провадження № 1-кс/294/223/17
справа № 290/776/17
УХВАЛА
слідчого судді
14 листопада 2017 року слідчий суддя Чуднівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 та скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чуднові заявлений самовідвід слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 щодо розгляду скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Романівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження,
ВСТАНОВИВ:
Слідчим суддею Романівського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 заявлений самовідвід щодо розгляду скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Романівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000181 від 08.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Підставою самовідводу слідчим суддею ОСОБА_5 зазначене те, що 04.10.2017 року йому на розгляд передано скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000181. Оскільки у нього в провадженні перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке є пов`язаним з кримінальним провадженням № 0000181, вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, не може брати участь у розгляді скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000181.
В судовому засіданні прокурор зазначив, що слідчим суддею ОСОБА_5 в заяві про самовідвід зазначено загальні норми законодавства і його заява є необґрунтованою.
Скаржник ОСОБА_4 залишила вирішення заяви про самовідвід на розсуд суду.
В судове засідання слідчий суддя ОСОБА_5 не з`явився, про місце, дату та час розгляду заяви про самовідвід повідомлявся належним чином. Його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.
Дослідивши матеріали заяви про самовідвід, суд приходить до наступного.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 04.10.2017 року, скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Романівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, надійшла у провадження слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 .

Після надходження скарги, слідчим суддею Романівського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 заявлений самовідвід при розгляді вказаної скарги.
Заявляючи самовідвід, слідчий суддя ОСОБА_5 посилається на ст. 75 КПК України, вважаючи, що факт знаходження у нього на розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, перешкоджає йому неупереджено розглянути скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Романівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000181 від 08.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
Згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.
Згідно ст. 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» особа, призначена на посаду судді, набуває повноважень судді після складення присяги судді такого змісту: "Я, (ім`я та прізвище), вступаючи на посаду судді, урочисто присягаю Українському народові об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя".
У застосуванні 2.5. другого показника «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені слідчим суддею в якості підстави для самовідводу, не можуть викликати сумнів у його неупередженості, чи свідчили про його певну особисту заінтересованість у результаті розгляду скарги, певні прихильності, уподобання стосовно однієї з сторін. А тому, суд вважає заяву слідчого судді про самовідвід необґрунтованою і приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого самовідводу слідчого судді ОСОБА_5 .
За таких обставин у задоволенні заяви про самовідвід слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-81 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви про самовідвід слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 щодо розгляду скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Романівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1