Справа № 787/68/17
номер провадження 1-кп/558/48/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2017 року смт. Демидівка
Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000056, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. П`ятихатки, Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, раніше судимого:

15 квітня 1999 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140 КК України на два роки позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України застосовано відстрочку виконання вироку суду на два роки з сплатою штрафу в розмірі 800 гривень;

3 квітня 2000 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 81, ст. 43 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;

31 травня 2005 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі;

9 вересня 2005 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України на два роки три місяці позбавлення волі;

9 червня 2011 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 129 КК України на чотири місяці арешту, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році» звільнений від відбування призначеного покарання;

25 грудня 2015 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125, ст. 70 КК України на три роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , захисник адвокат ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:
12 лютого 2017 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , будучи у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи в житловому будинку, що належить ОСОБА_7 , і знаходиться в АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_8 , з яким розпивали алкогольні напої у вказаному будинку, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс один удар ножем в область живота ОСОБА_9 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого (в ділянці 9-10 ребра справа лінійна рана розміром 1,5х1 см) ножового поранення правого підребер`я з наскрізним пораненням правої долі печінки, кута товстої кишки, заочеревинної гематоми, внутрішньочеревної кровотечі, геморагічного шоку ІІІ-го ступеня, які згідно висновку експерта № 55 від 25 березня 2017 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Крім того, на початку березня 2015 року, точної дати не встановлено, ОСОБА_3 умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав, на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471 XII від 17 червня 1992 року, незаконно привласнив знайдені неподалік м. Димитров Донецької області двадцять 7,62х39 мм проміжних патронів з кулями зі сталевими сердечниками зразка 1943 року та шістдесят один бойовий проміжний патрон 5,45х39 мм зразка 1974 року з кулями зі сталевими сердечниками «ПС» (7Н6, 7Н6М), які згідно висновку експерта № 1.2-114/17 від 10 березня 2017 року відносяться до категорії боєприпасів до вогнепальної стрілецької зброї та придатні для стрільби, та які перевіз до місця свого проживання АДРЕСА_1 , та зберігав за вказаною адресою до 15 години 00 хвилин 24 лютого 2017 року, тобто до часу вилучення вказаних патронів під час проведення обшуку житлового будинку праціниками поліції, за місцем проживання ОСОБА_10 .

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та за ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає вірною.

Так, під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав та дав показання про те, що 12 лютого 2017 року приблизно о 21-й годині він з ОСОБА_11 прийшли до ОСОБА_7 . Там були ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . В кімнаті будинку вони трохи випили (пили горілку), а потім ОСОБА_5 почав до нього чіплятися, що нібито він колись взяв у нього телефона. Через деякий час ОСОБА_5 почав суперечку з ОСОБА_12 . Він заступився за ОСОБА_12 , після чого потерпілий ОСОБА_5 знову розпочав суперечку з ним за телефон. В ході такої суперечки він та ОСОБА_5 почали шарпати за одяг один одного, ОСОБА_5 його штовхнув, від чого він впав на підлогу, а ОСОБА_5 сидів на ньому та бив руками по голові. Коли хтось з присутніх відтягнув ОСОБА_15 від нього, то він встав з підлоги та сів на диван на якому лежав ОСОБА_7 . Потерпілий ОСОБА_5 пішов сів за стіл, за яким усі присутні розпивали алкогольні напої. Коли він сів на дивані, то відчув, що на дивані, щось лежить, то був ніж. Він взяв у ліву руку знайдений ніж та його тримав. В той час потерпілий ОСОБА_5 продовжував з ним суперечку, ображав його, а він у відповідь словесно образив потерпілого. Після чого потерпілий ОСОБА_5 встав із-за столу, підійшов до нього та замахнувся правою рукою, щоб нанести йому удар, а він в той час відхилився та лівою рукою, в якій тримав ножа, вдарив потерпілого в живіт, у праву сторону. Від удару потерпілий впав на підлогу, а він казав щоб хтось з присутніх викликав швидку медичну допомогу. Після цього він вийшов з будинку, коли йшов по дорозі, то ніж викинув біля дороги. Тієї ж ночі його затримали.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 дав показання про те, що з жовтня 2014 року по березень 2015 року перебував у зоні проведення Антитеротистичної операції у Донецькій області. В той час знайшов патрони, які, як пізніше виявив, коли приїхав додому, поклав у рюкзак. Коли приїхав додому, приблизно через тижнів два, у рюкзаку виявив патрони, які у поліетиленовому пакеті виніс та заховав під тумбочку в коморі будинку у якому проживає. Патрони заховав, щоб їх не знайшов син його дружини. Один патрон залишив у тумбочці в кімнаті будинку. Патрони планував пізніше викинути. Патрони знаходилися в будинку у якому він проживав до того часу, коли працівники поліції прийшли проводити обшук та патрони знайшли і вилучили. На той час він був вже затриманий та перебував під вартою.

