Справа № 461/841/18
Провадження № 1-кс/461/772/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність слідчого СУ ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей за його заявою від 31.01.2018 року до ЄРДР протиправною та зобов`язати слідчого внести до ЄРДР такі відомості.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 31.01.2018 року ним подано до Управління СБ України у Львівській області заяву про злочин, яка була скерована за належністю до ГУ НП у Львівській області. Однак, такі відомості не внесені до ЄРДР, що суперечить ст.214 КПК України.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, викладених у ній. Просить скаргу задоволити.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, однак відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника приходжу до переконання, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила (ст.25 КПК України).
Як видно з матеріалів справи, 31.01.2018 року ОСОБА_3 подав до Управління СБ України у Львівській області заяву про злочин, передбачений ч.1 ст.211, ч.1 ст.364 КК України, яка була скерована за належністю до ГУ НП у Львівській області листом начальника СВ УСБ України у Львівській області від 01.02.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

З аналізу зазначеної норми випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх, у разі якщо ці заяви чи повідомлення відповідають тим критеріям, які встановлені для таких КПК України, чого, як встановлено в ході розгляду справи, зроблено не було.

В судовому засіданні встановлено, що заявника до цього часу не повідомлено про результати розгляду поданої заяви, що свідчить про порушення вимог ст.214 КПК України. При цьому, вказаний факт суб`єктом оскарження не спростований.

Досліджена слідчим суддею заява скаржника про кримінальне правопорушення в цілому відповідає критеріям, визначеним ч.5 ст.214 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заява про кримінальне правопорушення від 31.01.2018 року за своїм змістом відповідає тим критеріям КПК України, які для неї визначені та встановлені, приходжу до переконання, що відповідальною особою ГУ НП у Львівській області не було вжито належних заходів щодо дотримання, передбачених ч.1 ст.214 КПК України, строків внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за даною заявою, а тому скарга в цій частині підлягає задовленню.

Також, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, даний перелік є вичерпним.

Таким чином, вимоги про визнання бездіяльності протиправною виходять за межі компетенції слідчого судді, яка визначена чинним КПК України, а тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Скаргу задоволити частково.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області (відповідальну особу за внесення відомостей до реєстру) внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою про злочин ОСОБА_3 від 31.01.2018 року.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4