Справа № 359/8799/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/198/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 14.02.2018

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
представника колонії - ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», -
в с т а н о в и л а:
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_8 з клопотанням про звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2017 року в задоволенні клопотання відмовлено у зв`язку із тим, що ОСОБА_8 підпадає під перелік осіб зазначених у п. в) ст.4 Закон України «Про застосування амністії в України», на яких не поширюється застосування амністії. Крім того, ОСОБА_9 вчинив новий тяжкий злочин під час дії іспитового строку, визначеного Фастівським районним судом Київської області за вироком від 30.03.2015 року. Що свідчить, про те, що до засудженого також застосовуються обмеження, передбачені п. в) ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку вчинив новий умисний тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.
В апеляційній скарзі засуджений указав на незаконність ухвали, оскільки вона не ґрунтується на вимогах закону. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав на те, що він підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» оскільки відбув ? строку покарання, та має на утриманні дитину до 18 років, щодо якої непозбавлений батьківських прав.

Просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати щодо нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
засудженого, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи, просив її задовольнити та звільнити його на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».;
прокурора, який апеляційну скаргу засудженого вважав необґрунтованою, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін;

представника колонії, який залиши вирішення даного клопотання на розсуд суду,

вивчивши клопотання та приєднанні до нього матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості та достовірності. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в України», амністія не може бути застосована до: осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Так, колегією суддів встановлено, що 05.06.2012 року ОСОБА_8 був засуджений Фастівським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

Крім того, 30.03.2015 року ОСОБА_8 засуджений вироком Фастівського районного суду Київської області за ст.185 ч. 3 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, до 3 років позбавлення волі з випробуванням в встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.

Також, ОСОБА_8 засуджений 05.06.2015 року вироком Фастівського районного суду Київської області за ст.185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Також, 29.07.2015 року вироком Фастівського районного суду Київської області ОСОБА_8 засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою від 29.04.2016 року Бориспільського міськрайонного суду Київської області застосовано Закон України від 26.11.2015 року № 836-VІІІ та зараховано засудженому ОСОБА_8 в строк відбування покарання період із 05.06.2015 року по 05.10.2015 рік. Початок строку покарання рахується з 05.06.2015 року, та закінчується 05.08.2019 року. Станом на 07.09.2017 року засуджений ОСОБА_8 відбув 1/2 строку покарання 05.05.2017 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду перешої інстанції про те, що ОСОБА_8 підпадає під перелік категорій осіб зазначених у п. в) ст.4 Закон України «Про застосування амністії в України», на яких не поширюється застосування амністії.

Однак, відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України ОСОБА_8 засуджений за умисні тяжкі злочини, покарання за яке передбачено за ч.3 ст. 185 КК України до шести років позбавлення волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 вчинив новий тяжкий злочин під час дії іспитового строку, визначеного Фастівським районним судом Київської області за вироком від 30.03.2015 року, тому до засудженого застосовуються обмеження, передбачені п. в) ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку вчинив новий умисний тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

Таким чином, висновки суду про те, що не зважаючи на наявність підстав, визначених ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», та наявність у засудженого дитини до 18 років на утриманні, не позбавленого відносно якої батьківських прав, до ОСОБА_8 не може бути застосована амністія є правильними, законних підстав для задоволення клопотання засудженого немає.

Доводи засудженого ОСОБА_8 , викладені в апеляційній скарзі, про незаконність ухвали суду є безпідставними.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали, колегією суддів не встановлено. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 є обґрунтованою, а тому апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» - залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ
(підписи)