У вчиненому щиро розкаюється, просить не призначати суворого покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов, в інтересах держави в особі, Радивилівської районної лікарні про відшкодування витрат за перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні в розмірі 1462,29 гривень визнав в повному обсязі.

Цивільний позов потерпілий ОСОБА_5 не заявляв.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо місця та часу спричинення йому тілесних ушкоджень та дав показання про те, що в будинку ОСОБА_7 між ним та ОСОБА_3 була суперечка через мобільний телефон, оскільки він вважає, що ОСОБА_3 забрав його телефон. Під час суперечки міг вдарити ОСОБА_3 . Після суперечки ОСОБА_3 сказав, що треба поговорити, після чого він з ОСОБА_3 вийшли в коридор будинку. В коридорі під час розмови, ОСОБА_3 нічого не кажучи, вдарив його ножем в живіт справа. Він відштовхнув ОСОБА_3 від себе. Після цього, ступивши декілька кроків у кімнату, він впав на підлогу. ОСОБА_3 вдарив його ножем у живіт, але ножа він не бачив у руках обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дав показання аналогічні показанням потерпілого, додаткового пояснивши, що коли розпивали алкогольні напої в будинку ОСОБА_7 , там між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 виник конфлікт, вони штовхали один одного. Після цього знову розпивали алкогольні напої. А через деякий час ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вийшли в коридор. Коли він виходив на вулицю курити, то обвинувачений і потерпілий в коридорі сперечалися через якийсь телефон. Коли повернувся в будинок, то потерпілий лежав на підлозі, на його одязі була кров. ОСОБА_14 викликала швидку. Обставини тієї події не зовсім добре пам`ятає, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_13 дала показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_17 своїми показаннями підтвердила показання потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_13 .

Крім того, свідок ОСОБА_14 дала показання про те, що в той вечір бачила в руках ОСОБА_3 ніж з зеленою ручкою.

Свідок ОСОБА_13 своїми показаннями підтвердила, що ніж, наданий їй для огляду в судовому засіданні по даному судовому провадженні є саме тим ножем, що був у будинку ОСОБА_7 . Такий ніж не могли знайти в будинку приблизно тиждень перед тією подією, а 12 лютого 2017 року він був у руках ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердила, що наданий для огляду ніж є саме тим ножем, якого вона бачила в руках ОСОБА_3 під час його конфлікту з потерпілим.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується об`єктивними доказами дослідженими судом.

Показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, що були дані останніми в судовому засіданні, щодо часу, місця заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_18 підтверджуються протоколом огляду місця події від 12 лютого 2017 року з фототаблицею до нього (а.п. 22-31 т. 1), згідно якого безпосереднім об`єктом огляду є господарство, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де під час проведення огляду виявлено на відстані двох метрів від входу у житловий будинок, а також на підлозі коридору та на килимі, що знаходився на підлозі кімнати речовину бурого кольору. Під час огляду місця події було вилучено змиви речовини бурого кольору на марлевий бинт, зріз із коврового покриття з речовиною бурого кольору.

Протоколом огляду предмета від 13 лютого 2017 року (а.п. 54-55 т. 1) згідно якого об`єктом обляду є добровільно видані ОСОБА_8 два джемпери на яких виявлено у нижній частині справа пошкодження розріз невеликого розміру та сліди речовини бурого кольору.

Протоколом огляду предмета від 13 лютого 2017 року (а.п. 91-94 т. 1) згідно якого об`єктом огляду є добровільно видані ОСОБА_3 куртка чорного кольору та камуфляжні штани на яких виявлено сліди речовини бурого кольору.

