БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/2015/14-к
Провадження № 1-кс/497/257/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
щодо розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора та скасування постанови слідчого

05.09.2014 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: заявника ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград Одеської області скаргу ОСОБА_4 щодо визнання протиправними бездіяльності слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 і працівників Болградської районної прокуратури, скасування постанови слідчого від 26.02.1014року щодо відмови у визнанні цивільним позивачем, витребування матеріалів кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:
28.07.2014 року до суду звернувся ОСОБА_4 зі скаргою, яку уточнював протягом судового засідання, та якою просив:

- витребувати для вивчення матеріали кримінального провадження №0000053, внесеного до ЄРДР 29.01.2013р.

- скасувати постанову слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 від 26.02.2014року - про відмову у задоволенні його, потерпілого ОСОБА_4 , заяви щодо визнання цивільним позивачем у кримінальному провадженні,

- визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 і процесуальних керівників кримінального провадження №0000053, внесеного до ЄРДР 29.01.2013р., щодо факту неповідомлення його, потерпілого ОСОБА_4 про винесення 26.02.2014року постанови за його заявою,

- поновити йому строк звернення до суду зі скаргою.

В обґрунтування скарги потерпілий ОСОБА_4 посилається на те, що в межах кримінального провадження №0000053, внесеного до ЄРДР 29.01.2013р. щодо факту завідомо неправдивого повідомлення про злочин і надання неправдивих свідчень у кримінальній справі №0, порушеній за старим КПК України, та у цивільних справах №2-1561-2002р. і №2-13/2005, №2-428/2005, пояснивши, що на його думку з-за неправдивих свідчень гр.гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 він, заявник ОСОБА_4 , незаконно притягувався до кримінальної відповідальності та переслідувався протягом 8ми років 6ти місяців 14ти днів, з яких 2а роки 5ть місяців 20ть днів незаконно утримувався під вартою (кримінальна справа була закрита за реабілітуючи підстав). Крім того, на думку заявника ОСОБА_4 , неправдивими свідченнями гр.гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 йому, заявнику були спричинені збитки в розмірі 4.852.990грн.80коп., у зв`язку з чим, за його, ОСОБА_4 , повідомленням про кримінальне правопорушення, і було розпочате досудове розслідування кримінального провадження №0000053, що було внесене до ЄРДР 29.01.2013р. і в межах якого він, ОСОБА_4 , був визнаний потерпілим постановою слідчого, проте, на його, потерпілого заяву про визнання його цивільним позивачем, слідчий виніс незаконну постанову у відмові у задоволенні заяви, чим було порушене його, заявника право на доступ до правосуддя. Також заявник ОСОБА_4 , стверджуючи, що він не був повідомлений слідчим про існування такої постанови, чим був позбавлений права на своєчасне її оскарження, а неповідомлення його, потерпілого ОСОБА_4 , про наявність такої процесуальної дії, є неправомірною бездіяльністю як з боку слідчого так і з боку процесуальних керівників кримінального провадження - групи прокурорів, що була утворена для ефективного керівництва досудовим розслідуванням провадження.

Судове засідання з розгляду скарги було призначене на 30.07.2014року, проте, за клопотанням сторін відкладене до отримання судом матеріалів кримінального провадження, які, за повідомленням прокурора, були направлені до прокуратури Одеської області для визначення підслідності.

На призначену судом дату 20.08.2014року до суду не надійшли витребувані матеріали кримінального провадження, і лише у судове засідання 05.09.2014року вони були доставлені прокурором Болградської районної прокуратури.

У судовому засіданні заявник підтримав доводи своєї скарги і просив задовольнити її в повному обсязі.

Слідчий і прокурор, заперечуючи у судовому засіданні проти твердження скаржника щодо наявності бездіяльності слідчого та прокурорів в межах проведення досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження, стверджуючи, що він, потерпілий ОСОБА_4 , повідомлявся поштовим відправленням щодо вирішення питання за його заявою, надавши на підтвердження ксерокопії аркушів книги обліку вихідної кореспонденції Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області за №883 том1, 2014рік, де за датою 26.02.2014року зафіксоване вихідне відправлення на ім`я потерпілого ОСОБА_4 за №1765.

Слідчий ОСОБА_7 суду пояснив, що поштове відправлення з копією його Постанови від 26.02.2014року - про відмову у задоволенні потерпілого ОСОБА_4 , заяви щодо визнання цивільним позивачем у кримінальному провадженні направлялося простим відправленням без повідомлення, оскільки по місту Болград усі такі листи до своїх адресатів доходять.

