Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2093/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.12.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий-суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №0000585 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з неповною середньою освітою, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2017 року, близько 12 годині, неповнолітній ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх караність, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи умисел, направлений на скоєння крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу проник через частково відчинене скло на пасажирській правій передній дверці автомобіля марки «BMW - 530 D», реєстраційний номер Угорської Республіки НОМЕР_1 , який знаходився по вул. Головній в с. Пийтерфолво Виноградівського району, звідки таємно викрав 11000,00 гривень та 114500,00 угорських форинтів та з викраденим зник, заподіявши при цьому потерпілій ОСОБА_9 , матеріальних збитків на вище вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно 18.06.2017 року, в с.Пийтерфолво Виноградівського району, проник до автомобіля марки БМВ, звідки викрав грошові кошти, які в ході досудового слідства повернуто потерпілій. Він жаліє за вчинене, обіцяє в майбутньому не допускати ніяких правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийняв наступне рішення.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання за ч.1 ст.185 КК України суд врахував ступінь тяжкості злочину (злочин середньої тяжкості), обставини, що пом`якшують покарання, та дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.54), на обліку у лікаря психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно (а.п.51), виховується у неповній родині (а.п.50), проживає у складних соціально-побутових умовах (а.п.55); відповідно до висновку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, врахувавши думку сторін та інших учасників судового провадження, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, негативну характеристику за місцем проживання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді штрафу і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинувачений та його законний представник в даному судовому засіданні заявили клопотання про звільнення неповнолітнього обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», мотивуючи його тим, що він вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, а обвинувачений є неповнолітнім.

Захисник ОСОБА_6 просив задовольнити клопотання обвинуваченого та застосувати до нього приписи Закону України "Про аміністію в 2016 році".

Прокурор не заперечив проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні»).

За приписами ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року.

Згідно з п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказане стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10.04.2003 року.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив до набрання чинності актом амністії, тобто до 07.09.2017 року, злочин, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» і на момент вчинення злочину був неповнолітнім, дав згоду на застосування до нього амністії, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Застережень щодо застосування амністії, передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», не вбачається.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 94, 370, 374, 394 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.) грн.

Звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного йому покарання у виді штрафу на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1