Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
УХВАЛА
13 жовтня 2017 року смт. Ярмолинці

Слідчий суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Хмельницької області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

встановив:

В серпні 2017 року до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Хмельницької області щодо невнесення відомостей про злочин, передбачений ст. 375 КК України, вчинений суддею Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_5 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР). На обґрунтування заяви ОСОБА_6 вказав, що 15.06.2017 він звернувся із вказаною заявою про злочин до прокуратури Хмельницької області, однак, незважаючи на викладені ним обставини, які свідчать про вчинення суддею злочину, станом на день подачі скарги до суду, відомості по його заяві до ЄРДР не внесені, відповідне процесуальне рішення не прийнято.

Просив зобов`язати уповноважених осіб прокуратури Хмельницької області внести відомості за його заявою про вчинення злочину до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

В судовому засідання ОСОБА_6 скаргу підтримав зазначивши, що суддею Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_5 систематично постановляються незаконні процесуальні рішення з метою його дискримінації за політичними ознаками.

Прокурор в судове засідання не з`явився з невідомих причин. Тому, слідчий суддя розглянув скаргу у його відсутність на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

В ході розгляду скарги встановлено, що 15 червня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до прокуратури Хмельницької області із заявою про вчинення слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст. 375 КК України, який, на думку заявника, полягав в постановленні слідчим суддею завідомо неправосудної ухвали про задоволення клопотання про арешт його майна, за якою просив внести вказані відомості до ЄРДР.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Вбачається, що суб`єкт звернення, просить внести відомості щодо вчинення, на його думку, суддею кримінального правопорушення, в результаті його незгоди з процесуальними діями та рішеннями.

Положення ч. 2 ст. 126 Конституції України про те, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про незалежність судової влади від 13.06.2008 №8, втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.

Окрім цього, означені положення кореспондуються з правовою позицією, викладеною в рішенні ЄСПЛ у справі Салов проти України від 06 вересня 2005 року, де вказується, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні ЄСПЛ Брумареску проти Румунії.

Здебільшого, особи, що подають скаргу на бездіяльність яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про можливі вчинення злочинів суддею, у своїй заяві виказують фактичну незгоду з прийнятим процесуальним рішенням судді.

Таким чином, зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою такого роду, де фактично заявником висловлюється у такий спосіб незгода з прийнятим процесуальним рішенням судді, прямо суперечить ст. 126 Конституції України, Закону України Про судоустрій та статус суддів та не відповідає практиці ЄСПЛ.

Керуючись ст. 214, 303-307, 376 КПК України,
постановив:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Хмельницької області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис
Копія вірна;
Слідчий судді ОСОБА_1