ОСОБА_4 наполягав, що він не отримував цього відправлення, а про існування постанови від 26.02.2014року - про відмову у задоволенні його, потерпілого ОСОБА_4 , заяви щодо визнання цивільним позивачем у кримінальному провадженні, він дізнався у червні 2014року, коли знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні просив залишити скаргу ОСОБА_4 без задоволення в повному обсязі, вважаючи її необґрунтованою, оскільки постанова слідчого від 26.02.2014року - про відмову у задоволенні його, потерпілого ОСОБА_4 , заяви щодо визнання цивільним позивачем у кримінальному провадженні, не є відмовою у прийнятті заяви чи відмовою у визнання цивільним позивачем на певну суму, а лише є відмовою у визнанні цивільних вимог щодо певних осіб, які не визнані підозрюваними чи обвинуваченими у кримінальному провадженні; крім того, вказане кримінальне провадження направлене прокурору відділу прокуратури Одеської області для визначення підслідності у зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування було з`ясовано, що свідчення гр.гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 в межах кримінальної та цивільних справ, надавалися у Приморському та в апеляційному судах в м.Одеса, тому підслідністю цього провадження є місце ймовірного злочину м.Одеса, і, оскільки питання щодо підслідності вирішуються прокурором обласної прокуратури, кримінальне провадження і було йому направлене для вирішення такого питання.

Вислухавши доводи заявника, що підтримав свою скаргу, просив її задовольнити, вислухавши пояснення слідчого і думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, вважаючи, що у вказаному кримінальному провадженні відсутній факт бездіяльності слідчого та прокуратури і виконувалися усі можливі дії щодо встановлення істини в ході досудового розслідування провадження, ретельно вивчивши матеріали, надані заявником, слідчим та прокуратурою, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів ОСОБА_4 в частині поважності причин пропуску ним строку звернення до суду зі скаргою, а також в частині наявності підстав для визнання його цивільним позивачем, проте відсутні підстави для задоволення скарги в частині визнання протиправною бездіяльність слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 і процесуальних керівників кримінального провадження №0000053, внесеного до ЄРДР 29.01.2013р., щодо факту неповідомлення його, потерпілого ОСОБА_4 про винесення 26.02.2014року постанови за його заявою, за наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.303 та 304 КПК України в ході досудового провадження може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, наряду з невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, також і у нездійсненні інших процесуальних дій, строк подання скарги регламентується: протягом 10-ти днів з моменту прийняття рішення , вчинення дії або бездіяльності, якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання її копії.

З наданої ОСОБА_4 скарги вбачається, що він оскаржує бездіяльність працівників правоохоронних органів у сенсі відсутності повідомлення його, скаржника, про наявність Постанови слідчого від 26.02.2014р. щодо відмови у визнанні його, ОСОБА_4 , цивільним позивачем у кримінальному провадженні, проте факт бездіяльності слідчого не підтвердився у судовому засіданні, оскільки з наданих доказів вбачається, що слідчим направлялося поштове відправлення ОСОБА_4 26.02.2014року і номер відправлення, згідно журналу вихідної кореспонденції, відповідає номеру супровідного листа, що міститься в наданих суду для вивчення матеріалах провадження.

Що ж до твердження ОСОБА_4 про те, що він не отримував цього відправлення, то, з огляду на те, що суду не представлено доказів отримання ним копії постанови слідчого від 26.02.2014року, суд вважає, що заявником не пропущений строк для оскарження Постанови, оскільки, згідно наданих матеріалів і доказів, копію Постанови ОСОБА_4 отримав фактично лише 21.07.2014року і оскаржив подав скаргу на неї до суду 28.07.2014року.

Тому скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого від 26.02.2014року підлягає розгляду по суті.

З неаданих суду матеріалів вбачається, що 29.01.2013р. за №0000053 до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне провадження за заявою ОСОБА_4 щодо факту завідомо неправдивого повідомлення про злочин і надання неправдивих свідчень гр.гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у кримінальній справі №0, що була порушена за старим КПК України, та у цивільних справах №2-1561-2002р. і №2-13/2005, №2-428/2005, в межах яких заявник ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності, утримувався під вартою і кримінальна справа була закрита за реабілітуючих підстав; заявник ОСОБА_4 вважає, що неправдивими свідченнями гр.гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 йому були спричинені збитки в розмірі 4.852.990грн.80коп., у зв`язку з чим, за його, ОСОБА_4 , повідомленням про кримінальне правопорушення, і було розпочате досудове розслідування кримінального провадження №0000053, що було внесене до ЄРДР 29.01.2013р. і в межах якого він, ОСОБА_4 , постановою слідчого від 15.05.2013року був визнаний потерпілим.

26.02.2014року ОСОБА_4 , потерпілий у кримінальному провадженні №0000053, направив слідчому позовну заяву про стягнення на його користь суми моральної шкоди та матеріальних збитків, завданої на його думку, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , в розмірі 4.852.990грн.80коп.

