1-кп/522/1732/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, який надійшов з угодою про визнання винуватості, у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0007345 від 21.11.2017 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бясоробяска, р.Молдова, громадянина р.Молдови, молдованина, який має середню освіту, працюючого по найму, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
21.11.2017р., приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився біля підземного переходу, розташованому на розі вулиць Пантелеймонівської та Пушкінської у м.Одесі, де підшукав особу, в якої можливо безпечно викрасти цінне майно.

Помітивши на розі вказаних вулиць ОСОБА_5 , який спускався у підземний перехід і в руках тримав мобільний телефон марки «МЕІZU», моделі Y685Н ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в корпусі сірого кольору, ОСОБА_3 вирішив заволодіти вказаним чужим майном, розуміючи, що вчинити вказаний злочин не можливо непомітно від потерпілого.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, раптово для потерпілого ОСОБА_5 підбіг зі спини останнього та шляхом ривка відкрито заволодів вказаним мобільним телефоном марки МЕІZU»,.

Відкрито заволодівши вказаним майном потерпілого та завдавши потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 2 500 грн, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано вірно.
Згідно угоди про визнання винуватості від 22.11.2017 року, укладеної між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , який на підставі ст. 37 КПК здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за № 0007345 від 21.11.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_5 від 22.11.2017р. та між підозрюваним ОСОБА_3 , останній під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнає свою винуватість у зазначеному діянні та щиро кається у вчиненому, сприяє у проведенні кримінального провадження.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.186 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, визнав повністю та підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на її затвердженні.
Прокурор в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 22.11.2017 року, укладену між ним за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Потерпілий в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 22.11.2017 року, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , при цьому зазначив, що претензій майнового характеру він не має.

Захисник в судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості від 22.11.2017 року, укладену між прокурором та підозрюваним.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, потерпылого, захисника приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочиномсередньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. п. 1 - 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність у потерпілого претензій майнового характеру, а також те, що ОСОБА_3 раніше не судимий.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і до нього при усіх зазначених обставинах, можливо застосувати покарання у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ст.186 ч.1 КК України.
Виходячи із вищевикладеного, дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 22.11.2017 р., укладену між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 373, 374, 394, 468, 473, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 22.11.2017 р., укладену між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , який на підставі ст. 37 КПК здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за № 0007345 від 21.11.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки «МЕІZU», моделі Y685Н ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в корпусі сірого кольору вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області, апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя:
05.12.2017