Згідно висновку експерта № 55 від 20 березня 2017 року встановлено, що у ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження у вигляді незначної припухлості розміром 4х2х1 в ділянці лобної частини голови, які згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.п. 98 т. 1).

Згідно протоколу огляду предмета від 5 березня 2017 року (а.п. 128) об`єктом огляду є ніж довжиною 240 мм, з руків`ям зеленого кольору.

Згідно протоколу отримання біологічних зразків для експертизи від 7 березня 2017 року (а.п. 133 т. 1) у ОСОБА_3 були відібрані зразки крові для експертизи.

Висновком експерта № 2.2-91/17 від 28 березня 2017 року встановлено, що у представленому на експертизу змиві виявлено кров людини, походження якої як від ОСОБА_9 , так і від ОСОБА_3 не виключається (а.п. 139-141 т.1).

Висновком експерта № 2.2-105/17 від 18 квітня 2017 року встановлено, що у представленому на експертизу фрагменті коврового покриття виявлено кров людини, походження якої, як від ОСОБА_9 , так і від ОСОБА_3 не виключається (а.п. 151-154 т.1).

Відповідно до висновку № 2.2.-106/17 від 18 квітня 2017 року (а.п. 162-165 т.1) встановлено, що у представлених на експертизу куртці та штанах виявлено кров людини, походження якої, як від ОСОБА_9 , так і від ОСОБА_3 не виключається.

Згідно висновку експерта № 2.2.-104/17 від 21 березня 2017 року (а.п. 173-175 т. 1) у наданому на експертизу ножі слідів крові не виявлено.

Висновок експерта № 53-мк від 3 квітня 2017 року (а.п. 179-182 т. 1) підтверджує те, що на тканині двох джемперів ОСОБА_9 виявлені по одному колото-різаному пошкодженню тканини, розташованих у середніх третинах передів справа. Дані колото-різані пошкодження тканини на предметах одягу виникли одночасно, внаслідок однієї травмуючої дії плоским односторонньо загостреним колюче-ріжучим знаряддям на зразок клинка ножа та могли бути заподіяні клинком ножа, представленного на експертизу, оскільки він має відповідні конструктивні характеристики, а рівно і від дії іншого колюче-ріжучого травмуючого знаряддя з подібними конструктивними характеристиками.

Відповідно до висновку експерта № 55 від 25 березня 2017 року (а.п 189-190 т. 1) у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого (в ділянці 9-10 ребра справа лінійна рана розміром 1,5х1 см) ножового поранення правого підребер`я з наскрізним пораненням правої долі печінки, кута товстої кишки, заочеревинної гематоми, внутрішньочеревної кровотечі, геморагічного шоку ІІІ-го ступеня. Вказані вище тілесні ушкодження виникли від однієї дії гострого предмета, могли утворитися від удару ножем, можуть відповідати терміну, вказаному в постанові слідчого, та згідно п. 2.1.3. к) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Крім того, у ОСОБА_9 виявлено по правій привушній ділянці незначну гематому діаметром 3 см. В правій тім`яній ділянці підшкірну гематому діаметром 4 см. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого (-их) предмету (-тів), могли утворитися від ударів руками та/чи ногами (чи внаслідок дії інших тупих предметів і які згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Загалом, локалізація та механізм виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 , може відповідати механізмові на який він вказує під час проведення слідчих дій шляхом нанесення удару ножем в зазначену ділянку.

Під час проведення слідчих дій ОСОБА_3 зазначав, що потерпілий сам наткнувся на ножа, коли він його тримав у руці, що зважаючи на тяжкість встановленого поранення є мало ймовірним, однак утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 за обставин на які вказує підозрюваний також не виключається.

Відповідно до розрахунку витрат на утримання потерпілого в стаціонарі Радивилівської районної лікарні № 515 від 5 квітня 2017 року (а.п. 192, 193 т. 1) витрати Радивилівської районної лікарні на утримання потерпілого ОСОБА_9 на стаціонарному лікуванні з 12 по 23 лютого 2017 року складають 1462,29 гривень.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 21 березня 2017 року (а.п. 195-211 т. 1) ОСОБА_3 відтворив обставини та механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_18 12 лютого 2017 року.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 12 квітня 2017 року (а.п. 227-233 т. 1) свідок ОСОБА_14 відтворила обставини та механізм спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_18 12 лютого 2017 року.

Протокол пред`явлення речей для впізнання від 12 квітня 2017 року вказує на те, що свідок ОСОБА_14 впізнала ніж, яким ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_18 (а.п. 234-238 т. 1).

Разом з тим, показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо обставин вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та визнання ним вини у вчиненні вказаного злочину підтверджується наступними доказами.

Протоколом обшуку від 24 лютого 2017 року з фототаблицею до нього (а.п. 111-122 т. 1) згідно якого встановлено, що під час проведення обшуку житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_10 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22 лютого 2017 року (а.п. 10, 11 т. 2), виявлено та вилучено у коморі, на підлозі під тумбочкою, 80 штук патронів - 20 патронів з яких схожі на патрони калібру 7,62 мм та 60 патронів схожі на патрони калібру 5,45 мм. В житловій кімнаті № 2, в тумбочці, виявлено барсетку чорного кольору в якій знаходився патрон ззовні схожий на патрон калібру 5,45 мм.

Відповідно до висновку № 1.2.-114/17 від 10 березня 2017 року (а.п. 36-42 т. 2) з 81-го патрона, які були вилучені 24 лютого 2017 року під час проведення обшуку у господарстві ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , 20-ть предметів зовні схожі на патрони, є 7,62х39 мм проміжними патронами з кулями зі сталевими сердечниками зразка 1943 року, які застосовуються для стрільби з бойової вогнепальної зброї калібру 7,62х39 мм, а також мисливської зброї, переробленої з бойових зразків зброї. 61-н предмет, ззовні схожий на патрони, є 5,45х39 мм бойовими проміжними патронами зразка 1974 року з кулями зі сталеними сердечниками «ПС», які застосовуються для стрільби з 5,45 мм автомата Калашнікова АК-74 та його модифікацій, 5,45 мм ручного кулемета Калашнікова РПК-74 та його модифікацій (РПК-74Н, РПКС-74, РПКС-74Н), 5,45 мм автомата Ніконова АН-94 та інших зразків зброї призначених для стрільби 5,45 мм патронами.

Вказані 81-н патрон являються боєприпасами до вогнепальної стрілецької зброї та є придатними до стрільби.

Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, є такими, що зібрані у відповідності до вимог діючого кримінального процесуального законодавства.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом ножа, що визнаний речовим доказом у даному провадженні, а також протоколу огляду такого ножа, висновки експертиз щодо дослідження такого ножа.

Судом встановлено, що ніж, який визнаний речовим доказом у даному провадженні був виявлений працівниками поліції та оглянутий слідчим з складенням протоколу огляду предмета.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 своїми показаннями підтвердила те, що оскільки здійснювала догляд власника будинку, в якому були заподіяні тілесні ушкодження потерпілому, то наданий їй для огляду ніж є саме тим ножем, що знаходився в будинку ОСОБА_7 . І саме цей ніж вона бачила в руках у обвинуваченого ОСОБА_3 , коли він стояв над потерпілим після нанесення йому удару ножем.

Крім того, свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердила те, що саме наданий їй для огляду в судовому засіданні ніж, вона бачила в руках обвинуваченого ОСОБА_3 після того, як були заподіяні тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_18 .

Інші докази, а саме: висновки експертів щодо дослідження одягу потерпілого не суперечать доказам, дослідженим судом, та підтверджують заподіяння потерпілому тілесного ушкодження ножем, ймовірно тим, що визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Досліджені в судовому засіданні докази у своїй сукупності, підтверджують заподіяння ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_18 умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Сумнівів у достовірності інших доказів сторони судового провадження, потерпілий не висловлювали та не заявляли клопотань про виключення їх з числа доказів.

За таких обставин, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України, доведена дослідженими доказами у судовому провадженні.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння (а.п. 46 т. 1).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приймає до уваги тяжкість (згідно статті 12 КК України), ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів; обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують його; те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, вчинив повторні злочини під час іспитового строку (а.п. 68-97 т.2); дані про особу винного, який по місцю проживання характеризується посередньо (а.п. 64 т. 2), думку потерпілого щодо виду та міри покарання, а також поведінку самого потерпілого перед вчиненням обвинуваченим злочину відносно нього, та приходить до висновку про призначення покарання необхідного, достатнього для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів у межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі, та відповідно до вимог ст. 70 КК України, на строк ближче до меншої межі встановленої законом.

