Справа № 640/1465/18
н/п 1-кс/640/3823/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участі прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з вищою освітою, зі слів перебуває в цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштованого, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, -
16.04.2018 до Київського районного суду м. Харкова надійшло старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою без застосування застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обгрунтування клопотання слідчий, зокрема, вказує, що ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 маючи умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаний з проникненням у житло, 21.06.2016 приблизно о 15.00 годині, діючи за заздалегідь розробленим планом відповідно до якого неповнолітній ОСОБА_7 на сайті знакомств «Mamba.ru», шляхом переписки познайомився із громадянином ОСОБА_11 і в ході спілкування запропонував останньому вступити з ним в інтимні стосунки за грошову винагороду, на що ОСОБА_11 погодився, та домовився з ОСОБА_7 про час і місце зустрічі, а саме: 21 червня 2016 року о 21:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за місцем свого проживання.
21.06.2016 о 21:45 год. ОСОБА_6 , в групі із неповнолітнім ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на невстановленому в ході досудового розслідування автомобілі, під керуванням ОСОБА_10 , прибули за місцем проживання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_7 , з метою реалізації злочинного плану, шляхом вільного доступу, проник до квартири АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_11 , де вступив з останнім в статевий зв`язок неприродним способом.
В цей час ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , реалізуючи спільний із ОСОБА_7 та ОСОБА_10 злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та відповідно до відведених їм ролей, маючи при собі предмет схожий на пістолет та заздалегідь виготовлені службові посвідчення працівників правоохоронних органів України знаходились на сходовому майданчику поруч із квартирою АДРЕСА_5 , очікуючи виходу ОСОБА_7 із вказаної квартири.
Близько о 22.20 год., під час виходу ОСОБА_7 з квартири ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , реалізуючи свої злочинні наміри підійшли до раніше невідомого їм ОСОБА_11 , який на той час знаходивсь біля вхідних дверей своєї квартири, та діючи умисно, відкрито для потерпілого, із корисливих мотивів, усвідомлюючи небезпечність своїх злочинних дій, та бажаючи діяти саме таким чином, представляючись працівниками служби безпеки України, демонструючи при цьому ОСОБА_11 , заздалегідь виготовлені службові посвідчення працівників зазначеного правоохоронного органу, відповідно до яких ОСОБА_9 повідомила неправдиві відомості потерпілому про те, що нібито вона є слідчим, а ОСОБА_8 та ОСОБА_6 працівниками оперативного підрозділу, шляхом вільного доступу проникли до квартири ОСОБА_11 , де дискредитуючи почесне звання працівника правоохоронних органів України, з особливою зухвалістю повалили останнього на підлогу, після чого зв`язали його, використовуючи металеві кайданки, тим самим придушивши волю ОСОБА_11 для надання можливого опору.
Знаходячись у вказаному житловому приміщенні ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_11 за уникнення кримінальної відповідальності пов`язаної з розпустою неповнолітнього ОСОБА_7 надати їм грошову винагороду в сумі 30 000 грн.
Отримавши відмову в наданні вказаної суми грошей, ОСОБА_8 приставив правою рукою предмет схожий на пістолет до голови ОСОБА_11 , а ОСОБА_9 , реалізуючи спільний із ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та відповідно до відведеної їй ролі почала вимагати віддати їм ювелірні вироби із золота, а також гроші готівкою в національній та іноземній валюті. При цьому, ОСОБА_8 , з метою отримати бажаного злочинного результату, пригрозив вбивством ОСОБА_11 , у разі відмови останнім віддати їм золоті прикраси та гроші, тобто погрожував застосовуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого. Цю погрозу ОСОБА_11 сприйняв, як реальну і вимушений був вказати місце, де він зберігав гроші в національній валюті.
Впевнившись в тому, що ОСОБА_11 нездатний чинити їм будь-який опір, ОСОБА_6 в групі із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи спільно розробленому злочинному плану та відповідно до відведених їм ролей, умисно, з корисливих мотивів відкрито заволоділи майном, що належить ОСОБА_11 , а саме: готівка в сумі 600 гривень; пластикова картка банку «Ощадбанк», на якій знаходились грошові кошти в сумі 200 гривень; маршрутизатор марки «Netis» WF2419, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4277 від 11.08.2016 становить 205 гривень; набір столового посуду марки «Zepter» на 12 персон в дерев`яному красному ящику, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4277 від 11.08.2016 не визначена, з причини можливості безпосередньо експертом оглянути та дослідити вказаний об`єкт, вартість якого, згідно показань потерпілого ОСОБА_11 становить 4 000 грн.
Заволодівши вказаним майном, що належить ОСОБА_11 на загальну суму 5 005 гривень, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 покинули приміщення квартири АДРЕСА_5 та скориставшись невстановленим в ході досудового розслідування автомобілем під керуванням ОСОБА_10 , з місця вчинення злочину зникли у невідомому напрямку, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.
Слідчий зазначив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом впізнання потерпілим ОСОБА_11 ; показами свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_9 ; протоколами проведення обшуків за місцями мешкання підозрюваних; автомобілем марки SEAT Ibiza д.н.з. НОМЕР_1 , який вилучений під час проведення обшуку у ОСОБА_6 ; іншими речовими доказами та протоколами їх огляду.
22.03.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому йому злочині не визнав.
Слідчий вказує, що закінчити досудове розслідування у 2-місячний строк не виявилося за можливе, оскільки у кримінальному провадженні необхідно завершити проведення ряду процесуальних дій, а саме: отримати висновки раніше призначених судових експертиз; призначити та провести судово-молекулярні експертизи (за змивами із вилученої зброї у ОСОБА_13 та ОСОБА_8 ); у разі виявлення ДНК-профілю за результатами раніше призначених судово-молекулярних експертиз, призначити додаткові судово-молекулярні експертизи з метою ототожнення ДНК-профілю, виявленого під час попереднього дослідження, з ДНК-профілями підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_13 ; провести слідчий експеримент із підозрюваним ОСОБА_7 з метою перевірки показань останнього на місці; провести слідчий експеримент із підозрюваною ОСОБА_9 з метою перевірки показань останньої на місці; за встановленими епізодами злочинної діяльності вказаної групи осіб вирішити питання про повідомлення про підозру в остаточній редакції, а зокрема вирішити питання щодо кваліфікації дій підозрюваних за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.353, ч.4 ст.358, ч.1 ст.304 КК України; виконати необхідні процесуальні дії, спрямовані на закінчення досудового розслідування.
Слідчий також посилався на продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання.
Прокурор просив продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою на 60 днів без визначення застави.
Захисник підозрюваного, посилаючись на недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні та необґрунтованість повідомленої підозри, просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, з застосуванням електронного засобу контролю.
Підозрюваний повністю підтримав позицію захисника.
22.03.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
23.03.2018 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань (№27) на 28 (двадцять вісім) днів - до 19 квітня 2018 року, без визначення застави.
16.04.2018 постановою заступника прокурора області строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 19.07.2018.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Матеріали кримінального провадження, на які посилаються прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Слідчий суддя також вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншиим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи сторони захисту щодо недоведеності продовження існування встановлених судом ризиків суд вважає необґрунтованими.
У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р. Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалася можливість щодо не продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, з метою їх запобігання, а також забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи також, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд вважає доцільним продовжити для нього дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.
Даних про неможливість перебування ОСОБА_6 в СІЗО через стан здоров"я слідчому судді не надано.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України, тобто щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)», в межах строку досудового розслідування на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 червня 2018 року включно, без визначення застави.
Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою останнього.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1