Справа №598/1469/15-к
Провадження № 1-кп/601/48/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2017 року Колегія суддів Кременецького районного суду Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці судове засідання по кримінальному провадженню № 0000296, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01 серпня 2015 року, що надійшло 27.10.2016 року з апеляційного суду Тернопільської області із обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванчани Збаразького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, з середньою освітою, не судимого, згідно ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 та його представника -адвоката ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

30 липня 2015 року ОСОБА_5 спільно із своїм сином ОСОБА_10 , та жителем с. Старий Збараж Збаразького району ОСОБА_11 виконували будівельні роботи у господарстві ОСОБА_7 - жителя вказаного населеного пункту

Близько обіду вказаного дня, ОСОБА_5 , копаючи власноруч траншею під фундамент, за допомогою господарської лопати зняв верхній шар грунту біля фундаменту у лівому дальньому куті гаражного приміщення ОСОБА_7 , внаслідок чого осипалась частина фундаменту гаража. Після цього ОСОБА_5 виявив у внутрішній частині гаражного приміщення скляну банку ємкістю 0,5 л, у якій знаходились грошові кошти в іноземній валюті, а саме: 20 тисяч доларів США.

Саме в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме - грошових коштів, що належать ОСОБА_7 , які він виявив та викопав у гаражному приміщенні останнього.

Реалізовуючи задумане, та скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, таємно, без відома власника вийняв з банки грошові кошти в сумі 20 тисяч доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 30.07.2015 року становить 441471 грн. 16 коп., які належать ОСОБА_7 не маючи на ці грошові кошти ні дійсного, ні гаданого права.

Надалі ОСОБА_5 банку, в якій знаходились грошові кошти, викинув, грошові кошти залишив в себе, маючи таким чином реальну можливість розпоряджатись викраденим на власний розсуд.

Після цього ОСОБА_5 покликав свого сина, ОСОБА_10 , який в цей час знаходився неподалік, та передав останньому частину викрадених грошовий коштів і сказав віднести їх додому та заховати, а частину залишив в себе.

Згодом ОСОБА_5 , з метою приховування вчиненого ним злочину замурував частину фундаменту гаражного приміщення, яка осипалась, та по закінченню робочого дня пішов до себе додому, маючи при цьому реальну можливість розпоряджатись викраденими коштами.

Внаслідок дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 спричинено збитки на суму 441471 грн. 16 коп., що в шістсот та більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за епізодом викрадення горошових коштів в сумі 20 000 доларів США визнав повністю і пояснив, що працював у потерпілого. Обкопуючи фундамент гаража, йому на тачку впала, замотана в целофан, скляна банка. Він розірвав целофан, відкрив банку і витягнув гроші, які знаходились в ній. Дані гроші він одразу заніс додому, пообідав і повернувся назад, замурував фундамент. Частину коштів він віддав своєму синові ОСОБА_12 . Біля гаража копав лише він. На вимогу потерпілого частину викрадених коштів віддала потерпілому його дружина. Цивільний позов визнає частково на суму 1350 доларів США.

Не дивлячись на те, що обвинувачений свою вину у скоєнні, інкримінованого йому злочину визнав повністю, судова колегія, об`єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази, прийшла до переконання про доведеність обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, - таємному викраденні грошових коштів в особливо великих розмірах.

Будучи допитаним в якості потерпілого, ОСОБА_7 суду пояснив, що два роки тому у липні 2015 року обвинувачений працював у нього - обкопував фундамент гаража. Разом з ним працював його син ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Дмитро мурував паркан, ОСОБА_11 - працював на бетономішалці. В гаражі у потерпілого були заховані гроші в скляних банках з металевими кришками, які закручуються: в одній банці - 20 тис. доларів США, в другій - 8 500 доларів США, в третій - 1350 Євро та золоті вироби. ОСОБА_5 він повністю довіряв, оскільки останній уже 20 років йому допомагає по господарству. Обвинувачений гарно замурував одну сторону фундаменту гаража та пішов додому. Наступного дня ОСОБА_5 знову прийшов на роботу, але п`яний, і знову почав копати. Потерпілий відправив його додому, але в цей же час помітив дірку у фундаменті гаража, де копав обвинувачений, і пригадав, що у гаражі, саме у цьому місці, закопані банки із грошима та золотом. Не знайшовши вказане, він зрозумів, що його обікрав ОСОБА_5 та пішов до нього додому. Обвинуваченого він знайшов п`яного і попросив віддати гроші і золото. Через кілька годин дружина обвинуваченого принесла потерпілому 10 500 доларів США. Згодом вона у своєму підвалі знайшла ще 7 тис. доларів і принесла потерпілому. Суми коштів, які знаходяться у кожній банці, були зазначені на листочках паперу. Працівниками поліції у ОСОБА_5 вилучено 100 доларів США та 1400 грн., які йому також були повернуті. Потерпілому не повернуто 1350 доларів США та золото загальною масою 85 грам. Просить поданий ним цивільний позов задоволити повністю та стягнути з обвинуваченого 1350 доларів США та 85000 грн. Також просить стягнути моральну (немайнову) шкоду, яка полягає у завдані суттєвих моральних страждань, у порушенні нормальних життєвих зв`язків та сну, у спричиненні сильного емоційного стресу та становить 100000 грн.

