печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4068/18-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.04.2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новосибірськ РФСР, росіянина, громадянина Російської Федерації, з вищою освітою, одруженого, працюючого заступником директора ЛЛС міжнародна компанія «БігВейЧейс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Невстановлені особи, перебуваючи на території Російської Федерації, у невстановлений час не пізніше січня 2017 року, вчиняли злочини, пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів в особливо великих розмірах, невизначеному колу осіб на території міст Російської Федерації. Кримінальна відповідальність за вчинення зазначених діянь передбачена ст. 307 КК України, а також ст. 228-1 КК Російської Федерації.

Одна з невстановлених осіб, яка була причетна до розповсюдження наркотичних засобів на території Російської Федерації перебуваючи в невстановленому місці, використовуючи власний нікнейм « ОСОБА_6 », з метою приховання та маскування незаконного походження грошових коштів, одержаних в результаті незаконного обігу наркотичних засобів, джерела його походження, місцезнаходження, переміщення, зміну його форми (перетворення), підшукував користувачів у мережі Internet.

Приблизно у травні 2017 року, точного часу не встановлено, перебуваючи в невстановленому місці на території м. Києва та Київської обл. ОСОБА_5 , отримавши інформацію про можливий заробіток у мережі Internet від своєї знайомої ОСОБА_7 , використовуючи власний нікнейм « ОСОБА_8 » у Web-версії месенджеру «Telegram», підшукав користувача вказаного ресурсу з нікнеймом « ОСОБА_6 » (далі - особа « ОСОБА_6 »). Внаслідок спілкування ОСОБА_5 з особою « ОСОБА_6 » протягом травня 2017 року між ними склались ділові відносини та останній запропонував здійснити обмін наявних у нього так званих електронних грошей торгової марки QIWI Wallet, а саме QIWI-рублів (далі - QIWI-рубль) на так звану криптовалюту під назвою bitcoin (далі - ВТС) за винагороду у вигляді 15% від перерахованої ним кількості QIWI- рублів.

В травні 2017 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , під час листування з особою « ОСОБА_6 », дізнався від останнього, що QIWI-рублі, які той повинен конвертувати у ВТС, отримані від незаконного обігу наркотичних засобів на території Російської Федерації (далі - РФ), а суть його діяльності полягає в тому, що він займається реалізацією наркотичних засобів на території РФ через закладки (спосіб реалізації наркотичних засобів, шляхом приховування його в певному місці, за результатами оплати на QIWI-гаманці покупець отримує точну адресу знаходження наркотичного засобу).

ОСОБА_5 погодився на пропозицію особи « ОСОБА_6 » на постійній основі здійснювати обмін QIWI-рублів отриманих від продажу наркотичних засобів на території РФ на ВТС за винагороду у вигляді 15 % від перерахованої ним кількості QIWI-рублів, а також здійснювати технічну підтримку по налаштуванню QIWI-гаманців та їх прикріплення до спеціальних облікових записів у месенджері «Telegram», що управляються автоматизованими програмами (далі - Telegram bot) за щомісячну винагороду у вигляді певної кількості ВТС еквівалентної 300 дол. США на певну дату обміну на так званих біржах криптовалют.

Так, починаючи з травня по листопад 2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи в невстановленому місці на території м. Києва та Київської обл., точного часу не встановлено, достовірно знаючи, що QIWI-рублі отримані внаслідок незаконної реалізації наркотичних речовин на території РФ, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, маючи на меті надання вигляду правомірності володіння, користування та розпорядження QIWI-рублів особи « ОСОБА_6 », вчинив дії, спрямовані на приховання та маскування незаконного походження QIWI-рублів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, володіння ними, а також прав на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, переміщення, зміну його форми (перетворення), а так само набуття, володіння та використання QIWI-рублів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння.

У вказаний період ОСОБА_5 , діючи із зазначеною метою, використовуючи власний ноутбук через Internet -pecypc за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 реєстрував QIWI-гаманці за допомогою заздалегідь придбаних стартових пакетів операторів мобільного зв`язку, для отримання на них QIWI-рублів від особи « ОСОБА_6 », для подальшого їх обміну на ВТС за допомогою власних накопичень на BTC-гаманцях та за допомогою Internet-pecypcy за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою зміни форми (перетворення) отриманих QIWI-рублів.

При цьому ОСОБА_5 , бажаючи укрити факт особистої участі у вчиненні кримінального правопорушення, використовував номери заздалегідь придбаних ним сім-карт мобільних операторів без зазначення будь-якої особистої інформації, що сприяло анонімному та прихованому перерахуванню QIWI-рублів.

Так, з травня по листопад 2017 року ОСОБА_5 , діючи із зазначеною метою, перебуваючи в невстановленому місці на території м. Києва та Київської обл., отримував від особи « ОСОБА_6 » на зареєстровані ним QIWI-гаманці заздалегідь обумовлену кількість QIWI-рублів.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у той же період ОСОБА_5 , діючи із зазначеною метою, перебуваючи в невстановленому місці на території міста Києва та Київської області, за допомогою Internet-pecypcy за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходив конкретні Internet-ресурси з обміну QIWI-рублів на ВТС.

В подальшому ОСОБА_5 на обраному Internet-pecypci вводив дані зареєстрованих QIWI-гаманців і кількість QIWI-рублів та отримував на власні BTC-гаманці з утриманням комісії Internet-pecypcy 7% обміняні ВТС. Після цього, отримані в результаті такого обміну ВТС, ОСОБА_5 з власних BTC-гаманців перераховував на надані особою « ОСОБА_6 » ВТС- гаманці заздалегідь обумовлену їх кількість за вирахуванням власної винагороди у розмірі 8% від кількості ВТС.

З травня по листопад 2017 року, ОСОБА_5 , здійснив вказані вище обмінні операції та отримав за це винагороду від особи « ОСОБА_6 » на власний BTC-гаманець ВТС у кількості, еквівалентній 7 500 доларів США. Загальна кількість отриманих від особи « ОСОБА_6 » для обміну QIWI-рублів склала близько 2 000 000 штук.

Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи в невстановленому місці на території м. Києва та Київської обл., в період з травня по листопад 2017 року, достовірно знаючи, що QIWI-рублі отримані від незаконної реалізації наркотичних речовин на території РФ, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, маючи на меті надання вигляду правомірності володіння, користування та розпорядження ВТС, обміняв вказаним вище способом QIWI-рублів у кількості 2 000 000 штук, що еквівалентно 2 000 000 російських рублів (по курсу НБУ на 22.11.2017 року - 880 000 грн.), чим вчинив дії, спрямовані на приховання та маскування незаконного походження іншого майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, чи володіння ним, прав на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, переміщення, зміну його форми (перетворення).

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою набуття у власність реальних грошових коштів за допомогою Internet-pecypcy за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходив конкретні Internet-pecypcи з обміну ВТС на долари США. Після цього ОСОБА_5 на обраному Internet-pecypci вводив дані зареєстрованих BTC-гаманців і кількість ВТС, необхідних для обміну, та отримав нарочно від кур`єра Internet-pecypcy грошові кошти у доларах США.

Набувши таким способом у власність близько 7 500 дол. США, маючи реальну можливість ними розпоряджатись, ОСОБА_5 витратив їх на особисті потреби, чим вчинив набуття, володіння та використання коштів та іншого майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Дії ОСОБА_5 , які спрямовані на приховання та маскування незаконного походження іншого майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, чи володіння ним, прав на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, переміщення, зміну його форми (перетворення), а так само набуття, володіння та використання іншого майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 209 КК України.

16.01.2018 року між прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 209 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 209 КК України, з застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 25000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 425000 грн.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. 50, 65-67, 69 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

При вирішенні питання щодо застосованого запобіжного заходу та повернення внесеної за ОСОБА_5 застави у розмірі 480 000 грн., суд враховує клопотання захисника ОСОБА_4 , підтримане обвинуваченим та прокурором, у якому захисник просив частково звернути внесену заставу у розмірі 425.000 грн. у рахунок виконання вироку в частині майнового стягнення, а також надав суду письмову заяву-згоду заставодавця ОСОБА_9 на здійснення часткового звернення внесеної застави у рахунок майнового стягнення на виконання вироку суду.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати по даній справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 16.01.2018 року між прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України з застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 25000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 425000 грн.

При вирішенні питання про повернення застави, згідно ч. 11 ст. 182 КПК України суд враховує згоду заставодавця ОСОБА_9 та, відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 26.03.1999 року № 6 «Про практику застосування судами застави як запобіжного заходу», вважає за необхідне заставу, внесену за ОСОБА_5 - ОСОБА_9 , 15.12.2017 року за квитанцією № 1079-4970-4654-3857, в розмірі 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) грн., частково звернути на виконання вироку в частині майнових стягнень, а саме: у розмірі 425.000 (чотириста двадцять п`ять тисяч) грн.

Частину застави, внесеної ОСОБА_9 за квитанцією № 1079-4970-4654-3857 від 15.12.2017 року, яка залишилась не звернутою на виконання вироку в частині майнового стягнення у розмірі 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) грн. повернути заставодавцю - ОСОБА_9 .

Речові докази:

- Мобільний телефон I phone 6 сірого кольору IMEI: НОМЕР_1 , мобільний телефон I phone 7 чорного кольору ІМЕІ : НОМЕР_2 , грошові кошти, а саме долари США у кількості 50 купюр номіналом по 100 дол. США, всього 5000 дол. США, та грошові кошти, а саме гривні у кількості 20 купюр, номіналом по 500 грн. та 20 купюр, номіналом по 200 грн., всього 14 000 грн., ноут-бук марки Apple, MacBook Air, сірого кольору, serial: C17N41SYG085, з зарядним пристроєм до нього, які зберігаються при матеріалах досудового розслідування конфіскувати в дохід держави;

- мобільний телефон I phone 4 чорного кольору модель А 1332, ІС 579С- Е2380В, мобільний телефон Alcatel model 4060А IMEI : НОМЕР_3 , планшет iPad біло-сірого кольору модель MLMW2LL II А, серійний номер DMPSM8HZH1MK, планшет iPad біло-сірого кольору serial: DLXWP33VGSYM; зовнішні накопичувачі марки «G Tech» чорного кольору та марки «Seagate» синьо-білого кольору, 500 gb, s: MA 5BHGHT, які зберігаються при матеріалах досудового розслідування повернути ОСОБА_5 за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва, через Печерський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1