В И Р О К
іменем України
16 лютого 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3

з боку захисту: обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження №0000281 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, із середньою спеціальною освітою, не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2015 року у ОСОБА_4 , який тимчасово проживав у квартирі своєї знайомої ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , виник умисел на таємне тткрадення майна останньої, яке знаходилося у вищевказаній квартирі.
З метою реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_4 , в жовтні 2015 року, у денний час, знаходячись у вищезазначеній квартирі, переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом вільного доступу викрав праску ТМ «А-Plus» моделі NO: EL-0075 бувшу у використанні, в робочому стані та пилосос ТМ «VITEZ» бувший у використанні, в робочому стані, загальною вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №1772 від 22.04.2016 - 291 гривня, що належать потерпілій ОСОБА_5 .
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищезазначену суму.
Крім того 07.03.2016 близько 14 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , який знаходився у приміщенні квартири ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_4 , виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення майна, яке знаходилось у приміщенні гаражу за вказаною адресою.
З метою реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_4 , в той же день та час прийшов до гаража, який розташований поблизу будинку АДРЕСА_5 , де переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, з використанням ключів, відчинив ворота та проник до приміщення гаража, звідки таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, викрав акумуляторну батарею «WESTA» моделі «6СТ-60А», бувшу у використанні, в робочому стані, вартістю - 1180 ривень, електричне точило «GMT BEG-500», бувше у використанні, в робочому стані, вартістю - 816,67 гривень, захисну маску для зварювання «Іскра МСА-401» бувшу у використанні, вартістю - 246,26 гривень, що належать ОСОБА_6 .
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток, згідно висновку авто-товарознавчої експертизи №231 від 20.04.2016 та висновку судово-товарознавчої експертизи №2286 від 15.04.2016 на загальну суму - 2242, 93 гривень.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилася. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Претензій до обвинуваченого не має. Шкода, заподіяна злочином їй відшкодована.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з"явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. претензій до обвинуваченого не має. Шкода, заподіяна злочином йому відшкодована.

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованих йому злочинах визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що кримінальні правопорушення вчинені ним при вищевикладених обставинах.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначених кримінальних правопорушень і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у приміщення, вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілим завданої злочином шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, досліджуючи дані про особу ОСОБА_4 , враховує, що він раніше не судимий, офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину за місцем проживання характеризується позитивно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, повне відшкодування шкоди заподіяної злочином та відсутність у зв`язку з цим претензій збоку потерпілих.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, та тяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі. Остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_4 слід призначити за правилами ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, від відбування якого ОСОБА_4 належить звільнити з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, із покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 08.02.2018 відносно ОСОБА_4 задовольнити частково. Обрати відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді домашнього арешу із забороною залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в нічний час доби.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи обставини справи, існування ризиків, які стали підставою для звернення сторони обвинувачення із клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, того факту, що судове провадження завершене, суд дійшов висновку про необхідність обання запобіжного заходу у виді домашнього арешу із забороною залишати житло в нічний час доби, що забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Обрати відносно засудженого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашього арешту до набрання вироком законної сили.

Заборонити засудженому ОСОБА_4 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 з 22-00 год. до 06-00 год. наступного дня .

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок прибувати до Зміївського районного суду Харківської області за першою вимогою.

Судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз у сумі 439,8 грн.,439,8 грн., 351,84 грн., а всього 1231 (одна тисяча двісті тридцять одна) грн. 44 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Харківського НДЕКЦ МВС України.

Речові докази: праску ТМ «А-Plus» моделі NO: EL-0075, пилосос ТМ «VITEZ», що зберігаються у камері речових доказів Зміївського ВП ГУНП в Харківській області - повернути ОСОБА_5 ,

-електричне точило «GMT BEG-500», захисна маска для зварювання «Іскра МСА-401», що зберігаються у камері речових доказів Зміївського ВП ГУНП в Харківській області - повернути ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: