Справа № 184/409/18
Номер провадження 1-кп/184/88/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

провівши в залі суду в м. Покров відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000112 від 07 лютого 2018 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, навчається в Покровському центрі підготовки та перепідготовки робітничих кадрів, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

потерпілий ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
06 лютого 2018 року о 23 годині 20 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 знаходився за адресою мешкання своєї бабусі ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_3 знаходиться автомобіль марки ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до пункту 1.10 постанови КМУ №1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху» є транспортним засобом, у нього виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Для реалізації свого злочинного наміру, неповнолітній ОСОБА_4 за місцем мешкання своєї бабусі пришукав дві металеві викрутки, які взяв з собою. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, 06.02.2018 року о 23 годині 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 підійшов до легкового автомобіля марки ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_1 , розташованого біля третього під`їзду будинку № 8 по вул. Освіти в м. Покров Дніпропетровської області, який згідно технічного паспорту на транспортний засіб серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_10 та згідно безстрокової довіреності № 575807 від 17.03.2006 року перебував у користуванні та розпорядженні ОСОБА_8 . Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи протиправно та всупереч волі користувача автомобіля, навмисно, таємно, із корисливих спонукань, за допомогою металевої викрутки ОСОБА_4 розбив скло водійських дверей автомобіля та відчинив їх. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, ОСОБА_4 , намагаючись увімкнути запалювання автомобіля, металевою викруткою пошкодив замок запалювання автомобіля, однак не зміг завести двигун. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_4 , застосовуючи фізичну силу, відштовхав автомобіль марки ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_1 , вартість якого, згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 15/12.2/43 від 22.02.2018 року складає 12631 грн. 60 коп., від третього під`їзду будинку АДРЕСА_3 на проїжджу частину вулиці Освіти та став штовхати його у напрямку виїзду з м. Покров, тим самим протиправно вилучив транспортний засіб у користувача ОСОБА_8 .. Після цього, продовжуючи штовхати даний автомобіль по проїжджій частині вул. Освіти в м. Покров Дніпропетровської області, ОСОБА_4 побачив працівників поліції, покинув автомобіль ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_1 та з місця події втік.

Вказаними діями, ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток у вигляді пошкодження скла водійських дверей та пошкодження замка запалювання автомобіля ВАЗ 21011, розмір якого, відповідно до висновку судово-автотоварознавчої експертизи №15/12.2/43 від 22.02.2018 року, складає суму 477 грн. 45 коп..

Умисні дії неповнолітнього ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.
В ході судового засідання обвинувачуваний неповнолітній ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав покази про те, що 06.02.2018 року він був вдома у ОСОБА_11 , куди прийшла ОСОБА_12 і вони втрьох поїхали у місто Покров, зайшли до АТБ, скупились. ОСОБА_13 і ОСОБА_12 пішли до школи № 9, а він потім пішов до своєї бабусі по АДРЕСА_4 . ОСОБА_13 і ОСОБА_12 чекали на нього. У бабусі він повечеряв, взяв дві відкрутки і вийшов на вулицю, де біля будинку побачив автомобіль ВАЗ 21011 жовтого кольору, вирішив угнати. Розбив вікно, докотив до СШ №9, де його чекали ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .. Біля школи завезти авто знову не вийшло. Приїхали двоє хлопців, які викликали поліцію. Він злякався і втік. Збитки потерпілому відшкодовано. В скоєному розкаявся.

