АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/10/18 Справа № 691/75/13- к Категорія: ч.2 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
з участю прокурораОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_12 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 04 грудня 2015 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Драбівка, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_9 обов`язки: не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_9 , залишено до набрання вироком законної сили.

Визнано ОСОБА_9 в пред`явленому їй обвинуваченні в вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. - невинною.

Виправдано ОСОБА_9 за відсутністю у її діях складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Черепин, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України, звільнено ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_10 обов`язки: не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , залишено до набрання вироком законної сили.

Визнано ОСОБА_10 в пред`явленому йому обвинуваченні в вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - невинним.

Виправдано ОСОБА_10 за відсутністю у його діях складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_13 задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в рівних частинах на користь ОСОБА_13 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, з яких: 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок у відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок - у відшкодування моральної шкоди.

Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України, -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнано винними та засуджено за те, що в кінці серпня 2012 року, близько 15.30 години, ОСОБА_9 , за попередньою

змовою та разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , діючи спільно, шляхом зриву навісних замків,

проникли до будинку та господарських приміщень за адресою:

АДРЕСА_2 , який належить

ОСОБА_13 , звідки умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, викрали 8 чавунних

батарей опалення на 7 секцій кожна, вартістю 400 гривень за одну батарею, газовий

котел, вартістю 200 гривень, пральну машину «Дончанка», вартістю 300 гривень,

бензиновий двигун «ЗИД», вартістю 500 гривень, електричну двохкамфорну плиту,

вартістю 50 гривень, чавунну плиту, вартістю 50 гривень, газовий балон, вартістю 100

гривень, дві горілки до газової плити, вартість кожної складає 50 гривень, алюмінієву каструлю на 12 л., вартістю 60 гривень, три кип`ятильника, один з яких великий, вартістю 30 гривень та два маленьких, вартістю 10 гривень, дві металеві плити, вартістю 50 гривень кожна, магнітофон марки «Весна», вартістю 100 гривень, та 10 мішків коричневого кольору, вартістю 5 гривень кожний, чим спричинили ОСОБА_13 матеріальні збитки на загальну суму 4860 гривень.

Дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, тобто умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло.

18.12.2013 року прокурор, шляхом подання нового обвинувального акту, посилаючись на те, що в ході судового розгляду, факт проникнення до приміщення будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_13 , з метою крадіжки, який інкримінований органами досудового розслідування, свого підтвердження не знайшов, прямих доказів вини підсудних щодо зриву навісних замків та проникнення до будинку та господарських приміщень не здобуто та не знайшов свого підтвердження і обсяг викраденого майна, а під час судового слідства підтверджено доказами викрадення 3 чавунних батарей опалення на 7 секцій кожна, вартістю 400 гривень за одну батарею, газового котла, вартістю 200 гривень та пральної машини, вартістю 300 гривень, на загальну суму 1700 гривень, змінив пред`явлене раніше обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України на ч.2 ст. 185 КК України, згідно якого,

- в кінці серпня 2012 року, близько 15.30 години, ОСОБА_9 за попередньою змовою та разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , щодо якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, діючи спільно, шляхом вільного доступу до подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_13 , звідки умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, викрали: 3 чавунних батареї опалення на 7 секцій кожна, вартістю 400 гривень за одну батарею, газовий котел, вартістю 200 гривень та пральну машину, вартістю 300 гривень, на загальну суму 1700 гривень.

Дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, тобто умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Не погоджуючись з вказаним вироком захисник ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 подав апеляцію, в якій вказує, що вирок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження закрити. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 залишити без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним вироком захисник ОСОБА_12 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 подав апеляцію, в якій вказує, що даний вирок в частині визнання винуватою і засудження ОСОБА_9 за ч.2 ст. 185 КК України є незаконним і підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, та ухвалити новий вирок яким виправдати ОСОБА_9 у пред`явленому обвинуваченню за ч.2 ст. 185 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та їх захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтримали подані апеляції, та наполягали на їх задоволенні, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення поданих апеляцій, вважає що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляції захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_12 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке їх засуджено при обставинах наведених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про їх винність у вчиненні кримінального правопорушення.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченими.

