Справа № 743/707/17
Провадження №1-кп/743/54/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , представника цивільного відповідача ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000310 від 04.04.2017 року про обвинувачення
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Глухів Сумської області, одруженого, з середньою спеціальною освітою, невійськовозобов`язаного, працюючого трактористом у ФОП « ОСОБА_9 », зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України;
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , 04 квітня 2017 року, приблизно о 16 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи колісним трактором К-701, реєстраційний № НОМЕР_1 , рухаючись по ґрунтовій лісовій дорозі від автодороги Любеч-Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, неподалік с. Редьківка, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалася, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на ОСОБА_10 , який внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень помер на місці ДТП.
Дії ОСОБА_8 , які виразилися у порушені п.п.2.3. б), 2.9 а), 12.3 правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть ОСОБА_10 , кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, в скоєному кається. Пояснив, що з 2016 року працює на сезонній роботі трактористом у ФОП « ОСОБА_9 ». Восени 2017 року його разом з ОСОБА_11 було відряджено до Ріпкинського району Чернігівської області для обробітку земель. 04.04.2017 року в денний час, коли він та ОСОБА_11 перебували на полі, де обвинувачений на тракторі ґрунтував землю, до них під`їхав ОСОБА_10 з пляшкою горілки, яку вони втрьох розпили. Згодом приїхав ОСОБА_12 , який попросив допомогти витягнути трактор, який застряг на сусідньому полі. Оскільки трактор, на якому працював обвинувачений, належить ОСОБА_13 , ОСОБА_8 зателефонував останньому і запитав дозволу про використання його трактора на іншому полі, на що ОСОБА_13 дав згоду. Після надання допомоги ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , будучи місцевим жителем, запропонував повертатися на попереднє поле коротшою дорогою, а саме через ліс, для уникнення неприємностей, адже всі знаходилися у стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений керував трактором, швидкість руху якого була приблизно 15-20 км/год, поряд з ним на пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_11 . В той час, ОСОБА_10 їхав на мопеді попереду трактора на відстані приблизно 5-10 м, показуючи правильний шлях. Проте на сухому піску мопед ОСОБА_10 закрутило і він впав. Обвинувачений відразу почав гальмувати, однак трактор зупинився вже на тілі ОСОБА_10 . ОСОБА_8 зазначив, що технічний стан трактора, яким він керував, задовільний, гальмівна система робоча, але вага трактора майже 14 тонни, тому він зупиняється не відразу після включення гальм. Крім того, обвинувачений повідомив, що після ДТП телефонував донці загиблого потерпілій ОСОБА_5 і просив вибачення та згоден відшкодувати завдані збитки. Також обвинувачений показав, що ОСОБА_13 не спілкується з ним після ДТП та не приймав участі у відшкодуванні шкоди потерпілому.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що обставини загибелі її батька їй не відомі. 04.04.2017 року її батько ОСОБА_10 знаходився вдома, але йому хтось зателефонував і він повідомив, що поїде допоможе витягнути трактор. Приблизно через 15-20 хвилин їй стало відомо, що ОСОБА_10 помер. Також вона повідомила, що у неї за смерть батька ніхто вибачень не просив та матеріальної шкоди не відшкодовував, ОСОБА_13 не здійснював контроль за своїми працівниками та не пропонував матеріальної допомоги. Крім того, потерпіла зазначила, що за життя ОСОБА_10 забезпечував свою дружину та дочку-інваліда, тому внаслідок його смерті останні залишилися без годувальника. Потерпіла просила призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі. Вона здійснила похорон батька за свій рахунок. Внаслідок смерті батька їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 500000 грн.
Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_11 показав, що працює трактористом у ФОП « ОСОБА_9 ». 04.04.2017 року, коли він разом з ОСОБА_8 перебували на полі, яке знаходиться біля смт. Любеч Ріпкинського району Чернігівської області, до них приїхав ОСОБА_10 і відразу після нього ОСОБА_12 . Оскільки в цей день ОСОБА_8 на тракторі ґрунтував землю, то ОСОБА_12 попросив допомогти витягнути інший трактор, який загруз на сусідньому полі. ОСОБА_10 повідомив, що він вдома має трос і зможе допомогти витягати трактор. Після того як трактор був витягнутий, свідок разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 розпили пляшку горілки, об`ємом в 1 літр. Щоб не повертатися на попереднє поле по трасі, ОСОБА_10 запропонував їхати через лісову дорогу. ОСОБА_8 керував трактором. ОСОБА_10 на мопеді їхав попереду трактора, в межах видимості. Коли мопед ОСОБА_10 впав, ОСОБА_8 почав відразу гальмувати, проте трактор вдалося зупинити лише тоді, коли він вже наїхав на ОСОБА_10 . Крім того, свідок показав, що трактор, яким керував ОСОБА_8 , належить їх роботодавцю ОСОБА_13 , проте йому не відомо, чи відшкодовував завдану шкоду останній потерпілій ОСОБА_5 . В той час, свідок повідомив, що ОСОБА_8 звертався з вибаченням до потерпілої ОСОБА_5 .
Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 показав, що він являється директором ТОВ «Північноукраїнська агропромислова компанія» і займається веденням сільським господарством на землях Любецької селищної ради. Між ним та ФОП ОСОБА_13 був укладений договір оренди, відповідно до якого ОСОБА_13 передав йому свій трактор без екіпажу. Інших додатків і доповнень до договору не додавалися. Будь-яких договорів з ОСОБА_8 він не укладав. Зазначив, що 04.04.2017 року на одному з полів, які знаходяться у його користуванні, загруз трактор, тому свідок поїхав на інше поле, на якому працював ОСОБА_8 на тракторі, що належить ОСОБА_13 , і попросив в нього допомогти витягнути загрузлий трактор, на що ОСОБА_8 , запитавши дозволу у ОСОБА_13 , погодився. Свідок зазначив, що обставин вчинення 04.04.2017 року ОСОБА_8 ДТП, він не знає, адже прибув на її місце пізніше. ОСОБА_12 підтвердив, що ДТП сталася в робочий день на лісовій дорозі, яка проходить між полями, які знаходяться у його користуванні.
З протоколів проведення слідчих експериментів від 07.04.2017 року з участю свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , вбачається, що останні підтвердили фактичні обставини справи, та які підтверджені показами обвинуваченого.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини, показів потерпілої та свідків, вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується й іншими доказами зібраними органом досудового розслідування та дослідженими судом, та які суд визнає належними та допустимими.
Так, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 04.04.2017 року з фототаблицею і схемою до нього, наїзд колісного трактора К-701, реєстраційний № НОМЕР_1 , на ОСОБА_10 стався на сухій ґрунтовій лісовій дорозі, розташованої на відстані 2200 м від дорожнього знаку 5.53 «с. Миси», з правої сторони від автодороги Любеч-Неданчичі у денний час; дорожнє покриття для одного напрямку, шириною 1,65 м, дорожня розмітка відсутня, до проїжджої частини примикається з усіх сторін ліс. Колісний трактор К-701 знаходився на відстані 96,2 м від автодороги Любеч- Неданчичі, на відстані 0 м від усіх коліс до країв зовнішніх коліс ґрунтової дороги. Передня частина мопеда знаходилась під правим переднім колесом трактора. Сліди шин трактора К-701 прямували від автодороги Любеч-Неданчичі до місця знаходження трактора. Сліди гальмування були відсутні. Труп чоловіка знаходився в положенні на спині головою під лівим переднім колесом трактора К-701, зігнутими в колінах ногами до середини дороги. Наявний слід зсуву ґрунту у правій колії від частин мопеду.
Згідно довідки Чернігівського обласного центру з гідрометеорології 342/03-596 від 18.04.2017 року, 04.04.2017 року погоду області визначало поле підвищеного тиску. За даними репрезентативної до с. Редьківка Ріпкинського району метеостанції Чернігів 04.04.2017 року у період з 15 до 18 години спостерігалася погода без опадів. Вітер переважав північно-східний 5-6 м/с. Температура повітря склала 18-18.10 тепла. Відносна вологість повітря була у межах 79-82%. Явищ, що погіршували б видимість, у вказаний період не відмічалося.
Згідно судової інженерно-транспортної експертизи № 168 від 21.04.2017 року, у дорожній ситуації, що склалася за умови, якщо з моменту початку заносу мопед «DELTA» рухався в заносі і його падіння відбулось на місці зупинки трактора в умовах місця події даної дорожньо-транспортної пригоди, дії водія трактору К-701, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.12.3 ПДР України і знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням події вказаної дорожньо-транспортної пригоди.
У відповідності до акту огляду машини від 19.05.2017 року, система рульового управління трактора колісного К-701, реєстраційний № НОМЕР_1 знаходиться в справному стані, система робочого гальма справна, гідравлічна система в справному стані, несправності які б заважали руху трактора відсутні.
З висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 159 від 21.04.2017 року, встановлено, що первинний контакт відбувся між переднім правим колесом трактора К-701, реєстраційний № НОМЕР_1 і правою бічною стороною заднього колеса мопеда «DELTA», у подальшому був здійснений переїзд цим же колосом трактора по лінії розташування частин мопеда у послідовності: задній амортизатор, маятник, двигун, переднє колесо. У момент первинного контакту кут між повздовжньою віссю трактора К-701, реєстраційний № НОМЕР_1 і повздовжньою віссю мопеда «DELTA» складав приблизно 00, при цьому мопед «DELTA» лежав на опорній поверхні у горизонтальному або близькому до горизонтального положення на лівій бічній стороні. Первинний контакт між трактором К-701, реєстраційний № НОМЕР_1 і мопедом «DELTA» відбувся у місці початку зсуву ґрунту у правій ґрунтовій колії лісової дороги на відстані 1,48 м позаду осі переднього правого колеса трактора. Відносно країв лісової дороги, у момент первинного контакту трактор К-701 знаходився правими колесами у правій колії, мопед «DELTA» знаходився у горизонтальному або близькому до горизонтального положенні, лежав на лівій бічній стороні у правій колії.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 347 від 05.04.2017 року, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 від розтрощення черепа.
Згідно судово-медичної експертизи № 291 від 03.05.2017 року, смерть ОСОБА_10 , 1967 року народження, з врахуванням отриманих під час дослідження трупних явищ, настала ІНФОРМАЦІЯ_3 від руйнування речовини головного мозку внаслідок внутрішньо-черепної травми з багато уламковими переломами кісток склепіння та основи черепа. Під час експертизи трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді політравми: внутрішньо-черепна травма садна голови, крововиливи в шкірно-м`язевий лоскут голови, багато уламковий перлом кісток склепіння та основи черепа; тверда мозкова оболонка місцями розірвана на крупні клапті; масивні дифузні субурахноідальні крововиливи по практично по всій поверхні великих півкуль, речовина мозку по випуклим поверхням півкуль просякнута кров`ю, структура втрачена; закрита травма грудної клітки з розривами обох ключично-акроміальних зчленувань, множинними переломами ребер з обох сторін, розривами плеври та розривами легень; закрита травма живота з ділянками розмічення правої долі печінки, крововилами в зв`язки; смугасті синці правого плеча та передньої поверхні грудної клітки. Вищенаведений комплекс тілесних ушкоджень міг виникнути від дії тупих предметів незадовго до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , втому числі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за ступенем тяжкості має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Виявлені тілесні ушкодження утворились внаслідок комплексного травматичного впливу під час переїзду грудної клітки та голови в напрямі справа на ліво в положенні тіла в цілому обличчям доверху. В крові трупа виявлений етиловий спирт в концентрації 1,6 %, що у живої людини може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння.
Всі досліджені докази суд визнає такими, що зібрані у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства і можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, тому суд вважає доведеною винність ОСОБА_8 по всьому обсягу пред`явленого йому обвинувачення і він повинен нести відповідальність за ч.2 ст. 286 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, висновок органу пробації та думку потерпілого.
Обставинами пом`якшуючими покарання ОСОБА_8 , є визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину.
Як зазначалося вище, у прямому причинному зв`язку з дорожньо транспортною пригодою і наслідками, що настали, перебуває порушення ОСОБА_15 пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. При цьому, як встановлено судом, ОСОБА_8 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що також є порушенням п. 2.9 а) ПДР України. Однак, стан алкогольного сп`яніння, в даному випадку не був безпосередньою причиною настання суспільно небезпечних наслідків, а лише характеризував психофізичний (фізіологічний) стан ОСОБА_8 та сприяв порушенню ним інших норм правил дорожнього руху.
Таким чином, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
За місцем проживання ОСОБА_8 характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, до адміністративної відповідальності 19.04.2017 року притягався за ч.1 ст.178 КУпАП, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий.
Як встановлено з досудової доповіді Глухівського міськрайонного сектору з питань пробації, обвинувачений ОСОБА_8 має середній ризик небезпеки для суспільства та середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, може виправитися без позбавлення або обмеження волі на певний строк та до нього може бути застосовано покарання не пов`язане з позбавленням волі або звільнено від відбування покарання з випробуванням.
Приймаючи до уваги пом`якшуючі покарання обставини, висновок органу пробації, думку потерпілого, а також відомості про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, але ближче до нижчої межі санкції частини другої статті 286 КК України.
Вирішуючи питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд виходить з того, що нехтування ОСОБА_8 заборон визначених Правилами дорожнього руху України призвело до непоправних наслідків у вигляді смерті людини. В зв`язку з цим, суд вважає, що призначення додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами буде справедливим і достатнім для виправлення і попередження вчинення ОСОБА_8 інших кримінальних правопорушень.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_8 під час досудового розслідування не обиралася, на день ухвалення вироку підстав для обрання запобіжного заходу не має.
Крім того, потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов до ФОП ОСОБА_13 , третя особа ОСОБА_8 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що ОСОБА_8 , виконуючи свої трудові обов`язки перед відповідачем та керуючи його трактором, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тому шкода завдана вказаним правопорушенням підлягає відшкодуванню ФОП ОСОБА_13 як власником трактора. Таким чином, просила стягнути з ФОП ОСОБА_13 на її користь матеріальну шкоду, в розмірі 5383 грн. 69 коп., та моральну шкоду, в розмірі 500 000 грн., а також понесені витрати за надання правової допомоги, в розмірі 10000 грн.
Потерпіла та її представник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позові, додавши, що з ОСОБА_13 підлягає відшкодуванню шкода, завдана ОСОБА_8 , оскільки він являється його працівником і шкода була завдана під час виконання ним своїх трудових обов`язків.
Цивільний відповідач ОСОБА_13 у судові засідання не з`являвся.
Представник цивільного відповідача ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення цивільного позову. Свої заперечення обґрунтовував тим, що ФОП ОСОБА_13 є неналежним відповідачем, а відповідний позов необхідно пред`явити до ТОВ «Північноукраїнська агропромислова компанія», в особі директора ОСОБА_12 , оскільки в момент заподіяння шкоди трактор перебував у володінні останнього на підставі договору оренди. Крім того, згідно договору оперативної оренди та додатків до нього, ФОП ОСОБА_13 передав ТОВ «Північноукраїнська агропромислова компанія» лише трактор без екіпажу, тому ОСОБА_8 не відноситься до екіпажу згідно вказаного договору та виконував роботу за дорученням ОСОБА_12 на полях, які належать останньому, таким чином, перебуваючи з ним у трудових відносинах. В свою чергу, трудовий договір між ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_13 є чинним, проте в момент ДТП 04.04.2017 року ОСОБА_8 не виконував трудові обов`язки по відношенню до роботодавця ОСОБА_13 . ОСОБА_7 також зазначив, що матеріальна шкода, яка полягає в понесенні витрат на поховання, панахиду, не є збитками в розумінні цивільного законодавства, тому не підлягає відшкодуванню. Не підлягає стягненню також моральна шкода, в розмірі 500000 грн., оскільки ОСОБА_5 не надала доказів завдання моральної шкоди саме в такому розмірі. Крім того, вимоги про стягнення з ОСОБА_13 витрати на правову допомогу не можуть бути задоволенні, оскільки вони відносяться до судових витрат, які стягуються з обвинуваченого.
Вислухавши учасників, суд приходить до наступних висновків.
Згідно договору оперативної оренди №1 від 06.03.2017 року, ФОП ОСОБА_13 передає, а ТОВ «Північноукраїнська агропромислова компанія», в особі директора ОСОБА_12 , приймає в тимчасове платне користування трактор К-701 з дисковою бороною БГР-4,2 «Солоха» з екіпажем, який його обслуговує.
Власником трактора колісного марки К-701, 1987 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 , являється ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 , виданого Конотопською ІДТН від 06.07.2010 року.
Згідно додатку № 1 до договору оперативної оренди № 1 від 06.03.2017 року, до переліку майна договору оренди входить: трактор К-701 з дисковою бороною БГР-4,2 «Солоха».
Згідно акту передачі-приймання в оренду від 17.03.2017 року, ФОП ОСОБА_13 , передав, а ТОВ «Північноукраїнська агропромислова компанія», в особі директора ОСОБА_12 , прийняв в оплатне тимчасове володіння та користування трактор К-701 з дисковою бороною БГР-4,2 «Солоха», який в технічно справному та комплектному стані.
Таким чином, ТОВ «Північноукраїнська агропромислова компанія» передала в оренду лише трактор К-701 з дисковою бороною БГР-4,2 «Солоха» без екіпажу, що сторонами не оспорюється.
Відповідно до трудового договору, укладеного між ОСОБА_13 та ОСОБА_8 05.03.2017 року на невизначений строк, ОСОБА_8 зобов`язаний виконувати роботу тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва з 06 год. до 10 год. та з 14 год. до 18 год., крім суботи та неділі.
Отже, на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_13 і в його фактичному користуванні перебував трактор, належний ОСОБА_13 , котрий є джерелом підвищеної небезпеки.
У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.
Крім того, відповідно до правової позиції, яка викладена Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-108 цс 13 аналіз норм ст.ст. 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_8 , а також заподіянням матеріальної і моральної шкоди позивачу підтверджено матеріалами справи.
Таким чином, обов`язок по відшкодуванню майнової та моральної шкоди у кримінальному провадженні підлягає покладенню на ФОП ОСОБА_13 .
Рахунком-фактурою від 05.04.2017, фіскальними чеками №162463 та №1991252 від 05.04.2017 року, квитанцією до прибуткового касового ордера від 05.04.2017 та товарним чеком від 07.04.2017 року, підтверджено витрати, пов`язані з похованням померлого ОСОБА_10 , в розмірі (1049 грн. 26 коп.+421 грн.72 коп.+771 грн. 91 коп.+3090 грн.+30 грн. 80 коп.) = 5363 грн. 69 коп.
Таким чином, вимога ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, а з ФОП ОСОБА_13 необхідно стягнути на користь ОСОБА_5 5363 (п`ять тисяч триста шістдесят три) грн. 69 коп.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ФОП ОСОБА_13 , суд виходить із вимог ст.ст.23, 1166, 1168, 1187 ЦК України та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», та визначає суму відшкодування, яка відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, за яких було спричинено моральну шкоду потерпілій - цивільному позивачу, ступінь вини відповідача, характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань цивільного позивача, непоправність втрати і неможливість поновити попереднє становище, істотність вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої та наслідків, що наступили, той факт, що потерпіла безповоротно втратила батька, перенесла страждання, пов`язані з його смертю та похованням, і продовжує нести ці душевні страждання, та зважаючи на обставини, за яких було заподіяно моральну шкоду.

Поряд з цим, судом беруться до уваги конкретні обставини кримінального правопорушення, зокрема, віктимна поведінка потерпілого. Так, судовим розглядом встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 на момент подій перебував в стані алкогольного сп`яніння та керував транспортним засобом мопедом, що на думку суду в певній мірі сприяло настанню саме таких тяжких наслідків.

Але, враховуючи, що життя людини є найвищою соціальною цінністю, суд вважає за необхідне стягнути з ФОП ОСОБА_13 , на користь потерпілої - цивільного позивача ОСОБА_5 70000 грн., моральної шкоди.

Щодо стягнення з ФОП ОСОБА_13 на користь ОСОБА_5 понесених нею витрат за надання правової допомоги, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до квитанції № 1163930, ОСОБА_5 сплатила ОСОБА_6 за представництво її інтересів як потерпілої в Ріпкинському районному суді 10000 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого відносяться до витрат на правову допомогу та згідно зі ст. 118 КПК України є процесуальними витратами.
Згідно з ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Отже, документально підтвердженні процесуальні витрати, які здійсненні потерпілою ОСОБА_5 , підлягають стягненню саме з обвинуваченого ОСОБА_8 , а не з ФОП ОСОБА_13 , як помилково вважає потерпіла, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Таким чином, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, з ОСОБА_8 підлягають стягненню витрати на користь держави за проведення експертиз, в розмірі 3079 грн. 80 коп.
Речовими доказами слід розпорядитися у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального Кодексу України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Строк покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вирком чинності.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ФОП ОСОБА_13 (р/р НОМЕР_3 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ, МФО 380805, РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 5363 (п`ять тисяч триста шістдесят три) грн. 69 коп. та 70 000 (сімдесят тисяч) грн.. в рахунок завданої моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз, в сумі 3079 (три тисячі сімдесят дев`ять) грн. 80 коп.
Після набрання вироком суду законної сили, скасувати арешт, накладений ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 06 квітня 2017 року на трактор колісний марки К-701, 1987 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 .
Речові докази: мопед «DELTA» - повернути ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів, з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1