Справа № 755/9792/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" жовтня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
-30.11.2012 року Броварським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 15- годин виправних робіт;
-06.12.2012 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185, 75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
-18.03.2014 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, 69,71 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,
В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підстави для скасування або зміни обраного запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки останній може ухилятися від суду, впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити останньому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
При вирішенні клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 міри запобіжного заходу суд виходив з наступного.
Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Вирішуючи вказане питання судом враховується той факт, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше був неодноразово судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, а тому суд приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може ухилитись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому для запобігання вказаних ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора і продовження відносно ОСОБА_5 строку запобіжного заходу ще на 60 днів.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, суду не надано переконливих доказів щодо можливості зміни запобіжного заходу обвинуваченому.
Приймаючи таке рішення, суд враховує тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , його соціальні зв`язки, вік, стан здоров`я, судимість, та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Таким чином, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження застосування запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 або зміни його на більш м`який.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 371, 372 КПК України, суд,-
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 07 грудня 2017 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1