ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9857/16-к
провадження № 1-кп/753/196/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" серпня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Головуючим у судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо запобіжного заходу, оскільки строк його дії у вигляді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого, закінчується 08 версня 2017 р., при цьому захисник буде перебувати у черговій щорічній відпустці з 23.08.2017 року по 10.09.2017.

Прокурор вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки на даний час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може перешкоджати слідству та суду, вчиняти нові правопорушення, також просила врахувати тяжкість злочину і особу обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_4 , думку якої підтримав обвинувачений, вважала за необхідне змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід. Просила врахувати те, що прокурор не вказав на наявність нових обставин та ризиків, які би свідчили про необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою. Також, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, зазначила, що сама по собі тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 31.03.2016 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, який неодноразово продовжувався відповідно до ухвал Дарницького районного суду м. Києва в ході судового розгляду, зокрема до 08.09.2017 року.

Так, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд враховує не тільки необхідність забезпечення прав обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винності обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, в даному конкретному випадку суд вважає підозру відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, небезпідставною.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з захисту прав людини, а саме те, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і тому оцінка такого ризику проводиться з посиланням на ряд інших факторів.

Приймаючи до уваги те, що сплинув значний проміжок часу, суд, проявляючи особливу ретельність у ході судової процедури, та не беручи до уваги саму по собі тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому в разі визнання його винним, встановив наявність інших підстав для позбавлення волі, вважаючи їх релевантними (відповідними) та достатніми.

Так, обвинувачений немає місця реєстрації в Україні, згідно характеризуючих матеріалів ОСОБА_5 не працював та не навчався, неодружений, джерела його доходів невстановлені, на утриманні нікого не має. Наведені обставини на думку суду свідчать про спокусу обвинуваченого уникнути судової процедури та вчинити інше кримінальне правопорушення, а достатні стримуючи фактори, які б свідчили про відсутність вказаних ризиків - відсутні.

На даний час судове провадження триває, і суд вважає, що можливість незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілу продовжує існувати, що свідчить про можливість перешкодити виконанню завдань кримінального провадження.

Крім того, будь-яких гарантій явки до суду з боку обвинуваченого - немає.

При цьому відомості, які би свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, в матеріалах провадження відсутні.

Дані про те, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та судимостей немає і має місце проживання у м. Києві, не можуть бути безумовними підставами для зміни обраного запобіжного заходу, оскільки самі по собі не свідчать про відсутність наведених ризиків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти наявним ризикам.

При цьому приймаючи рішення про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому судом не береться до уваги позиція останнього, який свої вини не визнає, як така, що не має значення при вирішення вказаного питання, крім того, заперечення своєї винуватості є правом обвинуваченого як обраної позиції захисту та не може вважатись обставиною, яка негативно впливає на будь-які рішення, що може ухвалити суд.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що тримання під вартою в даному випадку не перевищує розумного строку та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ризики справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , вчинений із застосуванням насильства та спричинив загибель людини, суд не визначає розмір застави.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 20 жовтня 2017 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя