154/2751/17
1-кп/154/247/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000151 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, на утриманні перебуває неповнолітня дитина, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , на підставі ст. 89 КК України, не судимого ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
25.02.2017 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 прийнято на військову службу до Збройних Сил України.

Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 09.03.2017 №45-РС молодшого сержанта ОСОБА_4 зараховано у розпорядження командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 20.03.2017 № 61 молодшого сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , на всі види забезпечення та призначено на посаду командира відділення керованого мінування інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (у подальшому - НОМЕР_1 ).

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, молодший сержант ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника, о 08.00 год. 04.08.2017 не з`явився вчасно на службу без поважних

причин до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , розташованого по АДРЕСА_2 .

У період з 08.00 год. 04.08.2017 року по 15.00 год. 10.10.2017 року обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України і перебуває на військовій службі за контрактом, до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 без поважних причин не з`являвся та не виконував службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд по місцю свого проживання у м. Любомль Волинської області.

10.10.2017 року о 15.00 год. ОСОБА_4 прибув до військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України (Волинська область, м. Луцьк, вул. Стрілецька, 2), припинивши вчинення кримінального правопорушення Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його як особу.

Дії обвинуваченого, котрі виразились у нез"явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що даний злочин відноситься до тяжких злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

З врахуванням вищенаведеного, особи винного, на утриманні якого перебувають батьки похилого віку та неповнолітня дитина, його посередньої характеристики за місцем служби, участь в антитерористичній операції, суд вважає що необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання у межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов у справі - не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини НОМЕР_1 (а після звільнення з військової служби - до уповноваженого органу з питань пробації), повідомляти командира військової частини НОМЕР_1 (а після звільнення з військової служби - уповноважений орган з питань пробації) про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1