCANIA» та напівпричеп, які передані на зберігання ТОВ «Торгово-транспортна Компанія» - залишити власнику.

- частини пластику від кабіни автомобіля - знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий