Справа № 173/1637/17
Номер провадження1-кп/173/200/2017
В И Р О К
іменем України
26 грудня 2017 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000430 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українцю, громадянина України, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 2 квітня 2016 року, близько 1:00 години, керував на законних підставах, технічно справним автомобілем «ВАЗ 2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пасажиром на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_6 , який знаходився на вказаному розкладеному сидінні в положенні лежачи в стані алкогольного сп`яніння.

Рухаючись по автодорозі Н-08 «Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя» в напрямку с. Ганнівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в 600 метрах від вказаного населеного пункту, ОСОБА_4 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не обрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, та допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля з задньою частиною невстановленого вантажного автомобіля «ДАФ», який рухався в попутному йому напрямку попереду, в результаті чого пасажир автомобіля «ВАЗ 2105» ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно судової автотехнічної експертизи № 6/10.1/620 від 12.07.2017 року, у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 2105» ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Технічна можливість запобігти зіткнення для водія автомобіля «ВАЗ 2105» ОСОБА_4 визначалася своєчасним виконання ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, та для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати їх.

В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ 2105» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилося в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5., 2.3.(б), та 12.3. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Невиконання вимог Правил дорожнього руху України з боку водія автомобіля «ВАЗ 2105» ОСОБА_4 призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої потерпілий ОСОБА_6 отримав, згідно судово-медичної експертизи № 61-Е від 12.07.2017 року, тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку 3-го ступеня, крововиливом під тверду мозкову оболонку головного мозку та крововиливом у гайморову пазуху зліва, садном в лівій скроневій ділянці, синцями на шкірі обох повік, які згідно п.п.2.1.3 літера «г» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р., відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею або при співударі об такий (такі) в строк, що може відповідати 02.04.2016 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, та суду дав свідчення аналогічні свідченням, які давав на досудовому розслідуванні. У скоєному щиро кається. Заявлені потерпілим ОСОБА_6 матеріальні вимоги визнав повністю та зобов`язався їх відшкодувати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні суду показав, що дійсно при вказаних обставинах відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій він отримав тяжкі тілесні ушкодження. Вказав, що йому спричинено матеріальну шкоду, в сумі 17 700 гривень, та з урахуванням того, що обвинуваченим йому вже відшкодовано 5 000 гривень, просить стягнути на його користь 12 700 гривень.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину вказаного в описовій частині вироку підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Зібрані у справі докази, свідчать про те, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфікували за ч.2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжкого злочину, раніше не судимий.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 представником Верхньодніпровського міськрайонного відділу південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації до суду не надано.

З метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що йому, з урахуванням сукупності пом`якшуючих обставин, можливо призначити мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк передбачений санкцією статті, за якою він визнаний винним, з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав до суду заяву та просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

Вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом встановлено, що ОСОБА_4 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він має дитину, якій не виповнилося 18 років, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження та по відношенню до якої він не позбавлений батьківських прав, визнаний винним у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, враховуючи дані обставини та думку обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що наявні всі правові підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 . Закон України «Про амністію в 2016 році» звільнивши його від призначеного основного покарання.

Обговорюючи питання стосовно заявлених матеріальних вимог потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної йому шкоди в сумі 12 700 гривень, суд вважає, що дані вимоги відповідно до ст. 1166 ЦК України підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки заявлену суму шкоди обвинувачений повністю визнає та вона знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 6/10.1/620 від 12.07.2017 року в розмірі 790 гривень 96 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст., 100, 369 - 371,373 -376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.

Згідно ст.1 п. «в» Закону України «Про Амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 заподіяну йому матеріальну шкоду в сумі 12 700 (дванадцять тисяч сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 6/10.1/620 від 12.07.2017 року в сумі 790 (сімсот дев`яносто) гривень 96 копійок.

Речові докази по справі автомобіль ВАЗ 2105 р.н. НОМЕР_1 , який належить та переданий на зберігання ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1