У Х В А Л А

20.09.2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 за участі слідчого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ужгород клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно,-
В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчий управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 за погодженням прокурора, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, зокрема на автомобіль марки «SKODA» моделі «RAPID», Румунської республіки RO ММ 10 DZH.

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження зазначає, що 06 вересня 2017 року близько 22 години 00 хвилин, на автодорозі М06 сполученням «Київ-Чоп» поблизу з`їзду у населений пункт смт.Середнє, Ужгородського району Закарпатської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме наїзд автомобіля марки «SKODA» моделі «RAPID», Румунської республіки RO НОМЕР_1 під керування водієм ОСОБА_3 , який рухався зі сторони м.Мукачево в напрямку м.Ужгород, на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 який в наслідок отриманих тілесних ушкодження помер у реанімаційному відділені Ужгородської ЦМКЛ.

Клопотання слідчого мотивоване тим , що автомобіль марки «SKODA» моделі «RAPID», Румунської республіки RO ММ 10 DZH, є предметом кримінального правопорушення, на якому збереглися сліди злочину, для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз, що неможливо без вказаного транспортного засобу, тому, з метою унеможливити розпоряджатися власникові вказаним автомобілем, його ремонту до проведення необхідних експертиз, а потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов про відшкодування витрат, з метою забезпечення кримінального провадження.

У засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у змісті клопотання.
Власник майна в судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, власника майна, вивчивши зміст клопотання та оглянувши додані до нього письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий в судовому засіданні вказує на те, що вилучені речі відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Відтак, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що такі містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна ( в даному випадку автомобіля) критеріям ст. 98 КПК України, а відтак і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні і з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування слід застосувати арешт вказаного в клопотанні майна і таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання є обґрунтоване та таке, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання про накладення арешту на майнозадовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме: автомобіль марки «SKODA» моделі «RAPID», Румунської республіки RO ММ 10 DZH.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області (особою яка не була присутньою на розгляді клопотання протягом 5-и днів з дня отримання його копії).

Слідчий суддя ОСОБА_1