Крім того, в судовому засіданні досліджені і інші докази, якими встановлено наступне:
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 надав покази про те, що 06.02.2018 року вночі подзвонили його дружині, запитали номера автомобіля і сказали підійти до школи №9 м. Покров. Коли він підійшов, побачив свій автомобіль ВАЗ 21011 жовтого кольору, показав працівникам поліції документи на автомобіль і забрав його. В автомобілі було розбите вікно, пошкоджені замок запалювання. Автомобіль він залишив 06.02.2018 року біля під`їзду по вул. Освіти, будинок № 6. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого немає. Відносно міри покарання просить суд обвинуваченого суворо не карати.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надав покази про те, що 06.02.2018 року він з ОСОБА_16 сиділи у нього вдома. Прийшла ОСОБА_17 , він збирався у місто. О 21.30 годині поїхали до м. Покров, зайшли до АТБ, скупились. ОСОБА_18 сказав, що йому потрібно сходити до бабусі, вони його провели і чекали біля школи № 9. Через деякий час побачили, як ОСОБА_18 котив автомобіль ВАЗ 21011 з боку вул. Освіти. ОСОБА_18 котив автомобіль сам. Вони спитали у нього, де він взяв авто, він відповів, що угнав, попросив допомогти покотити. Пізніше приїхала поліція. ОСОБА_18 втік, а вони залишились.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 надав покази про те, що 06.02.2018 року проїжджав зі своїм другом на автомобілі біля СШ № 9 і побачили автомобіль ВАЗ 21011, зупинились. В автомобілі було розбите скло бокове, в замку запалювання була відкрутка. ОСОБА_18 сказав, що це автомобіль батька, вони йому не повірили і викликали працівників поліції. ОСОБА_18 був за кермом. ОСОБА_15 і дівчина штовхали автомобіль. Коли приїхала поліція, ОСОБА_18 втік, а ОСОБА_15 і дівчина залишились.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 надав покази про те, що 06.02.2018 року проїжджав зі своїм другом на автомобілі по вул. Освіти до ПТУ і біля СШ №9 побачили автомобіль ВАЗ 21011, зупинились. ОСОБА_18 сказав, що це автомобіль батька, вони йому не повірили і викликали працівників поліції. Автомобіль ВАЗ 21011 був без світла фар. Він не бачив, щоб автомобіль штовхали ОСОБА_15 і дівчина.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала покази про те, що ввечері ОСОБА_18 прийшов, провідав і пішов, куди не знає. Пізніше ОСОБА_18 прийшов і попросив переночувати. Вранці він пішов на навчання до ПТУ. Через деякий час вона взнала від сусідів, що ОСОБА_18 щось накоїв. Вона у нього запитала, що трапилось, він відповів, що все нормально. Про те, що ОСОБА_18 угнав автомобіль, взнала від сусідів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 надала покази про те, що 06.02.2018 року ввечері зайшла до ОСОБА_11 , у нього був ОСОБА_22 .. Через деякий час вони усі поїхали в місто Покров, зайшли до АТБ, скупились і пішли до школи № 9. По дорозі ОСОБА_18 сказав, що зайде до своєї бабусі і пішов. Через деякий час повернувся з автомобілем ВАЗ, який викотив з того ж двору. Скло в автомобілі з боку водія було розбите. ОСОБА_18 котив автомобіль, потім під`їхали двоє хлопців, які викликали поліцію. ОСОБА_18 втік, автомобіль вилучили.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 України підтверджується сукупністю доказів, які були дослідженні в судовому засіданні, а саме:
-витягом з кримінального провадження (а.с.1) доведено, що в період часу з 20 години 40 хвилин 06.02.2018 року до 00 годин 30 хвилин 07.02.2018 року невідома особа, знаходячись біля під`їзду №3 багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , незаконно заволоділа автомобілем марки ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду. Сума збитку встановлюється;

-протоколом огляду місця події від 07.02.2018 року та фото таблицями (а.с.13-16) доведено, що на ділянці місцевості, розташованої в 20 метрах від входу до 3 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , ліворуч від місця знаходиться автомобіль марки ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 та праворуч знаходиться «Газель» червоного кольору. Між вказаними авто маються сліди протектору шин, котрі розташовані паралельно один одному. Зі слів потерпілого це протектори від його авто. Зліва від лівого сліду від протектора шин на відстані 3 см від нього на снігу виявлено уламки скла. На відстані 1м від вказаних уламків на снігу виявлено 1 слід низу взуття;

-протоколом огляду предмету від 07.02.2018 року та фото таблицями (а.с.17-28) доведено, що огляду підлягає легковий автомобіль марки ВАЗ 21011 жовтого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , котрий знаходиться на дорозі біля забору СЗШ №9 та забору дитячого садка АДРЕСА_5 . Встановлено, що світові прибори в авто вимкнені, двигун виключений. Переднє водійське скло в авто вибите. В замку запалення авто знаходиться 1 металева викрутка;

-протоколом огляду предмету від 07.02.2018 року та фото таблицями (а.с.59-64) доведено, що скло на передній водійській двері автомобілю ВАЗ 21011 має сліди впливу стороннього предмету, а саме сліди розбиття;

- висновком судової трасологічної експертизи №22/4.6/130 від 22.02.2018 року (а.с.98-105) доведено, що слід пальця руки розмірами 30х15 мм, залишений великим пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , та слід пальця руки розмірами 30х15 мм, залишений великим пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 ;

-висновком судово-медичної експертизи №95 від 13.02.2018 року (а.с.110-111) доведено, що виявлене тілесне ушкодження у вигляді садна 2-го пальця правої кисті відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів або від ударів об такі предмети;

-протоколом огляду предмету від 13.02.2018 року (а.с.127-130.1) доведено, що на оптичному диску, виданому АТБ-маркет встановлено, що 06.02.2018 року о 23.00 годині ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_21 пройшли через вхідні двері АТБ-маркету та вийшли з нього;

-висновком судової авто товарознавчої експертизи №15/12.2/43 від 22.02.2018 року (а.с.151-159) доведено, що вартість автомобіля ВАЗ 21011, 1975 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 т з урахуванням фактичного технічного стану, величини пробігу, умов, в яких він експлуатувався на момент вчинення злочину 07.02.2018 року складала 12631,60 грн. Вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_8 в результаті пошкодження скла водійських дверей та замка запалювання автомобіля ВАЗ 21011 станом на 07.02.2018 року складала 477,45 грн..

Відповідно до досудової доповіді щодо н/л обвинуваченого ОСОБА_4 , складеного Нікопольським МРВ з питань пробації, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі та обмеження волі, оскільки останній не становить високої безпеки для суспільства.

Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з вимог ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають.

Питання про умисел суд вирішив, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого обвинуваченими діяння.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і доведеності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставин, передбачених ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин у неповнолітньому віці, на час вчинення злочину раніше не судимий, за місцем навчання характеризується задовільно, за місцем проживання - позитивно, матеріальний збиток потерпілому відшкодовано в повному обсязі, думку потерпілого, який просить обвинуваченого суворо не карати, а тому вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 289 КК України, у виді позбавлення волі із застосуванням до ст.ст.75, 76, 104 КК України, звільнив його від відбування покарання, призначивши йому мінімальний іспитовий строк.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати неповнолітнього ОСОБА_4 винуватим за ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він на протязі однорічного випробувального терміну не здійснить іншого злочину і буде виконувати покладені на нього зобов`язання.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст. 124 ч. 2 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1144,00 грн. та 1716 грн., а всього на загальну суму 2860 грн..

Речові докази по справі: - рідину бурого кольору на марлевому тампоні (упакована до паперового конверту), потожирові мікрочастинки з викрутки, залишений в замку запалення на відрізку темної дактилоплівки (упаковані до паперового конверту), потожирові мікрочастинки з руля автомобіля на темній дактилоплівки (упаковані до паперового конверту) (а.с.119) залишити при матеріалах кримінального провадження; - 2 металеві викрутки (упаковані до спец пакету №0022126), які знаходяться в камері схову Покровського ВП (а.с.120,121) знищити після набрання вироком законної сили; - мобільний телефон марки Nokia (упакований до спец пакету № 0022202), який знаходиться в камері схову Покровського ВП (а.с.120,121) повернути ОСОБА_4 після набрання вироку законної сили; - відео регістратор 1080 P FULL HD; автомобіль марки ВАЗ 21011, н/з НОМЕР_1 , рік випуску 1975, двигун № НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_3 (а.с.137-139) залишити потерпілому ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили; - спец пакет №3588888, вмістом котрого є 2 сліди пальців рук (а.с.147) - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1