В И Р О К
Іменем України
19 грудня 2017 р.

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саки АРК, громадянина України, освіта середня, не працює неодруженого, не судимого в силу ст. 89 КК України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25.10.2017 приблизно о 07:50 год., ОСОБА_4 , знаходячись в салоні маршрутного таксі №31 в районі зупинки громадського транспорту "Рассвет" по вул. Космонавтів в м. Миколаєві, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розстібнув сумку потерпілої ОСОБА_5 , звідки дістав жіночий гаманець червоного кольору, вартістю 300 грн. з грошовими коштами в сумі 200грн. та банківською карткою "Райффайзен Банк Аваль", яка не представляє матеріальної цінності для потерпілої та намагався непомітно винести із маршрутного таксі №31 вищезазначене майно, однак з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , його злочинний намір не був доведений до кінця, так як він був затриманий потерпілою. При цьому ОСОБА_4 виконав всі заплановані ним дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, примирився з потерпілою та остання не має до обвинуваченого матеріальних та моральних претензій.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 під час досудового розслідування уклали угоду про примирення, в якій досягли згоди на призначення покарання обвинуваченому у вигляді 120 годин громадський робіт.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами було добровільним, угода відповідає вимогам КПК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , затвердити, ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , укладену 17.11.2017 року, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України або до суду, який затвердив угоду, з підстав невиконання угоди протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суддя: ОСОБА_1