Відповідно до ст.61 чинного КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний позивач мас права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Цивільний позивач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень потерпілому. При визначенні особи як цивільного позивача у кримінальному провадженні слід виділити дві категорії учасників цих правовідносин, а саме: фізичну особу, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридичну особу, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди. Обов`язковою умовою визнання особи цивільним позивачем є пред`явлення в кримінальному провадженні цією особою цивільного позову. Інших процесуальних документів, таких як винесення постанови слідчим чи прокурором або ухвали суду про визнання особи цивільним позивачем, закон не вимагає. З моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду особа стає учасником процесу та набуває прав, передбачених ст. 61 КПК. Особливості та порядок пред`явлення позову у кримінальному провадженні регулюються ст. 128 КПК. Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені ст. 55 КПК для потерпілого, у частині, що стосуються цивільного позову, незалежно від того є ця особа фізичною особою чи юридичною. Підтримувати цивільний позов може сам потерпілий або його законний представник Відповідно до ст. 63 КПК відмовитися від позову може тільки сам цивільний позивач. Представник цивільного позивача може користуватися цим правом тільки за домовленістю із цивільним позивачем. Законний представник неповнолітнього цивільного позивача також повинен погоджувати свою позицію з позивачем. Відмовитися від позову загальний позивач може до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Орган досудового розслідування зобов`язаний надати цивільному позивачу інформацію про прийняті процесуальні рішення у кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, долучивши до інформації їх копії. Випадки та порядок інформування передбачені у статтях 56,111,112 КПК.

Відповідно до ст.62 чинного КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний відповідач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також мас право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього. Цивільний відповідач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує його копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень підозрюваному, обвинуваченому. У кримінальному процесі майнову та моральну відповідальність за цивільним позовом несе особа, яка вчинила злочин, - підозрюваний обвинувачений. Проте у багатьох випадках ця відповідальність покладається не на підозрюваного обвинуваченого, а на інших осіб, які іменуються цивільними відповідачами. Як цивільні відповідачі можуть бути притягнуті батьки, опікуни, піклувальники та інші особи, а також підприємства, установи та організації, які в силу закону несуть матеріальну та моральну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому гл. 9 КПК.

Хто саме несе цивільну відповідальність у кримінальному провадженні, вирішується на основі чинного цивільного законодавства, якщо не буде доведено, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Для притягнення як цивільного відповідача закон не вимагає, аби особа, яка провадить розслідування кримінального провадження, суддя виносили постанову, а суд - ухвалу, для цього необхідно, щоб було заявлено позов, тобто з фактичного моменту заявлення позову.

І з цього моменту виникають права та обов`язки цивільного відповідача, передбачені ст. 42 КПК у частині заявленого позову. Особа, яка провадить кримінальне провадження, прокурор та суд повинні роз`яснити цивільному відповідачу його процесуальні права та забезпечити можливість їх здійснення. Випадки та порядок інформування цивільного відповідача про прийняті процесуальні рішення у кримінальному провадженні щодо цивільного позову та отримання їх копії у випадках та в порядку, встановлених КПК, передбачені у статтях 42,111,112 КПК.

З наведеного вбачається, що статус цивільного позивача у кримінальному провадженні особа набуває з моменту подання цивільного позову, тому слідчий своєю постановою від 26.02.2014року про відмову у визнанні цивільним позивачем ОСОБА_4 , дійшов хибного висновку через те, що, як він пояснив суду, у кримінальному провадженні відсутні особи, які визнані підозрюваними чи обвинуваченими, тобто, яких можна визнати винними. Отже, оскільки КПК і ЦПК України наділяє правом лише відповідача назвати особу позивачем, а визнати відповідача неналежним наділений повноваженням лише суд під час розгляду цивільної справи або цивільного позову у кримінальному провадженні, суд дійшов висновку, що слідчий передчасно, за відсутності винних осіб, визнав в межах кримінальної справи осіб неналежними відповідачами, позбавивши їх тим самим прав відповідачів надавати заперечення щодо вимог, які до нього пред`являються, надавати докази, знайомитися з матеріалами справи, тощо.

Таким чином, з наданих суду матеріалів кримінального провадження та пояснень слідчого і прокурора вбачається відсутність факту бездіяльності слідчого та прокуратури щодо повідомлення заявника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000001 від 29.11.2013р. про винесення слідчим 26.02.2014року Постанови, проте сама Постанова слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 від 26.02.2014року - про відмову у задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_4 щодо визнання його, потерпілого, цивільним позивачем у кримінальному провадженні, підлягає скасуванню, як необґрунтована.

Керуючись ст.ст.61,62,303-307,309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Поновити скаржнику строк для оскарження постанови слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 від 26.02.2014року як пропущений з поважної причини.

Скасувати постанову слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 від 26.02.2014року про відмову у визнанні ОСОБА_4 цивільним позивачем у кримінальному провадженні №0000053 від 29.01.2013р.

Вимогу скарги ОСОБА_4 щодо визнання факту бездіяльності слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 і процесуальних керівників кримінального провадження №0000053, внесеного до ЄРДР 29.01.2013р., щодо неповідомлення його, потерпілого ОСОБА_4 про винесення 26.02.2014року постанови за його заявою про визнання цивільним позивачем залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: