Справа № 159/132/18
Провадження № 1-кп/159/115/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002670 від 02.12.2017 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кричевичі, Ковельського району, Волинської області, українця, громадянина України, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: в АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 01 грудня 2017 року, близько 13 год. 00 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні колишньої сільської ради, що в АДРЕСА_3 , яке на даний час не використовується, куди останній зайшов для того, щоб справити природні потреби, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, шляхом вільного доступу, таємно викрав сім металевих дверцят пічного опалення (груби), завдавши тим самим Велицькій сільській раді Ковельського району майнової шкоди на загальну суму 1250,78 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та представник потерпілого подали суду угоду про примирення, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України.

За умовами укладеної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся у вчиненому та відшкодував завдану представнику потерпілого майнову шкоду. Також вказаною угодою визначено узгоджене покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до укладеної угоди, сторонами погоджено, що під час досудового розслідування представнику потерпілого відшкодовано матеріальні збитки, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру представник потерпілого до обвинуваченого немає. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, визначені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений, його захисник та представник потерпілого вважають, що угода підлягає затвердженню.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечила проти затвердження угоди, укладеної 16.01.2018 між обвинуваченим та представником потерпілого.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 вчинено злочин, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, укладення угоди ініційовано одночасно з боку представника потерпілого та обвинуваченого, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України, завдана матеріальна шкода потерпілому повністю відшкодована.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст. 471 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищує міри покарання, визначеної санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілого ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав інкриміноване йому обвинувачення, ствердив добровільність укладення угоди і не заперечив проти її затвердження, погодився на призначення узгодженого покарання.

Представник потерпілого, захисник обвинуваченого та прокурор вважають, що угода підлягає затвердженню.

Укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України, не порушують права, свободи та інтереси сторін, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.3-7 ст.474 КПК України, не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого в дохід держави слід стягнути процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи.

Керуючись ст. ст. 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 16 січня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002670 від 02.12.2017.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

Речові докази у кримінальному провадженні: металеві частини конструкції пічного опалення, які передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 , - залишити у його володінні.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1361 (одну тисячу триста шістдесят одну) гривню 80 копійок стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.
Вирок на підставі угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому, захиснику, прокурору та представнику потерпілого.

Головуючий:ОСОБА_1