У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року Місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого, -

У С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на рішення прокурора, в якій просить скасувати постанову прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 15 листопада 2017 року у кримінальному провадженні за №000451 від 08.10.2014року стосовно ОСОБА_6 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.294, п.п.5,7 ч.2 ст.115, ч. 2 ст.15, п.п. 1,5,7 ч.2. ст.115, ст.348 КК України.
В обґрунтування скарги, адвокат ОСОБА_3 посилається на наступне.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.01.2017 року, частково зміненою ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.04.2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000451 від 08.10.2014 року стосовно ОСОБА_6 повернуто прокурору для усунення недоліків.

14.07.2017 року ОСОБА_7 звернулась до прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , яким у кримінальному провадженні здійснюється процесуальне керівництво з клопотанням про залучення до кримінального провадження у якості потерпілого.
15.11.2017 року прокурором ОСОБА_8 було винесено постанову про відмову у задоволенні вищезазначеного клопотання.
Скаржник не погоджується із постановою прокурора та вважає її необґрунтованою та незаконною, посилаючись на наступне.
Як вбачається зі змісту постанови, прокурор відмовляючи у задоволенні клопотання послався на ті обставини, що процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Генеральною прокуратурою України, а прокурор відділу прокуратури в Одеській області ОСОБА_5 входить до складу групи прокурорів, що здійснюють повноваження прокурорів у кримінальному провадженні, однак не уповноважений відповідним старшим групи прокурорів здійснити процесуальні дії щодо усунення недоліків обвинувального акту.
Однак, зазначені підстави для відмови у задоволенні клопотання не можна вважати вмотивованими відповідно до ст. 220 КПК України, оскільки відповідно до п.5 ч.1 ст.3 ПК України визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до судуобвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу в повному обсязі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений.
Зважаючи на вищенаведене, згідно з ст. 306 КПК України, вважаю можливим розглядати скаргу за відсутності прокурора та особи, яка її подала.
Розглянувши скаргу, вважаю необхідним скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково, а саме: скасувати постанову прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 15.11.2017 року.
Як вбачається з наданих до скарги матеріалів, 14.07.2017 року ОСОБА_4 звернулась до прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 із клопотанням про залучення до кримінального провадження у якості потерпілої.
15.11.2017 року прокурором ОСОБА_8 винесено постанову про відмову у задоволенні зазначеного клопотання.
Аналіз матеріалів наданих до суду дозволяє суду прийти до висновку, що оскаржувана постанова прокурора про відмову у задоволенні клопотання, є недостатньо обґрунтованою, не відповідає вимогам чинного кримінально - процесуального законодавства (ст.110 КПК України), а тому підлягає скасуванню.
Що стосується вимог заявника щодо зобов`язання уповноважених осіб Генеральної прокуратури України розглянути з дотриманням ст.220 КПК України клопотання ОСОБА_4 від 14.07.2017 року про залучення у якості потерпілої у кримінальному провадженні №000451 від 08.10.2014 року, вважаю за необхідне відмовити у її задоволенні.
Згідно чинного кримінально процесуального законодавства вбачається, що дії, бездіяльність слідчого, або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст.ст.32,33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності. В даному випадку органом досудового розслідування є Генеральна прокуратура України.

Таким чином, скарга мала бути направлена до Печерського районного суду м. Києва.
На підставі вищенаведеного, вважаю необхідним скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про відмову у задоволенні клопотання ухвалену 15.11.2017 року прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №000451 від 08.10.2014 року задовольнити частково .
Керуючись ст.ст.303, 307 КПК України

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про відмову у задоволенні клопотання ухвалену 15.11.2017 року прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №000451 від 08.10.2014 року - задовольнити частково.
Скасувати постанову прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від 15.11.2017 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 14.07.2017 року.
В іншій частині вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя:

09.01.2018