Крім того, вина ОСОБА_5 у викрадені грошових коштів доведена показами свідка та іншими доказами, які досліджені в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що він разом із обвинуваченим та його сином ОСОБА_12 працювали у потерпілого. ОСОБА_5 працював (копав) біля гаража, а він на бетономішалці. Потерпілий сказав йому, що ОСОБА_5 вкрав у нього гроші. Обвинувачений не зізнавався в крадіжці цих коштів, однак згодом все ж таки сказав, що це зробив він. Дружина обвинуваченого віддала частину викрадених коштів. Іншу частину грошей він з дружиною обвинуваченого знайшли у підвалі ОСОБА_5 . Потерпілий сказав що це не всі гроші. Наступного дня він з ОСОБА_7 шукали банки з грошима та золотом в гаражі, однак, не знайшли. Дмитро пішов в гараж і відкопав вищезазначені банки, які були замотані в целофан, це відбулось в присутності потерпілого. Яка сума викрадена і скільки було повернуто потерпілому він точно не знає.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_10 відмовились від дачі пояснень.

Покази обвинуваченого, потерпілого та свідка щодо крадіжки ОСОБА_5 грошових коштів узгоджуються між собою, підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом. Тобто у суду немає підстав сумніватися у їх достовірності.

Вина обвинуваченого доведена також іншими доказами, зібраними у справі та дослідженими в ході судового розгляду.

Так, 31.07.2015 року ОСОБА_7 звернувся в Збаразький РВ УМВСУ в Тернопільській області з заявою про вчинення ОСОБА_5 крадіжки належних йому грошей в сумі 27 700 доларів США, 1370 євро та золотих виробів.

З протоколів огляду місця події з фотоілюстрацій до них від 01.08.2015 року вбачається місце, час і спосіб скоєння крадіжки грошей ОСОБА_5 у потерпілого ОСОБА_7 ..

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 12 вересня 2015 року з фото-таблицями до нього, встановлено місце, де ОСОБА_13 разом із сином ОСОБА_14 30.07.2015 року знайшли гроші, що викрадені ОСОБА_5 , а саме: в тумбочці гарнітуру, який знаходиться в будинку за місцем проживання ОСОБА_5 та підвальному приміщенні до даного будинку.

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 12 вересня 2015 року з фото-таблицями до нього встановлено місце, де ОСОБА_14 30.07.2015 року виявив грошові кошти - долари.

Протоколами проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 12 вересня 2015 року з фото-таблицями до них, встановлено місце, де ОСОБА_5 у господарстві ОСОБА_7 копав фундамент та замуровував отвір у стіні гаража і місце, де ОСОБА_11 30.07.2015 року разом із ОСОБА_13 у підвальному приміщенні господарства ОСОБА_5 знайшли грошові кошти долари США.

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 12 вересня 2015 року з фото-таблицями до нього встановлено місце, де були заховані банки із доларами США та місце, де ОСОБА_5 копав.

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 20 вересня 2015 року з фото-таблицями до нього, вбачається місце, де ОСОБА_5 30.07.2015 року працював у господарстві ОСОБА_7 та вказує на стіну, де була земля, яку вивозив його батько-обвинувачений по справі .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20 вересня 2015 року з фото-таблицями до нього, встановлено, що обвинувачений під час проведення даного експерименту в присутності понятих детально розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення та детально відтворив обставини вчиненої ним крадіжки - грошових коштів доларів США, належних ОСОБА_7 .

