Справа № 308/6032/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

при секретарі - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород в приміщенні суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хімкі, Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освітою середньою, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освітою середньою, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
16 березня 2017 року, близько 16 години 30 хвилин перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , у середині магазину «Йой», неповнолітній ОСОБА_4 умисно, протиправно, таємно, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном та незаконного збагачення шляхом вільного доступу викрали дві сумки, одна марки «Back Court», іншу марки «Kandelabr», які відповідно до висновку експерта №11/232 від 13.06.17 мають вартість 583 гривні 00 копійок, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_3 матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 свою вину визнали повністю, у вчиненому розкаялися та ствердили ті обставини, які встановлені цим вироком.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повністю визнали себе винними у скоєнні кримінального правопорушення, судом застосовано ч. 3 ст. 349 КПК України, так-як проти цього не заперечують учасники судового провадження, тому суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд тяжкість скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинувачених.

Скоєне кримінальне правопорушення обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відноситься до злочину середньої тяжкості.

До пом`якшуючих вину обставин обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 суд відносить повне визнання вини, щире каяття у скоєному, вчинення кримінального правопорушення неповнолітніми, відшкодування матеріальної шкоди потерпілій

Обтяжуючих вину обставин обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 судом не встановлено.

У судовому засіданні захисник неповнолітніх обвинувачених, адвокат ОСОБА_8 висловив думку, щодо доцільності звільнення обвинувачених від покарання та застосування до них заходу виховного характеру у вигляді застереження, з метою перевиховання обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачені, їх захисник та законні представники, також просять звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Відповідно до ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння, подальшої бездоганної поведінки він, на момент постановлення вироку, не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 будучи неповнолітніми вчинили злочин середньої тяжкості, у вчиненому щиро розкаялися, раніше не судимі, характеризуються посередньо, матеріальну шкоду відшкодували , на даний час не потребують застосування покарання, тому суд приходить до висновку, що вони можуть бути звільнені від покарання із застосуванням до них примусових заходів виховного характеру.

Обираючи примусові заходи виховного характеру, суд враховує, що з метою перевиховання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та попередження вчинення ними нових злочинів, до них слід застосувати примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Керуючи ст. 105 КК України, ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання на підставі ст. 105 КК України із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_6 від покарання на підставі ст. 105 КК України із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Закрпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1