Відповідно до ст. 71 КК України, суд до покарання призначеного за даним вироком частково приєднує невідбуте покарання за вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 25 грудня 2015 року, яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді трьох років обмеження волі із звільненням від відбування призначеного покарання відповідно до ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку два роки.

При цьому, суд враховує положення ст. 72 КК України, відповідно до якої при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Отже, за вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 25 грудня 2015 року вважається невідбутим ОСОБА_3 строк покарання, що відповідно до ст. 72 КК України, становить один рік шість місяців позбавлення волі.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено, що витрати за перебування потерпілого ОСОБА_9 на лікуванні у Радивилівській районній лікарні з 12 по 23 лютого 2017 року складають 1462,29 гривень.

Оскільки дослідженими доказами по справі доведено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та встановлено що дії ОСОБА_3 щодо спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_18 перебувають у причинному зв`язку з понесеними витратами на лікування потерпілого, суд приходить до висновку, що цивільний позов в інтересах держави, в особі Радивилівської районної лікарні, про стягнення витрат за перебування потерпілого на лікуванні в Радивилівській районній лікарні в розмірі 1462,29 гривень, підлягає до задоволення.

Крім того, під час судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав вказаний цивільний позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Ч. 1 ст. 1206 ЦК України визначає, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Досліджені судом обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, не вказують на те, що ОСОБА_3 діяв при перевищенні меж необхідної оборони чи в стані сильного душевного хвилювання.

Задовільняючи цивільний позов про стягнення витрат за перебування потерпілого від злочину на лікуванні, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 гривень, що передбачено відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року за вирішення позову майнового характеру.

Підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від сплати судового збору не встановлено.

Потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Оскільки винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України доведена дослідженими доказами у даному судовому провадженні, суд приходить до висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 судових витрат, а саме: витрат на залучення експерта (проведення експертизи) в розмірі 4665,48 гривень (1100,50 гривень (а.п. 138 т. 1) + 1100,50 гривень (а.п. 150 т.1) + 1100,50 гривень (а.п. 161 т.1) + 660,30 гривень (а.п. 122 т. 1) + 703,68 гривень (а.п. 35 т.2) = 4665,48 гривень).

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. В судовому засіданні клопотань про зміну чи скасування такого запобіжного заходу сторони судового провадження не заявляли, а тому підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, на час до вступу вироку в законну силу, немає.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд приходить до висновку про необхідність зарахування ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 70, 71, 72, 121, 263 КК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 263 КК України і призначити покарання:

за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_3 призначити покарання шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за даним вироком, покарання, що не відбуте за вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 25 грудня 2015 року, визначивши остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання, тобто з 00 години 05 хвилин 13 лютого 2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 13 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, в особі Радивилівської районної лікарні, витрати за перебування потерпілого ОСОБА_9 на стаціонарному лікуванні в розмірі 1462 (Одна тисяча чотириста шістдесят дві) гривні 29 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 (Шістсот сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати (витрати на залучення експерта) в розмірі 4665 (Чотири тисячі шістсот шістдесят п?ять) гривень 48 копійок.

Речові докази:
- диск CD-R52X multi-speed (09089101) із відеозаписами 20170212_225812 та 20170212_230053, залишити при матеріалах кримінального провадження;

- куртку чорного кольору та камуфляжні штани, повернути власнику ОСОБА_3 ;

- светр світлого кольору, футболку червоного кольору, повернути власнику ОСОБА_18 ;

- два паперових конверти із зразками крові ОСОБА_3 , два паперових конверти із зразками крові ОСОБА_9 , паперовий конверт із змивами речовини бурого кольру, паперовий конверт із зразком бинта за допомогою якого було зроблено змив, зріз коврового покриття у спецпакеті № 1854966, контрольний зріз коврового покриття у спецпакеті № 1294286, ніж з зеленою ручкою, патрони калібру 5,45 мм в кількості 61 штука та патрони калібру 7,62 мм в кількості 20 штук у спецпакеті № 1546340, що передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається із дотриманням вимог ст. 396 КПК України щодо її змісту.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .