В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0014149 від 17 жовтня 2014 року, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Русивель, Гощанського району, Рівненської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 27 червня 2008 року Вишгородським районним судом міста Київської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого з Полицької ВК 15 березня 2013 року по відбуттю строку покарання;

- 21 лютого 2017 року Гощанським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння 17 жовтня 2014 року приблизно о 16 годині 10 хвилин знаходився біля будинку №15 по вул. Сосницькій в м. Києві та в цей час у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , через незачинені вхідні двері проник до будинку АДРЕСА_3 , побачив на газовому котлі ключі від автомобіля «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 140 гривень, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , банківську картку «ощадбанк», скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає викрав вказане майно, що належить ОСОБА_6 , спричинивши йому матеріальну шкоду на суму 140 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникнення у житло, окрім цього незаконно заволодів паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 .

В подальшому, в той же день у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився біля вказаного будинку, який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, 17.10.2014 року приблизно о 16 годині 15 хвилин ОСОБА_5 підійшов до автомобіля «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , за допомогою раніше викраденого ключа відчинив ліві двері автомобіля та проник до салону.

В подальшому ОСОБА_5 за допомогою раніше викраденого ключа завів двигун вказаного автомобіля, та з місця скоєння злочину зник, завдавши своїми злочинними діями значну матеріальну шкоду потерпілому громадянину ОСОБА_6 на загальну суму 45 185 гривень 35 копійок. В подальшому ОСОБА_5 був затриманий працівниками міліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе визнав повністю та показав суду, що 17.10.2014 року він проник в будинок АДРЕСА_3 побачив паспорт, банківську картку та ключі від автомобіля, які вирішив викрасти, після чого вирішив заволодіти транспортним засобом. Він підійшов до автомобіля «Деу Ланос» за допомогою цих ключів відчинив автомобіль, завів його та поїхав. Обвинувачений запевнив суд, що в скоєному щиро розкаюється.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, даних висновку судової експертизи, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Винуватість ОСОБА_5 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованих йому злочинів знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло (крадіжка); кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 357 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне заволодіння паспортом громадянина України; кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки своїми умисними діями незаконно, повторно, шляхом проникнення у приміщення заволодів транспортним засобом.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризувався формально позитивно, раніше судимий, щиро розкаявся у вчинених ним злочинах. Відповідно до інформації Покровської виправної колонії №17 Спеціалізована туберкульозна лікарня від 09 лютого 2018 року ОСОБА_5 страждає на ряд тяжких захворювань.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 суд визнає вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочинів (ст. 121 КК України).

Визначаючи необхідну міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у мінімальних межах, установлених санкцією ст. 289 ч. 2 КК України, за правилами ст. 70, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчиненні нових злочинів, у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.
Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_5 запевнив суд, що не переховався від суду та був оголошений у розшук безпідставно.
З огляду на це у судовому засіданні його доводи були перевірені та судом встановлене наступне. Так, відповідно до ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 27 квітня 2017 року судове провадження відносно ОСОБА_5 було зупинено та останнього було оголошено у розшук.
В той же час, як достеменно встановлено у судовому засіданні вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 21 лютого 2017 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та з 29 грудня 2016 року останній перебував у СІ №24 м. Рівне, а отже не міг переховуватись від суду у цій справі.
Крім того, судом встановлено що підстав для застосування до ОСОБА_5 (за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України) норми ст. 49 КК України не вбачається, оскільки перебіг давності відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перервався 27 грудня 2016 року у зв`язку із вчиненням останнім нового тяжкого злочину про що свідчить вирок Гощанського районного суду Рівненської області від 21 лютого 2017 року.
Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив злочини, за які засуджується по даній справі до постановлення вироку Гощанського районного суду Рівненської області від 21.02.2017 року, остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити за правилами ч. 4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 , враховуючи що останній відбуває покарання за вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 21.02.2017 року, не обирався, підстави для його обрання на даному етапі відсутні.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 20 лютого 2018 року, зарахувавши ОСОБА_5 у строк відбування покарання фактично відбуте покарання за вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 21 лютого 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 21 лютого 2017 року в період з 29 грудня 2016 року по 21 лютого 2017 року, та за даним кримінальним провадженням в період з 17 жовтня 2014 року до 28 грудня 2015 року, включно (т. 1 а.с. 145).

Згідно ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 підлягають стягненню процесуальні витрати на проведення експертизи у справі.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі відсутній.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 21.02.2017 року у виді 3 (трьох) років позбавлення волі більш суворим за цим вироком, та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 20 лютого 2018 року, зарахувавши ОСОБА_5 у строк відбування покарання фактично відбуте покарання за вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 21 лютого 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 21 лютого 2017 року в період з 29 грудня 2016 року по 21 лютого 2017 року, та за даним кримінальним провадженням в період з 17 жовтня 2014 року до 28 грудня 2015 року, включно (т. 1 а.с. 145).

Речовий доказ у справі: паспорт громадянина України, серії НОМЕР_2 виданий 14.02.2002 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві на ім`я ОСОБА_6 , який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_6 залишити у його володінні.

Речовий доказ у справі: автомобіль «Деу Ланос» державний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_6 залишити у його володінні.

Речові докази у справі: передній бампер від автомобіля «Деу Ланос» та передній державний номерний знак НОМЕР_1 , які передані під зберігальну розписку ОСОБА_6 залишити у його володінні.

Речовий доказ у справі: пластикову картку «ощадбанку» №93, ліхтарик «де люкс» чорного кольору, ліхтарик «qcpassed-71» сірого кольору та окуляри, які передані під зберігальну розписку ОСОБА_6 залишити у його володінні.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 1179 грн. 36 коп.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: