У Х В А Л А
11 жовтня 2017 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0005305, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:
11.10.2017 до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0005305, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, мотивоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.10.2017 до Білоцерківського ВП по телефону надійшло повідомлення від о/у ВКП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про те, що 10.10.2017 поблизу буд. №4 вул. Поповича м. Узин, був зупинений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що в належній йому барсетці має речовину схожу на наркотичну.

10.10.2017 виїздом слідчо-оперативної групи на місце зупинення, а саме Білоцерківський район, м. Узин, вул. Поповича, поблизу буд. №4, було проведено огляд місця події, в ході якого в присутності понятих в належній ОСОБА_5 , барсетці коричневого кольору, що знаходилась на поверхні дерев`яного стола було виявлено паперовий згорток в якому було виявлено кристалоподібну речовину білого кольору ззовні схожа на наркотичний засіб, яку разом з паперовим згортком було упаковано в спеціальний поліетиленовий пакет №4225322 та вилучено до Білоцерківського ВП в якості речового доказу, для проведення судових експертиз.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши доводи слідчого ОСОБА_3 , яка просила задовольнити клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
10.10.2017 до Білоцерківського ВП по телефону надійшло повідомлення від о/у ВКП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про те, що 10.10.2017 поблизу буд. №4 вул. Поповича м. Узин, був зупинений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що в належній йому барсетці має речовину схожу на наркотичну.

10.10.2017 виїздом слідчо-оперативної групи на місце зупинення, а саме Білоцерківський район, м. Узин, вул. Поповича, поблизу буд. №4, було проведено огляд місця події, в ході якого в присутності понятих було виявлено паперовий згорток в якому було виявлено кристалоподібну речовину білого кольору ззовні схожа на наркотичний засіб, яку разом з паперовим згортком було упаковано в спеціальний поліетиленовий пакет №4225322 та вилучено в якості речового доказу, для проведення судових експертиз.

Відповідно до п.п. 3,4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, та одержані внаслідок його вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення може здійснюватися також під час обшуку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Отже, суд приходить до висновку, що слідчий надав суду достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167-168, 170-173 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучений в ході огляду місця події з належної ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , барсетки коричневого кольору, паперовий згорток з кристалоподібною речовину білого кольору ззовні схожою на наркотичний засіб, який було упаковано в спеціальний поліетиленовий пакет №4225322, з метою подальшого визнання його речовим доказом та проведення судових експертиз.

Арештом визначити заборону зберігання, користування, розпорядження зазначеним майном їх власника та інших осіб.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити зберігання та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1