Справа № 359/9420/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/213/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 20.02.2018

УХВАЛА
іменем України
20 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2018 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
24.11.2017 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», посилаючись на те, що він відбув більше половини призначеного судом покарання.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2018 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 відмовлено.
Не погоджуючись з даною ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та звільнити його відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вважає рішення суду першої інстанції незаконним.
Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджено: вироком Дарницького районного суду м. Києва від 11.12.2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 30.01.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2015 року за ч. 2 ст. 186, ст. ст. 71, 72 КК України до 5 років 10 днів позбавлення волі.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі не більше 10 років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Згідно з п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не може бути застосована до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Відмовляючи засудженому ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», суд обґрунтовував тим, що ОСОБА_7 , будучи засудженим 30.01.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, вчинив новий умисний тяжкий злочин під час іспитового строку. Крім того, засуджений ОСОБА_7 не підпадає під перелік осіб, зазначених у ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», які підлягають звільненню від відбування покарання, на підставі даного Закону.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції законно та обґрунтовано, з огляду на вимоги чинного законодавства, відмовив у застосуванні щодо засудженого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку, засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Головуючий:
Судді: