Справа № 474/142/18
Провадження № 1-кс/474/29/18
УХВАЛА
про обґрунтованість затримання особи
27.02.18 року смт. Врадіївка
Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянув скаргу захисника ОСОБА_6 на не законне затримання ОСОБА_5 , затриманого в порядку ст. 208 КПК України, -
встановив:
27.02.2018р. до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшла скарга захисника ОСОБА_6 на не законне затримання ОСОБА_5 затриманого в порядку ст. 208 КПК України, який перебуває у Врадіївському ВП ГУНП в Миколаївській області.
Скарга обґрунтована тим, що підозрюваний фактично був затриманий о 11 год. 25.02.2018р. дільничним офіцером Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , з яким прослідував до службового автомобіля поліції, в якому пізніше був доставлений до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області. Також захисник зазначає, що згідно протоколу про затримання він складений о 18 год. 30 хв., а фактичне затримання відбулося о 21 год. 20 хв. Протокол не містить відомостей щодо інформування центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про затримання ОСОБА_5 . Інформація в протоколі про дату народження затриманої особи не відповідає дійсності.
В судовому засідання підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник підтримали скаргу та просили її задовольнити з підстав зазначених в останній. Крім того захисник зазначив, що матеріали кримінального провадження не містять даних щодо повідомлення прокурора про затримання ОСОБА_5 , підозру останньому вручала не слідчий ОСОБА_4 , як це зазначено в повідомленні про підозру, а слідчий ОСОБА_8 . ОСОБА_5 пояснив, що він сів до службового автомобіля працівників поліції добровільно без примусу на виконання вказівки працівника поліції після того, як повідомив останньому, що він керував автомобілем, за участю якого було здійснено дорожньо-транспортну пригоду. Також ОСОБА_5 пояснив, що залишався перебувати в службовому автомобілі та біля нього у зв`язку з тим, що розумів, що йому необхідно дати пояснення по факту дорожньо-транспортної пригоди. З моменту коли він сів до автомобіля і до його доставлення до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області біля нього перебували працівники поліції, які жодним чином не забороняли йому вільно пересуватися, не давали вказівки що йому робити та він міг вільно залишити місце свого фактичного перебування.
Прокурор та слідчий заперечили щодо задоволення скарги з підстав її необґрунтованості. При чому прокурор пояснила, що її як керівника Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури повідомили про затримання 25.02.2018р. після фактичного затримання ОСОБА_5 . Слідчий пояснила, що вона повідомила ОСОБА_5 про затримання о 18 год 30 хв., однак протокол був складений о 21 год. 20 хв.
Розглянув скаргу, заслухав пояснення учасників судового розгляду, дослідив матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю встановленим наступне.
Згідно протоколу про затримання складеного о 18 год. 30 хв. 25.02.2018р. ОСОБА_5 фактично був затриманий о 21 год. 20 хв. 25.02.2018р.
Слідчий ОСОБА_4 пояснила, що вона повідомила ОСОБА_5 про затримання о 18 год. 30 хв. 25.02.2018р.
ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, 26.02.2018р. о 13 год 20 хв.
З показань свідка ОСОБА_7 , який працює дільничним офіцером Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївської області, слідує, що 25.02.2018р., близько 12 год. 00 хв., він за вказівкою слідчого ОСОБА_4 щодо необхідності допиту ОСОБА_5 як свідка, прибув до місця проживання останнього та запропонував йому проїхати до місця дорожньо-транспортної пригоди та знаходження автомобіля, на що ОСОБА_5 погодився. При чому свідок пояснив, що йому було відомо, що ОСОБА_5 був учасником дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої загинула людина. Під час розмови ОСОБА_5 повідомив свідку, що він керував автомобілем, за участю якого здійснено дорожньо-транспортну пригоду. Про ці обставини свідок, пізніше в службовому автомобілі, повідомив слідчого ОСОБА_4 . Свідок також повідомив, що він запропонував поїхати ОСОБА_5 з ним, з метою його участі в слідчих діях, зокрема щодо огляду автомобіля причетного до дорожньо-транспортної пригоди.
Свідок ОСОБА_9 дала показання, що ОСОБА_5 є її рідним братом. 25.02.2018р., близько 11 год. 00 хв., дільничний офіцер Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_7 прийшов до їхнього спільного з братом місця проживання, та сказав останньому щоб той одягався та їхав з ним. Свідок зрозуміла, що це з приводу дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася за участю її брата. Коли ОСОБА_5 пішов одягатися ОСОБА_10 пояснив свідку та ОСОБА_11 , що від ОСОБА_5 відберуть пояснення та відпустять.
Свідок ОСОБА_11 дала показання, що 25.02.2018р., близько 11 год. 00 хв., в її присутності дільничний офіцер Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_7 сказав ОСОБА_5 одягатися та їхати з ним. Коли ОСОБА_5 пішов одягатися ОСОБА_7 пояснив свідку та ОСОБА_9 , що від ОСОБА_5 відберуть прояснення та відпустять.
Частиною 1 ст. 104 КПК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках, зокремаякщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Згідно частини 5 ст. 208 КПК України, про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.
У відповідності до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Пунктом 6 ч. 3 ст. 42 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений має право вимагати перевірки обґрунтованості затримання.

Згідно ч. 5 ст. 206 КПК України, незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:
1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

У відповідності до ст. 211 КПК України, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.
Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.
Частиною 2 ст. 278 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Отже, з сукупного аналізу приписів кримінального процесуального законодавства та досліджених доказів слідує, що ОСОБА_5 фактично був затриманий о 18 год. 30 хв. 25.02.2018р., оскільки, хоча останній і підкорився вимозі працівника поліції об 11 год. 25.02.2018р. проїхати з ним, однак з ним не поводилися як із затриманим, оскільки він міг вільно пересуватися, та його не примушували перебувати біля працівників поліції, при чому граничний строк тримання під вартою ОСОБА_5 не перевищено.
Недоліки протоколу про затримання, порядок його оформлення, а також порядок повідомлення особи про підозру, забезпечення захисника, самі по собі не можуть бути підставою для визнання затримання необґрунтованим, оскільки в даному випадку має значення фактичне затримання особи та встановлення обставин щодо: існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; неперевищення граничного строку тримання під вартою; відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Недоліки роботи слідчого чи прокурора в кримінальному провадженні можуть бути підставами для звернення до слідчого судді з відповідними скаргами, в порядку визначеному ст.ст. 303-304 КПК України.
Керуючись вимогами ст.ст. 42, 206, 309 КПК України, -
ухвалив:
В задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 на не законне затримання ОСОБА_5 , затриманого в порядку ст. 208 КПК України, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1