Справа № 646/150/18
№ провадження 1-кс/646/899/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.01.18 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області радника юстиції ОСОБА_6 в межах кримінального провадження №0000684 від 04.07.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 357 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку Єлизавету, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді заступника командира 9-ї роти 4-го батальйону управління патрульної поліції у Харківській області ДПП НП України, який має спеціальне звання старшого лейтенанта поліції, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України,

в с т а н о в и в:

29.01.2018 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області радника юстиції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження №0000684 від 04.07.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 357 КК України.

З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення та не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 26.12.2017 під час несення служби разом з інспектором УПП у Харківській області ОСОБА_7 на службовому автомобілі «Toyota Prius», білого кольору, бортовий номер НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , перебуваючи біля будинку №14 по вул. Нетеченській Набережній у м. Харкові близько 16 годин 40 хвилин зупинив водія ОСОБА_8 на автомобілі «Daewoo Lanos», д.н. НОМЕР_3 . У подальшому у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , під час проведення перевірки документів ОСОБА_8 виник намір на отримання від нього неправомірної вигоди. З цією метою, вказані правоохоронці, діючи з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, усвідомлюючи, що у ОСОБА_8 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, почали створювати умови, спрямовані на подальше вимагання неправомірної вигоди, а саме, не роз`яснивши право на проходження відповідного медичного обстеження та не включивши службові нагрудні відеореєстратори, вилучили у ОСОБА_8 водійське посвідчення та технічний паспорт на транспортній засіб після чого неодноразово виказали вказаному водію погрозу позбавленням його права керувати транспортним засобом, у випадку ненадання їм неправомірної вигоди у сумі 5000 гривень за не притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, та за повернення вилучених документів. З метою реалізації вказаного злочинного наміру, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 дозволили ОСОБА_8 покинути без документів місце нібито вчинення адміністративного правопорушення, одночасно повідомивши останнього, що у випадку невиконання вищевказаних протиправних вимог, провадження щодо нього буде проводитися як щодо особи, яка з метою уникнення відповідальності, покинула місце вчинення адміністративного правопорушення, та він фактично втратить вилучені водійське посвідчення та технічний паспорт на транспортній засіб. ОСОБА_8 , побоюючись незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, не бажаючи бути безпідставно позбавленим вказаних документів, розуміючи неминучість негативних для себе наслідків у випадку ненадання згоди на виконання зазначеної протиправної вимоги, вимушений був її надати, при цьому не вчинивши будь-яких протиправних дій. У подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з метою доведення свого злочинного наміру, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, до кінця 26.12.2017 близько 19 годин 07 хвилин біля будинку №10/2 по вул.Кооперативній у м. Харкові зустрілися з ОСОБА_8 та отримали від нього неправомірну вигоду у сумі 5000 гривень за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за нібито вчинене ним адміністративне правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ст.130 КУпАП та за повернення вилучених документів.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, під час несення служби разом з інспектором УПП у Харківській області ОСОБА_9 , 03.01.2018 на службовому автомобілі «Toyota Prius», білого кольору, бортовий номер НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , перебуваючи біля супермаркету «Таврія В» по пр. Гагаріна у м.Харкові близько 14 годин 10 хвилин зупинив водія ОСОБА_10 , під час проведення перевірки документів якого, у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник намір на отримання від нього неправомірної вигоди. З цією метою, вказані правоохоронці, діючи з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, усвідомлюючи, що у ОСОБА_10 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, почали створювати умови, спрямовані на подальше вимагання неправомірної вигоди, а саме, не роз`яснивши право на проходження відповідного медичного обстеження, вилучили у ОСОБА_10 водійське посвідчення та технічний паспорт на транспортній засіб після чого неодноразово виказали вказаному водію погрозу позбавленням його права керувати транспортним засобом, у випадку ненадання їм неправомірної вигоди у сумі 5000 гривень за не притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, та за повернення вилучених документів. З метою реалізації вказаного злочинного наміру, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 дозволили ОСОБА_10 покинути без документів місце нібито вчинення адміністративного правопорушення, одночасно повідомивши останнього, що у випадку невиконання вищевказаних протиправних вимог, провадження щодо нього буде проводитися як щодо особи, яка з метою уникнення відповідальності, покинула місце вчинення адміністративного правопорушення, та він фактично втратить вилучені водійське посвідчення. ОСОБА_10 , побоюючись незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, не бажаючи бути безпідставно позбавленим вказаних документів, розуміючи неминучість негативних для себе наслідків у випадку ненадання згоди на виконання зазначеної протиправної вимоги, вимушений був її надати, при цьому не вчинивши будь-яких протиправних дій. У подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_9 з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, 03.01.2017 близько 16 годин 35 хвилин біля будинку №100 по пр.Гагаріна у м. Харкові зустрівся з ОСОБА_10 та отримав від нього неправомірну вигоду в сумі 2200 гривен та 100 доларів США за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за нібито вчинене ним правопорушення, відповідальність за яке, передбачене ст.130 КУпАП та повернення вилучених документів.

Слідчим зазначено, що проведеним досудовим розслідуванням була встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами за результатами проведення контролю за вчиненням злочину, у тому числі процесуальними документами, що додаються до цього клопотання, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від ОСОБА_11 від 30.10.2017, протоколом допита свідка ОСОБА_11 від 31.10.2017, інформаціями з Харківського управління УВБ ДВБ НП України, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від ОСОБА_8 від 26.12.2017, протоколами допита свідка ОСОБА_8 від 26.12.2017, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від ОСОБА_10 від 03.01.2018, протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 03.01.2018, протоколами обшуків від 15.01.2018 під час яких вилучені заздалегідь ідентифіковані грошові кошти, які використовувалися під час проведення спеціальний слідчих експериментів та іншими матеріалами кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. А також пояснив, що під час допиту у якості підозрюваного, ОСОБА_5 відмовився давати показання та свою вину не визнав. У зв`язку з вищевикладеним просив застосувати найбільш суворий запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27 протягом 60 днів з дня затримання, тобто до 27.03.2018 включно з одночасним визначенням застави в сумі 500000 гривень. Крім того, наголошував на тому, що до ЄРДР внесені інші епізоди про вчинені правопорушення, за якими підозра ще не пред`явлена.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 відмовився від дачі пояснень відповідно до ст. 63 Конституції України, відносно обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувавта пояснив, що у 2015 році йому був встановлений кліничний діагноз та проведена операція. Після чого він проходить лікування від тяжкої хвороби, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення Комунального закладу охорони здоров`я «Харківський обласний клінічний онкологічний центр». Тому, просив у клопотанні відмовити у зв`язку з тим, що необхідно періодично проходити обстеження.

Захисник заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки вважав недоведеною ані підозру, ані ризики, зазначені слідчим, крім того, його підзахисний онкохворий, у зв`язку з чим просив застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.
Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого, виходячи з наступних підстав.
04.07.2017 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000684 за ознаками передбаченими ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 357 КК України.

27.01.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.

Як встановлено ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.

Таким чином, обгрунтування доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно також містити обставини, які вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним ризикам у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими у ході досудового розслідування.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України, яке є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя не може взяти до уваги, наданий прокурором у судовому засіданні для долучення до матеріалів клопотання витяг з ЄРДР по інших, вчинених правопорушеннях, оскільки підозра за ними ще не пред`явлена.

Також, слідчий суддя, враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, є громадянином України, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 проходить лікування від тяжкої хвороби, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне утворення Комунального закладу охорони здоров`я «Харківський обласний клінічний онкологічний центр».

Суду не надані конкретні факти і не викладені обставини, які свідчать про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не доведено слідчому судді, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Зважаючи на викладені вище обставини, слідчий суддя вважає доцільним обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 20:00 години до 07:00 години наступного дня, з покладенням обов`язків з`являтися до слідчого, прокурора і суду за вимогою, не покидати місце проживання та носити електронний засіб контролю, вважаючи це достатнім для виконання ним процесуальних прав і обов`язків.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Саме такий запобіжний захід, за переконанням слідчого судді, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і запобігти вказаним ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12 КК України, ст.ст. 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У клопотанні слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області радника юстиції ОСОБА_6 в межах кримінального провадження №0000684 від 04.07.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 357 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покласти на нього наступні обов`язки:

1) Прибувати до слідчого та прокурора за першою вимогою;

2) В період часу з 20:00 години до 07:00 години наступного дня не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на протязі двох місяців з дня оголошення повідомлення про підозру, тобто до 27.03.2018 року без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) носити електронний засіб контролю.

Ухвалу для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали встановити два місяця, тобто по 27.03.2018 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя - ОСОБА_1