Справа № 446/970/16-к
Провадження № 1-кп/444/167/2017
про продовження строку тримання під-вартою
м. Жовква Львівської області 22 листопада 2017 року
Жовківський районний суд Львівської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
В провадженні Жовківського районного суду Львівської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання, яке в подальшому підтримав та в якому просить продовжити термін тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , так як такі закінчуються.
Захисник ОСОБА_4 ОСОБА_6 щодо клопотання прокурора заперечив, просить відмовити в такому та обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а саме, домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Обвинувачений ОСОБА_5 щодо клопотання прокурора також заперечив, просить відмовити в такому та обрати більш м`який запобіжний захід.
Потерпілий ОСОБА_7 підтримав думку прокурора.
Відповідно до ст. 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.
Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід. Незалежно від наявності клопотань суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двох місячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до переконання, що обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід тримання під вартою, виходячи з наступного.
Підстави підозрювати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні ними кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України достатні та підтверджуються зібраними матеріалами кримінального провадження. Підозрюваним інкримінується вчинення кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років.
Суд вважає, що є всі розумні підстави вважати про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебуваючи на волі бажатимуть ухилення від відповідальності і переховуватимуться від суду, а також перебуваючи на волі зможуть незаконно впливати на потерпілих чи свідків, шляхом їх залякування тощо, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом залишення місця проживання, затягуванням судового розслідування.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Тяжкість злочинів в яких обвинувачуються підсудні, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не є єдиною підставою для законності тримання особи під вартою, чи під домашнім арештом.
З врахуванням наведеного суд вважає, що на даний час неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , аніж продовження тримання під вартою, тобто зібрані матеріали кримінального провадження, з вищенаведеними ризиками згідно з вимогами ст. 177 КПК України, чітко вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, окрім тримання під вартою, не може запобігти доведеним ризикам, більше того, обставини які послужили підставою обрання запобіжного заходу, зазначені в ухвалі Кам`янка-Бузького районного суду від 22.02.2016 р. не зникли.
Таким чином, суд, враховуючи, що строк тримання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою спливає, вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою на 2 місяців, тобто до 20.01.2018 р. включно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 197, 184, 193, 194, 196, 331, 372, 392 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 2 місяця, тобто до 20 січня 2018 р. включно.
Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 2 місяця, тобто до 20 січня 2018 р. року включно.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити уповноваженій службовій особі місця увязнення обвинувачених.
На ухвалу протягом 5-ти діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області .
Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання неї копії судового рішення.
Суддя ОСОБА_1