Справа №463/4047/17
Провадження №1-кп/463/408/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2017 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у м. Львові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000786 від 08.08.2016 року, про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.303, ч.2 ст.302 КК України, суд, -
в с т а н о в и в:
09.08.2017 року до Личаківського районного суду м. Львова скеровано матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000786 від 08.08.2016 року, про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.303, ч.2 ст.302 КК України.
Ухвалою судді від 09.08.2017 року по данному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_6 заявлено клопотання про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №000786 прокурору з підстав недотримання вимог ст..ст.291,293 КПК України. Зокрема клопотання мотивує тим, що в порушення вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт не містить відомостей про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також прокурором було порушено передбачену ст..293 КПК України процедуру щодо вручення обвинуваченому та його захиснику обвинувального акту, а саме такий не було вручено останнім під розписку, а скеровано « Новою поштою». Крім того, в обвинувальному акті та в доданих до нього письмових документах при зазначенні реєстраційного номера кримінального провадження було допущено помилку шляхом пропуску цифри «0».
Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечив з підстав його необґрунтованості та безпідставності.
Обвинувачений ОСОБА_8 клопотання захисника підтримав.
Інші учасники процесу у вирішенні питання про повернення обвинувального акту прокурору поклались на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження та додані до нього письмові документи, суд вважає, що клопотання слід задоволити виходячи з наступних підстав.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Статтею 291 КПК України закріплено загальні вимоги до обвинувального акту. Так, згідно ч.2 вказаної статті, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.303 КК України, тобто у сутенерстві, яке вчинено організованою групою, яке у відповідності до п.1 примітки до вказаної статті полягає у забезпеченні заняття проституцією іншою особою. А також за ч.2 ст.302 КК України, у створення та утриманні місць розпусти, а також звідництві для розпусти, вчинені з метою наживи організованою групою.
Таку правову кваліфікацію передбачено диспозиціями статтей, за якими обвинувачується ОСОБА_8 .
Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №000786, який не відповідає №0000786, який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідуваньвід 08.08.2016 року, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що з корисливих мотивів та особистого збагачення з метою вчинення сутенерства у невстановлений досудовим розслідуванням час організував стійку організовану групу, до якої увійшли обвинувачені та інші особи, які слідством не встановлені. Всі учасники мали єдиний намір з метою особистого збагачення шляхом забезпечення діяльності групи з надання платних інтимних послуг особами жіночої статі, перебуваючи у міцних зв`язках розробили правила поведінки кожного з учасників групи, діяли згідно розробленого та відомого усім учасникам групи плану на виконання злочинної мети, чітко виконували відведені їм функції.
Слідство вказує, що ОСОБА_8 був наділений функціями організатора, які полягали у підшукуванні приміщень, організації стриптиз клубів, в яких в тому числі надавались платні інтимні послуги, контролі працівників нічних закладів: директорів, адміністраторів, касирів, барменів, офіціантів, танцівниць та ін., займався господарською діяльністю клубів, отримував звіти через мережу Інтернет про прибутки та витрати, контролював жінок, які мали надавати послуги інтимного характеру, розподіляв доходи між учасниками угрупування.
Вказуючи в обвинувальному акті на чіткий розподіл ролей в обвинуваченні щодо кожного, в такому відсутня правова кваліфікація відповідно до положень Загальної частини КК України.
Відповідно до ст.91 КПК України, обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні є подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; та ін.
Важливим є саме виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки правильне їх відображення має суттєве значення для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Що стосується обвинувального акту то такий є сумбурним, неконкретизованим та непослідовним у викладі, наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності не дають повного уявлення стосовного кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що в свою чергу не дає можливості зіставити фактичну складову з його юридичною формулою.
У відповідності до диспозиції ч.1 ст.302 КК України, об`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення характеризується діянням у формі: створення або утримання місць розпусти, а також звідництво для розпусти.
Як вбачається з обвинувального акту слідством не конкретизовано вид діяння, передбачені ч.1 ст.302 КК України, які ставляться у вину обвинуваченому, а також не зазначено час, місце та спосіб їх вчинення, не розкрито суті звідництва та розпусти з вказівкою часу, місця та учасників, відсутня вказівка на мету (нажива), тобто недотримано не лише фактичну форму, але й юридичну (правова кваліфікація у відповідності до положень диспозиції статті КК України).
Щодо викладу обвинувачення за ст. 303 КК України щодо сутенерства, яке передбачає дії особи по забезпеченню зайняття проституцією іншою особою, то таке здійснено без вказівки на час, місце, спосіб та осіб, які займались проституцією.
Крім того, аналізуючи зазначені захисником мотиви для повернення обвинувального акту, суд вважає обґрунтованими та таким, що перебувають у логічному зв`язку із положеннями кримінального процесуального законодавства, його покликання про порушення прокурором, передбаченої ст.293 КПК України процедури щодо вручення обвинуваченому та його захиснику обвинувального акту під розписку. Оскільки як встановлено судом вказаної процедури прокурором дотримано не було, обвинувальний акт під розписку не вручено, а в порушення ст.293 КПК України скеровано «Новою поштою».
Щодо інших обвинувачених, які не просили повернути обвинувальний акт прокурору та у вирішенні даного питання поклались на розсуд суду, допущено такі ж порушення, тобто без конкретизованого викладу вищезазначених норм.
Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що недотримання вимог кримінального процесуального закону щодо відповідності способу викладу в обвинувальному акті формулювання обвинувачення впливає на права учасників кримінального провадження, зокрема щодо забезпечення права на справедливий суд, яке полягає в негайній і детальній поінформованості зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обвинувачення є офіційним доведенням до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально-караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення (як визначає диспозиція конкретної статті КК України).
А тому суд вважає, що обвинувальний акт слід повернути прокурору у зв`язку з його невідповідністю положенням та вимогам ст.291 КПК України, та виконання вищезазначених вимог.
Керуючисьст.ст. 291, 314, 372 КПК України, -
у х в а л и в:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000786 від 08.08.2016 року, про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.303, ч.2 ст.302 КК України - повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1