справа № 642/1252/18
провадження № 1кп/642/412/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Харкова, неодруженого, із середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
та Угоду про визнання винуватості від 22.03.2018 року, укладену між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 також захисником підозрюваного ОСОБА_4 , повноваження якому надані договором про надання правової допомоги
встановив:
Приблизно 10 грудня 2017 року, точну дату судовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, через мережу Інтернет домовився з невстановленою особою про придбання особливо небезпечної психотропної речовини PVP, оплативши її за допомогою інтернет - гаманця грошовою сумою у розмірі 2000 гривень. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , за домовленістю із невстановленою особою, поблизу будинку № 43-В на вул. Олеся Гончара в м. Києві на землі під листям і снігом взяв дванадцять згортків з кристалічною речовиною світло зеленого кольору, яка являє собою особливо небезпечну психотропну речовину PVP, тим самим незаконно придбавши її, та поклав до свого рюкзаку, у якому незаконно зберігаючи, носив з собою для особистого вживання.
27.12.2017 у вечірній час доби, точного часу під час судового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , взявши з собою рюкзак, в якому знаходились вищевказані згортки з психотропною речовиною, на автовокзалі в м. Києві сів на рейсовий автобус, на якому доїхав до м. Полтава, де пересів на залізничний електропотяг і поїхав до м. Харкова, таким чином незаконно перевозячи психотропну речовину у своєму рюкзаку.
Після чого, 28.12.2017 о 11 годині 30 хвилин на станції Харківського метрополітену «Південний вокзал», яка розташована за адресою: м. Харків, майдан Привокзальний, 2-М, ОСОБА_5 був зупинений працівником поліції, з метою проведення превентивних заходів по виявленню осіб, які мають при собі зброю, вибухові пристрої, наркотичні засоби чи психотропні речовини, та на запитання працівника поліції, чи має він при собі речі, виключені з цивільного обігу, ОСОБА_5 відповів, що в нього при собі в рюкзаку знаходяться вищевказані дванадцять згортків з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, які він перевозить з метою власного вживання. Після чого, в ході огляду ОСОБА_5 добровільно надав слідчому дванадцять згортків з кристалічною речовиною світло зеленого кольору загальною масою 2,1235 грам, яка згідно з висновком експерта містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, маса в перерахунку на масу представленої речовини склала 0,5137 грам.
У відповідності до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.
Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що діяння, пов`язані із придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом психотропних речовин, включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі Переліку), що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.
Згідно з вимогами ст. ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється. Відповідно до списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Прохав суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доказана повністю та кваліфікує його дії, що виразилися в незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропних речовин без мети збуту за ч.1 ст. 309 КК України.
Під час судового розслідування, 22.03.2018 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода, в якій сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і його правової кваліфікації за ч. 1 ст. 309 КК України, щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, при цьому підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення та щиро покаявся, за місцем мешкання підозрюваний характеризувався позитивно, сторони узгодили покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Обвинувачений усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Виконавши вимоги ст.ст. 342-348 КПК України, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості затвердження угоди, суд вважає, що угода підлягає затвердженню з ухваленням вироку і призначенням узгодженого сторонами покарання з наступних підстав.
Угода узгоджена з положеннями ст.ст.468,469,470,472 КПК України і при її укладені вимоги закону дотримані.
В судовому засіданні з`ясоване цілковите розуміння обвинуваченим положень пунктів 1-4 ч.4 ст. 474 КПК України і своїх прав, а також наслідків укладення і затвердження угоди.
Суд переконався в добровільності укладення сторонами угоди і правильності правової кваліфікації кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
При затверджені угоди будуть виконані умови, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 100, 202, 314, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості від 22.03.2018 року, укладену між прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 також захисником підозрюваного ОСОБА_4 , повноваження якому надані договором про надання правової допомоги - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень в доход держави.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 2 860 грн. 00 коп.
Речові докази: ДВД диск залишити в матеріалах провадження;
Кристалічну речовину зеленого кольору в обсязі 12 згортків що зберігається в КЗРД МТЗ ГУНП в Харківській області (квитанція відсутня) знищити;
Паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 що зберігається в КЗРД ВП в метрополітені ( квитанція № 7) залишити в матеріалах кримінального провадження;
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, особою, яка перебуває під вартою - протягом 30 днів з моменту отримання копії вироку, особою, яка не викликалась в суд протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язків для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1