Справа № 149/2360/17
УХВАЛА
23.02.2018 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів, зазначивши, що ухвалою суду від 29.12.2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 26.02.2018 року. Вважає, що ризики визначені ст. 177 КПК України не перестали існувати та не зменшилися. Обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, зокрема на свідка ОСОБА_9 , які на даний час не допитані, як особисто, так і використовуючи при цьому зв`язки у правоохоронних органах. Окрім того просить прийняти до уваги також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання обвинуваченого винуватим у злочинах за ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні яких він обвинувачується, його, вік, стан здоров`я, репутацію, майновий стан, місце служби та інші обставини, а також прийняти до уваги особливу суспільну небезпеку та резонанс протиправних дій ОСОБА_4 . Вважає, що більш м"які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 проти клопотання прокурора заперечували, у його задоволенні просили відмовити, так як прокурором не доведено існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_4 та захисники обвинуваченого ОСОБА_4 вважають, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більм м"якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, забезпечить належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, зазначивши, що ухвалою суду від 29.12.2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 26.02.2018 року. Вважає, що ризики визначені ст. 177 КПК України не перестали існувати та не зменшилися. Обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, які на даний час не допитані, зокрема на свідка ОСОБА_9 , як особисто, так і використовуючи при цьому зв`язки у правоохоронних органах. Окрім того просить прийняти до уваги також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання обвинуваченого винуватим у злочинах за ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні яких він обвинувачується, його, вік, стан здоров`я, репутацію, майновий стан, місце служби та інші обставини, а також прийняти до уваги особливу суспільну небезпеку та резонанс протиправних дій ОСОБА_5 . Вважає, що більш м"які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_8 проти клопотання прокурора заперечували, у його задоволенні просили відмовити, так як прокурором не доведено існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Просили суд про застосування відносно нього більш м"якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, мотивуючи це тим, що він не мав і не має наміру переховуватися від слідства та суду чи впливати на свідків. У нього є сім"я, батьки інваліди, він сам є учасником бойових дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як встановлено судом, ухвалою суду від 29.12.2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 26.02.2018 року. Також ухвалою суду від 29.12.2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 26.02.2018 року.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах необхідних для вирішення клопотання, письмові клопотання прокурора стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дійшов висновку, що обрані обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжні заходи у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не встановлено. Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинам і за які у випадку доведення вини, передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від 6 до 10 років, перебуваючи на волі вони можуть переховуватись від суду. У даному кримінальному провадженні не досліджені докази, зокрема не допитані свідки, а відповідно обвинувачені можуть впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, тобто ризики передбачені ст. 177 КПК України існувати не перестали.

Таким чином, суд приходить до висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження, а тому з метою забезпечення належної поведінки обвинувачених під час судового розгляду кримінального провадження, запобіганню уникнення правосуддя, клопотання прокурора необхідно задовольнити, продовживши строк тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, що буде виправданим та відповідатиме Закону.

Враховуючи встановлене судом, що відображено в ухвалі, клопотання захисників та обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, задоволенню не підлягає. Відмовляючи у задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та їх захисників, суд також виходить з того, що наведені ним підстави для зміни запобіжного заходу, не переважують ризики, які передбачені ст. 177 КПК України та існування яких прокурором доведено в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176,177,178,183,331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, відмовити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на 60 днів до 23.04.2018 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, відмовити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строк тримання під вартою на 60 днів до 23.04.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1