Згідно протоколу добровільної видачі від 03.08.2015 року ОСОБА_14 добровільно видав гроші в сумі 1400 грн., які залишись від обміну доларів, та 100 доларів США, які він знайшов у подушці свого батька ОСОБА_5 .

Згідно повідомлення філії Тернопільського ТВБВ № 10019/026 «Державний ощадний банк» від 11.08.2015 року офіційний курс становив: за 100 доларів США 2207,3558 грн.; за 100 євро 2434,7134 грн.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 520 від 29.09.2015 року ОСОБА_5 за теперішнього часу хворіє на розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, по своєму психічному стану в даний час ОСОБА_5 здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період, який відноситься до інкримінованого йому злочину, ОСОБА_5 страждав на розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Зазначений розлад психіки не позбавляв ОСОБА_5 здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними у той час, до якого відносяться інкриміновані йому діяння. ОСОБА_5 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Висновок проведеної у справі судової експертизи належно аргументований з наукової точки зору, відповідає фактичним обставинам справи та іншим зібраним доказам. А тому у судової колегії немає підстав сумніватися в його достовірності.

Судова колегія вважає, що дії ОСОБА_5 досудовим слідством кваліфіковані вірно, за ч. 5 ст. 185 КК України, за ознакою таємного викрадення чужого майна (крадіжка) грошових коштів на суму 441471 грн. 16 коп. у потерпілого ОСОБА_7 , вчинену в особливо великих розмірах.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до вимог статей 65, 66, 67 КК України, судова колегія враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, характеристику, те, що він вину визнав повністю, відшкодував потерпілому більшу частину збитків, що є пом`якшуючими обставинами та відсутність обтяжуючих обставин, також думку потерпілого, який просить призначити суворе покарання і вважає, що йому слід призначити мінімальне покарання, встановлене санкцією ч. 5 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, зарахувавши у час відбуття покарання термін перебування його під вартою.

На думку суду призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 1166, ст. 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи та фізичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала за наявності її вини.

Суд вважає, що неправомірними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду в розмірі 1350 доларів США та моральну (немайнову) шкоду, яка полягає у завдані суттєвих моральних страждань, у порушенні нормальних життєвих зв`язків та сну, у спричиненні сильного емоційного стресу, та враховуючи майновий стан обвинуваченого, підлягає стягненню в розмірі 30 000 грн. з обвинуваченого. За таких обставин позов ОСОБА_7 підлагає до часткого задоволення.

Окрім того, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 31 липня 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_11 продовжували виконання будівельних робіт у господарстві ОСОБА_7 .
Близько обіду вказаного дня, ОСОБА_5 за допомогою господарської лопати зняв верхній шар грунту біля фундаменту посередині гаражного приміщення ОСОБА_7 та обвалив частину фундаменту гаража.

Після цього ОСОБА_5 виявив у внутрішній частині гаражного приміщення скляну банку, у якій знаходились ювелірні вироби загальною вагою 130 грам.

Саме в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме - золотих ювелірних виробів, що належать ОСОБА_7 , які він виявив та викопав у гаражному приміщенні останнього.

Реалізовуючи задумане та скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, повторно, таємно без відома власника вийняв з банки частину золотих виробів 583 та 585 проб, зокрема: сережки золоті 585 проби вагою 2,69 грам; сережки золоті 583 проби вагою 3,39 грам; ланцюжок золотий 583 проби вагою 3,71 грам; ланцюжок золотий 585 проби вагою 11,89 грам; перстень золотий 583 проби вагою 1,68 грам; перстень золотий 585 проби вагою 5, 51 грам; перстень золотий 585 проби вагою 5,61 грам; два персні 583 проби; 1 перстень 585 проби та інші золоті вироби загальною вагою 85 грам та ціною 1 000 гривень за один грам, що станом на 31.07.2015 року становить 85 000 грн., які належать ОСОБА_7 , не маючи на це майно ні дійсного, ні гаданого права.

Після цього, ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, маючи при цьому реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 спричинено збитки на суму 85 000 гривень.

Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що він банки із золотими виробами не бачив та не викопував, тому вину не визнає. Взяв лише зі скляної банки, де були грошові кошти - долари США, які частково повернув.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що він з працівниками поліції намагались відшукати ще дві банки з грошима та золотом в гаражі, перекопали там усе, однак, не знайшли. Наступного дня вранці син обвинуваченого ОСОБА_12 без дозволу потерпілого пішов у його гараж і уже в присутності потерпілого віднайшов банку з грошима та банку із золотом. Потерпілий вважає, що ОСОБА_12 підкинув в гараж банки одну з 8 500 доларами США і другу з золотом, де були лише бирки із назвою виробу та вагою, знаючи, де саме вони повинні знаходитись, з показів потерпілого, які він давав слідчому, будучи присутнім у гаражі в цей момент. Про те, що у банці замість частини золота залишились тільки бирки, він помітив не відразу. Золото було замотане у папір. Коли він висипав золото на стіл, для того щоб перевірити, то побачив що воно є не все. Бирки передав слідчому через півтора місяці, оскільки він їх не вимагав. Потерпілий, вважаючи, що золоті вироби могла взяти його дружина, яка знаходиться за кордоном, разом зі слідчим телефонував їй і вона повідомила, що золота не брала. ОСОБА_7 вважає, що золоті вироби викрав у нього обвинувачений . Просить його позов задоволити.

Прокурором в суді не доведено та не надано в судовому засіданні доказів вчинення ОСОБА_5 крадіжки золотих ювелірних виробів, належних ОСОБА_7 ..

Судом надавалася можливість, як прокурору, так і потерпілому, його представнику, обвинуваченому і захиснику, надавати суду докази та заперечення. Однак, прокурор пояснив, що відбитки пальців з банки, в якій знаходились золоті вироби не відбирались, оскільки банка не була надана слідчому потерпілим.

Дані в судовому засіданні покази потерпілого та свідка ОСОБА_11 суд вважає такими, що не підтверджують вину ОСОБА_5 в скоєнні дій, які полягали у таємному викраденні золотих ювелірних виробів, належних ОСОБА_7 , як це йому інкримінує прокурор.

14 вересня 2015 року потерпілий ОСОБА_7 надав слідчому СВ Збаразького РВ УМВСУ для долучення до матеріалів кримінального провадження № 0000296 від 01.08.2015 року десять бирок з золотих виробів, які були у нього викрадені, про що слідчим 14.09.2015 року складено протокол огляду.

Докази, на які посилається сторона обвинувачення, як на докази вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 , при зазначених обставинах викрадення золотих ювелірних виробів у потерпілого ОСОБА_7 та які були досліджені судом, беззаперечно не вказують на ОСОБА_5 , як на особу, яка скоїла у відношенні вказаного потерпілого вищезазначену крадіжку золотих виробів, так як не містять фактичних даних, які підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, п.п. 18,19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до статті 370 КПК України вирок суду повинний бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до статті 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Крім того, слід зазначити, що якщо особі пред"явлено декілька обвинувачень і деякі з них не доведені, то відповідно до ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається, за якими з них обвинувачений виправданий, а за якими - засуджений.

За визначенням, наведеним у п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте у порядку, встановленому цим Кодексом.

Виходячи з цього, дії особи, кваліфіковані за однією статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність із самостійною санкцією, складають єдине обвинувачення незалежно від кількості епізодів злочинної діяльності. При цьому окремі епізоди самостійних обвинувачень не утворюють, а тому, коли у ході судового розгляду не знайшло підтвердження вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення за одним чи кількома з них, за такими епізодами виправдувальний вирок не ухвалюється, а вони виключаються з обвинувачення з наведенням відповідного обґрунтування у мотивувальній частині вироку.

Таке положення зазначено і в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Оцінивши розглянуті в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що прокурором не доведено обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України за епізодом викрадення у ОСОБА_7 золотих ювелірних виробів.

За таких обставин слід виключити з обвинувачення ОСОБА_5 вищевказаний епізод у зв`язку з недоведеністю вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою, який продовжити на 60 днів, визначивши кінцевий термін його дії - 11 грудня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, судова колегія

З А С У Д И Л А :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_7 1 350 доларів США, що в еквіваленті становить 29 794 грн. 50 коп. відшкодування майнової шкоди, спричиненої злочином та 30 000 (тридцять тисяч) гривень спричиненої моральної (немайнової) шкоди.

В рештів позовних вимог відмовити.

Зарахувати у термін відбуття покарання ОСОБА_5 час перебування його під вартою з 04 травня 2017 року.

Початком відбуття покарання вважати - 04 травня 2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою, який продовжити на 60 днів, визначивши кінцевий термін його дії - 11 грудня 2017 року.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_2
ОСОБА_3