н/п 1-кп/640/177/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Київський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Теребовля Тернопільської області, українця, громадянина України, раніше не судимого,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого заза ч.4 ст. 407 КК України, -
18.05.2015 ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 160 від 29 січня 2015 року солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та призначено на посаду номера обслуги 1 відділення 2 взводу 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетного девізіону військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до ст.ст, 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливій період.
Відповідно до ч.ч. 3, 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. моменту оголошення мобілізації чи введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях настає особливий період функціонування економіка органів державної влади, інших державних органів, органів місцевої самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Згідно з п. 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, у разі оголошення мобілізації військовозобов`язані, призвані на навчальні збори, продовжують перебувати н зборах до особливого розпорядження відповідних органів військової управління.
Згідно п. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацією, а відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 затвердженого Законом України від 15.01.2015 № 113-VIII, на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської. Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва оголошена часткова мобілізація.
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України обов`язком громадян України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військові обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Незважаючи на вищевикладене, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №65 солдату ОСОБА_4 було надано відпустку на період з 02 квітня 2016 року по 13 квітня 2016 року.
13 квітня 2016 року, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідні командирів і начальників, солдат ОСОБА_5 , вчинив нез`явлення вчасно на службу з відпустки до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою АДРЕСА_2 та до 27 червня 2016 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
27 червня 2016 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 самостійно повернувся до військової частини і приступив до виконання своїх службових обов`язків.
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , 13 квітня 2016 року, в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 218-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно,з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, без наказу або дозволу відповідних командирів, начальників, в умовах особливого періоду, нез"явився вчасно з відпустки до військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та до 27 червня 2016 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та 27 червня 2016 року самостійно повернувся до військової частини, приступив до виконання своїх службових обов"язків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, тобто у нез"явленні вчасно на службу з відпустки, без поважних причин, в умовах особливого періоду, визнав повністю, щиро розкаявся, заявив клопотання про слухання справи на підставі вимог ч.3 ст. 349 КПК України, про що надав письмову заяву, у якій зазначив, що обвинувачення йому зрозуміло, процесуальні наслідки визнання свої вини та слухання справи у такому порядку, йому відомі.
З урахуванням клопотанн яобвинуваченого та думки прокурора, який не заперечував проти слухання справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд ухвалив, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд з`ясував та впевнився, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, що їхня позиція добровільна та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, виклав фактичні обставини вчинення злочину відповідно до змісту обвинувального акту.
Суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, тобто у нез"явленні вчасно на службу з відпустки, без поважних причин, в умовах особливого періоду.
При призначенні покарання суд в сукупності оцінив обставини справи, механізм вчинення злочину, його тяжкість, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, той факт, що він добровільно повернувся до місця служби, а також добровільно продовжив службу у ВСУ за контрактом. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, посткримінальну поведінку обвинуваченого, який самостійно повернувся у військову частину, що у своєї сукупності значно зменшує суспільну небезпеку кримінального правопорушення та його наслідки, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, відповідно до ст..ст. 75, 76 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-375 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі положень ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі положень ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу державного органу з питань пробації; повідомляти державний орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1