В И Р О К
іменем України
Справа №377/980/17
Провадження №1-кп/377/15/18
26 лютого 2018 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня спеціальна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 19.06.2017 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна, -
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи судимість за крадіжку чужого майна, вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжку), повторно, за наступних обставин.
12 жовтня 2017 року, в нічний час, ОСОБА_4 , знаходячись на неохоронюваному автомобільному майданчику, розташованому поряд з будинком №10 Чернігівського кварталу м. Славутича Київської області, побачив легковий автомобіль «Hunday Tukson», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , і у нього виник умисел на крадіжку будь-якого майна з вказаного автомобіля.
В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном за власним розсудом.
Він же, 12 жовтня 2017 року, в нічний час, знаходячись у дворі будинків №3 та №4 Невського кварталу м.Славутича Київської області, побачив легковий автомобіль «Ford Fiesta», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , і у нього виник умисел на крадіжку будь-якого майна з вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, розбивши вікно правих передніх дверей автомобіля, шляхом вільного доступу, викрав відеореєстратор «MioMIVue 388», вартістю 2918 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.
В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном за власним розсудом.
Крім того, 12 жовтня 2017 року, в нічний час, ОСОБА_4 , знаходячись на неохоронюваному автомобільному майданчику, розташованому поряд з будинком №2 Печерського кварталу міста Славутича Київської області, побачив легковий автомобіль «KIA Cerato», державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , і у нього виник умисел на крадіжку будь-якого майна з вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, розбивши вікно правих передніх дверей автомобіля, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Prestigio Multi Phone 4040», вартістю 500 гривень, зі встановленими в нього сім-картками оператора мобільного зв`язку «Vodafon», вартістю 50 гривень, та «Київстар», вартістю 50 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 600 гривень.
В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном за власним розсудом.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненому злочині і показав, що в жовтні 2017 року він приїхав з м.Чернігова до м.Славутича на таксі з метою вчинення крадіжок з автомобілів, які знаходилися на майданчиках поряд з багатоповерховими будинками. При цьому водію таксі він не повідомляв про мету своєї поїздки до м.Славутича. В одному з кварталів м.Славутича водій таксі зупинився, а він вийшов на вулицю та почав ходити й шукати автомобілі, в яких можна було щось викрасти. Помітивши автомобіль «Hunday Tukson», він підійшов до нього та розбив скло кришки багажника і дістав звідти електроінструменти. Електроінструменти він відніс до таксі і поклав до багажника. Після чого вони поїхали далі. В іншому кварталі він побачив автомобіль «Ford Fiesta». У вказаному автомобілі він розбив скло та викрав звідти відеореєстратор. З автомобіля «KIA Cerato», він, розбивши одне з вікон, викрав мобільний телефон «Prestigio». Водій таксі не запитував у нього звідки ці речі, і він йому нічого не пояснював. Викрадені речі він привіз до квартири, яку винаймав в м. Чернігові, а на наступний день збув викрадене майно на ринку м. Чернігова невідомим особам, мобільний телефон «Prestigio» залишив собі, який в подальшому був вилучений в нього працівникам поліції. Причиною вчинення злочинів є відсутність коштів на існування. В скоєному щиро розкаюється.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. До суду потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подали заяви, в яких просили проводити розгляд кримінального провадження за їх відсутності. Враховуючи, що за відсутності потерпілих можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, то вирішено питання про проведення судового розгляду без потерпілих.
З урахуванням думки сторін та беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію злочину, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та необхідність призначення йому покарання.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, оскільки він раніше вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, судимість за який не погашена і не знята.
Призначаючи обвинуваченому покарання відповідно до загальних засад призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК Україн
и, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання.
Так, обвинувачений вчинив злочин, що згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання, немає офіційного місця роботи, на обліку у лікаря-психіатра в комунальному лікувально-профілактичному закладі «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» не перебуває, не перебуває на обліку і в Чернігівському обласному наркологічному диспансері. За даними первинної медичної документації на «Д» обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська Центральна районна лікарня» також не перебуває. ОСОБА_4 не одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності і злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, інкримінований злочин вчинив після ухвалення 19.06.2017 року вироку Ріпкинським районним судом Чернігівської області, яким його засуджено за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд враховує рецидив злочину, оскільки обвинувачений має судимість за умисний злочин, передбачений ст.289 КК України.
Беручи до уваги ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, який раніше був судимий і знову вчинив аналогічний злочин, ніде не працював, легальних засобів до існування не мав, суд вважає неможливим призначення менш суворого ніж позбавлення волі покарання з числа передбачених ч. 2 ст. 185 КК України альтернативних видів покарань, та приходить до висновку, що покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження нових злочинів, а також таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.
Відповідно до частини 1 статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Так, в судовому засіданні встановлено, що вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2017 року, який набрав законної сили 04 серпня 2017 року, ОСОБА_4 був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.
Згідно п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при вчиненні нового злочину особою, яка відбувала покарання у виді позбавлення волі, його невідбутою частиною треба вважати строк, який залишився на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за новий злочин, а якщо такий захід не обирався, - то строк, який залишився після постановлення останнього за часом вироку.
Виходячи з викладеного, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком належить вважати строк покарання, що було призначене вироком суду до реального відбування, але на час вчинення нового злочину ще не відбувалось засудженим.
Як вбачається з довідки про судимість ОСОБА_4 , останній після ухвалення 19.06.2017 року вироку Ріпкинським районним судом Чернігівської області перебував у розшуку з 06.09.2017 року.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, з`ясовано, що 23 жовтня 2017 року ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та з метою виконання вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.06.2017 року у кримінальному провадженні № 743/267/17.
Після закінчення строку дії даної ухвали ОСОБА_4 20 січня 2018 року прибув для відбування покарання за вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.06.2017 року до Черкаської виправної колонії № 62.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив інкримінований злочин після ухвалення вироку Ріпкинським районним судом Чернігівської області від 19.06.2017 року до його реального відбування, запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не застосовувався, тому невідбутою частиною покарання ОСОБА_4 за попереднім вироком, буде строк покарання, який призначений цим вироком, тобто позбавлення волі на строк п`ять років.
За правилами ст.100 КПК України речові докази:
- картонна коробка від відеореєстратора «MioMIVue 388», яка відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 23 січня 2018 року передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , необхідно залишити потерпілій ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон «Prestigio Multi Phone 4040», який відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 14 грудня 2017 року передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , необхідно залишити потерпілому ОСОБА_7 ;
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Судові витрати відсутні.
Керуючись ст. 369-371, 373-375 КПК України, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.06.2017 року і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років і шість місяців.
Строк відбування покарання обчислювати з 26 лютого 2018 року.
- картонна коробка від відеореєстратора «MioMIVue 388», яка відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 23 січня 2018 року передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити потерпілій ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон «Prestigio Multi Phone 4040», який відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 14 грудня 2017 року передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити потерпілому ОСОБА_7 ;
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1