Посилання захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в своїх апеляціях на те, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу, оскільки в судовому засіданні в суді першої інстанції були допитані:

- потерпіла ОСОБА_13 , яка пояснила, що безпосередньо, перед виявленням крадіжки, вона не приходила до будинку на протязі трьох днів, а коли прийшла, то відразу виявила, що на дверях сараю та будинку зірвані замки, а з самих приміщень викрадено її майно, серед якого також були батареї водяного опалення в кількості 8 шт. по 7 секцій кожна, пральна машина та газовий котел. Після виявлення крадіжки, вона повідомила сільську раду та в райвідділ міліції. Під час очікування працівників міліції, вона зустріла сусідку, яка повідомила її, що декілька днів тому бачила неподалік її помешкання легковий автомобіль синього кольору та двох чоловіків і одну жінку, які виноси майно з її двору та завантажували в зазначений автомобіль. Через декілька днів їй жителька с. Старосілля ОСОБА_15 повідомила, що напередодні крадіжки вона бачила неподалік її будинковолодіння автомобіль синього кольору з номерними знаками НОМЕР_1 , які вона записала;

- свідок ОСОБА_16 , яка пояснила, що в серпні 2012 року вона бачила як два молодих хлопця і дівчина виносили якісь речі з тильної сторони двору потерпілої та, злякавшись її собаки, сховалися знову в двір. Неподалік від двору знаходився легковий автомобіль синього кольору. Проходячи по вулиці, повз будинок потерпілої, вона побачила, що замки на дверях сараю та хати зірвані, а двері відчинені;

- свідок ОСОБА_17 , яка пояснила, що в серпні 2012 року, вона проїжджаючи на тракторі з чоловіком, бачили належний сім`ї ОСОБА_18 легковий автомобіль синього кольору, який стояв неподалік помешкання ОСОБА_13 біля лісу. Вона впізнали цей автомобіль, так як незадовго до цього бачила його у с. Драбівка, Корсунь-Шевченківського району, як їздила по молоко до ОСОБА_19 .. При цьому, пояснила, що її чоловік знає ОСОБА_20 , та що цей автомобіль належить саме йому;

- свідок ОСОБА_15 , яка пояснила, що в кінці серпня 2012 року, вона випасала худобу неподалік від будинковолодіння потерпілої ОСОБА_13 та біля неї, на великій швидкості проїхав автомобіль Жигулі синього кольору, який ледь не переїхав її ноги, оскільки вона сиділа обабіч дороги. В автомобілі знаходились за кермом та поруч два чоловіки, а на задньому сидінні, через відкрите вікно, вона побачила жінку. Будучи незадоволеною тим, що її ледь не переїхав цей автомобіль, вона записала його номерний знак та, в подальшому, взнавши на наступний день від свого чоловіка, що з будинковолодіння потерпілої було викрадене майно, повідомила останній цей номерний знак;

- свідок ОСОБА_21 , який пояснив, що влітку 2012 року до нього на пункт прийому металобрухту по АДРЕСА_3 на легковому автомобілі синього кольору приїжджали двоє чоловіків та обвинувачена ОСОБА_9 , які здали йому на металобрухт батареї водяного опалення та інші металеві речі. В автомобілі було відсутнє заднє сидіння та знаходились зазначені батареї, а обвинувачена сиділа на батареях. В багажнику також знаходились батареї, загальну кількість яких він не пам`ятає;

- свідок ОСОБА_22 , який пояснив, що 26.08.2012 року він, разом з дружиною та батьками, перевозив на тракторі сіно та, проїжджаючи неподалік будинковолодіння потерпілої, бачив, що в кінці огороду, що знаходиться біля цієї хати, стояв автомобіль, належний сім`ї ОСОБА_18 . Останні цифри та серія на номерному знаку автомобіля були: НОМЕР_2 .

Покази вказаних свідків, узгоджуються з матеріалами справи, та спростовують доводи наведені в поданих апеляціях захисників, щодо непричетності та невинуватості обвинувачених у інкримінованому їм злочині.

Посилання адвоката ОСОБА_11 на вимоги ст. 416 КПК України, як на підставу для скасування вироку є помилковим, оскільки попереднє рішення по справі було скасоване з підстав порушення прав потерпілої, передбачених ч.3 ст. 338 КПК України, тому на думку колегії суддів при новому розгляду справи, у місцевого суду ніяких обмежень передбачених вказаною статтею не було.

Щодо аналізу доказів, які наводить у своїй апеляції адвокат ОСОБА_11 , то на думку колегії суддів, всі вони досліджені судом першої інстанції, у відповідності до вимог КПК України, їм дана належна оцінка, та в своїй сукупності вони вказують на те, що саме обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вчинили інкриміноване їм кримінальне правопорушення, а посилання адвоката ОСОБА_11 на недоведеність вини обвинувачених, є безпідставними, необґрунтованими, та такими що не заслуговують на увагу.

Враховуючи наведене, вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 04 грудня 2015 року є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляцій захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_12 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , колегія суддів не вбачає.

Згідно положень п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

У зв`язку з тим, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше п`яти років, обвинувачені підлягають звільненню від кримінальної відповідальності.

На підставі наведеного та керуючись статтями 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_12 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 04 грудня 2015 року відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від призначеного покарання.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :