Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 24 жовтня 2017 року касаційну скаргу директора ПП « ОСОБА_5 » ОСОБА_6 на ухвалу судді Апеляційного суду Одеської області від 9 березня 2017 року.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 2 березня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про тимчасовий доступ до речей і документів за кримінальним провадженням № 0000497, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та надано тимчасовий доступ до оригіналів реєстраційної справи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з можливістю її вилучення, та надано можливість вилучення оригіналів реєстраційної справи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

На вказану ухвалу слідчого судді директором ПП « ОСОБА_5 » ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, за результатом розгляду якої 9 березня 2017 року суддя Апеляційного суду Одеської області виніс ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

У касаційній скарзі директор ПП « ОСОБА_5 » просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції Вважає, що рішення апеляційного суду не відповідає вимогам кримінально процесуального закону, оскільки судом апеляційної інстанції зроблено помилковий висновок про те, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, та необґрунтовано відмовлено у відкриття апеляційного провадження на підставі ст. 399 КПК України. Крім того, стверджує про те, що чинне законодавство прямо передбачає апеляційне оскарження ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів, наголошує на практику Європейського суду з прав людини і основоположних свобод та суду касаційної інстанції, а також посилається на Конституцію України .

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку прокурора, який не підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали, за результатом розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга директора ПП « ОСОБА_5 » підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні.

Крім того, положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одну з основних засад судочинства - забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплює гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.

Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 статті 392 КПК України в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 399 КПК України визначено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Проте, висновки суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника товариства на ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів з можливістю їх вилучення не узгоджуються з наведеними нормами процесуального закону.
Так, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав того, що ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей з можливістю їх вилучення окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що відповідно до пункту 10 частини 1 статті 309 КПК України апеляційному оскарженню підлягають ті ухвали слідчих суддів, яким надано дозвіл на вилучення речей та документів, без наявності яких особа взагалі не матиме можливості продовжувати здійснювати свою діяльність.

Крім того, зазначено про те, що матеріалами провадження та директором підприємства не доведено, що надання дозволу на тимчасовий доступ до речей з можливістю їх вилучення позбавляє можливості товариство в повному обсязі здійснювати свою діяльність. Тобто, фактично прийнято рішення по суті.
Однак, перелік ухвал слідчого судді, які відповідно до статті 309 КПК України підлягають оскарженню під час досудового розслідування, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Тоді як, пунктом 10 частини 1 статті 309 КПК України не визначено обсяг обмежень при здійсненні своєї діяльності фізичною чи юридичною особою у зв`язку з наданням доступу до речей та їх вилучення для того, щоб така ухвала слідчого судді підлягала оскарженню в апеляційному порядку. А відповідно, і не містить в собі прямої дії щодо неможливості оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді, визначених у названій нормі процесуального закону.

Таким чином, судом апеляційної інстанції було допущено таке порушення вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК слід визнати істотним, оскільки воно перешкодило суду належним чином забезпечити права та законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене оскаржувану ухвалу апеляційного суду необхідно скасувати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції під час якого слід урахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Керуючись ст.ст. 433, 434, 436, 438 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу директора ПП « ОСОБА_5 » ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу судді Апеляційного суду Одеської області від 9 березня 2017 року скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3