Справа № 466/978/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова:

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000411 від 03.02.2018 року, щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працездатного, не працевлаштованого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, а саме: 15.06.2012 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч.3 ст185, ч.3 ст.186, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, 26.11.2015 року Залізничним районним судом м. Львова за ч.2 ст.185 КК України по покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобовязаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 03 лютого 2018 року, близько 14:10 год., перебуваючи у маршрутному таксі № 217, що рухалося в напрямку вулиці Шевченка, що у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та його суспільно - небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, впевнившись що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав гаманець зеленого кольору вартістю 700 грн., всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 604 грн., банківські картки «Приватбанк», у кількості 3 шт., паспорт громадянина України та закордонний паспорт, видані на прізвище ОСОБА_6 .

У подальшому ОСОБА_3 свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений потерпілою ОСОБА_6 , у зв`язку з чим викраденим майном не розпорядився.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфікуються як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 оголосив клопотання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою та подав таку суду і просив розглядати її разом з обвинувальним актом

За укладеною угодою про примирення від 02.03.18 між потерпілою ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченим у провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 473, 474 КПК України, за умовами якої обвинувачений погодився на повне визнання своєї винуватості та призначення йому покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України в межах санкції ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, (на підставі ст. 75 КК України) із звільненням від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1 рік, згідно ст.76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу відділу з питань пробації; повідомляти відділ з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; періодично з`являтись для реєстрації до відділу з питань пробації.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпіла ОСОБА_6 подала письмову заяву, у якій зазначили, що повністю підтримує угоду про примирення та просить її затвердити судом. Жодних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечив щодо затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 02.03.2018 р.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно.

Відтак, слід затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.472 КПК України, обвинувачений у судовому засіданні визнав себе винуватим за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та просив затвердити вказану угоду. Крім того, учасникам роз`яснено вимоги ст.ст. 473, 474, 476 КПК України.

Суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, санкція частини статті, за якою кваліфіковано злочин, передбачає позбавлення волі. Враховуючи ту обставину, що обвинувачений визнав свою винуватість повністю, щиро кається у вчиненому, викрадене повернуто потерпілому, суд вважає за можливе застосувати до нього покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, та у відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий термін 1 рік, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину та покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу відділу з питань пробації; повідомляти відділ з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; періодично з`являтись для реєстрації у відділ з питань пробації.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим суд не вбачає.

Витрати та речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід: цілодобовий домашній арешт, застосований ухвалою слідчого судді від 05.02.18 залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 472,474,475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим від 02.03.2018 року, укладена між потерпілою ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченим у провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 473, 474 КПК України, за умовами якої обвинувачений погодився на повне визнання своєї винуватості та призначення йому покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України в межах санкції ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1 рік, згідно ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий термін 1 (один) рік, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу відділу з питань пробації; повідомляти відділ з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; періодично з`являтись для реєстрації у відділ з питань пробації.

Витрати та речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід: цілодобовий домашній арешт, застосований ухвалою слідчого судді від 05.02.18 залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1