Провадження № 11-кп/782/73/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:
головуючого-судді : ОСОБА_1
суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі : ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області в місті Сєвєродонецьку Луганської області у режимі відеоконференції з установою Стрижевської ВК -81 смт. Стрижавка Вінницького району, Вінницької області кримінальне провадження № 0000192 від 04.03.2016 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Сватівського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_7 на вирок Сватівського районного суду Луганської області від 09.01.2018 року яким,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Світ Старобешівського району Донецької області, громадянина України, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09 листопада 2006 року Ясиноватським міскрайсудом Донецької області за ст. 152 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі, 28 лютого 2011 звільнений із ВК № 77 Запоріжської області в зв`язку із відбуттям покарання;

- 05 вересня 2012 року Никітівським районним судом м. Горлівка Донецької області за ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2, ст.185 ч. 3, ст. 357 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі, 01 жовтня 2014 року за постановою Селидівського міського суду Донецької області звільнений від відбуття покарання умовно-достроково, не відбутий строк 7 м. 25 дн.;

- 30.03.2017 року Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі;

- 30 червня 2017 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі, вирок набрав законної сили 01.08.2017 року,

визнано винним:

- за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 357 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.06.2017 року у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, та остаточно призначено покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №19/113/9-4/101/-94е від 28.03.2016 року в розмірі 703 (сімсот три) гривні 68 коп., процесуальні витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи №19/113/6-1/160е від 24.03.2016 року в розмірі 660 (шістсот шістдесят) гривень 30 коп. на користь держави.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахується з 8 грудня 2016 року.

В строк відбутого покарання ОСОБА_6 зараховано період попереднього ув`язнення, а саме: з 8 грудня 2016 року по день набрання чинності вироком Краматорського міського суду Донецької області від 30.03.2017 року - 4.05.2017 року та з 4.06.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирався.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
У вироку суду вказано, що ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло, а також заволодів будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.

Кримінальні правопорушення скоєні за наступних обставин: ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, діючи в період, коли судимість не знята та непогашена, 03 березня 2016 року приблизно о 14 годині 00 хвилин пройшов на територію домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , через віконний отвір проник до приміщення будівлі, та таємно заволодів наступним майном: фотоапаратом «Casio Exilim», с/н 91012299А, в корпусі чорного кольору вартістю, згідно довідки магазину «Арсенал», 1240, 00 грн.; двома зарядними пристроями для мобільних телефонів, вартістю згідно довідки ПП ОСОБА_9 , 45, 00 за 1 одиницю на суму 90, 00 грн.; блендером «Saturn ST-FP 9064» в корпусі чорно - сірого кольорів, вартістю згідно довідки магазину «Арсенал», 600,00 грн.; телевізійним тюнером «Orton 4060 CX Plus», с/н D 7, вартістю, згідно довідки магазину «Арсенал», 800,00 грн.; ноутбуком «Lenovo B 590», с/н WB 15206230, в корпусі чорного кольору, вартістю згідно довідки магазину «Арсенал», 8849, 00 грн.; сумкою для перенесення ноутбуків, вартістю згідно довідки магазину «Арсенал», 250,00 грн, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальний збиток на загальну суму 11 829, 00 гривень. Крім цього, він також таємно викрав військовий квиток серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 ; свідоцтво про базову загальну освіту на ім`я ОСОБА_11 ; атестат про повну загальну освіту з додатком на ім`я ОСОБА_10 ; диплом молодшого спеціаліста з додатком ім`я ОСОБА_10 .

Не погодившись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні, прокурор Сватівського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованих злочинів та правильності кваліфікації його протиправних дій, просить вирок Сватівського районного суду Луганської області від 09.01.2018 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, змінити в частині призначеного покарання. Вважати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.06.2017 року у вигляді 2 років позбавлення волі та остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді 6 років позбавлення волі. Визначити початок відбування строку покарання ОСОБА_6 з моменту набрання вироком законної сили, тобто з моменту ухвалення свого рішення судом апеляційної інстанції. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування ОСОБА_6 покарання частково відбуте покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.06.2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 08.12.2016 по 04.05.2017 та з 04.06.2017 по 20.06.2017; та з 21.06.2017 по день набрання чинності судовим рішенням апеляційного суду із розрахунку один день ув`язнення за один день позбавлення волі. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

В апеляційній скарзі обвинувачення зазначає, що судом не додержано вимог закону України про кримінальну відповідальність щодо зарахування покарання, відбутого частково за попереднім вироком. Зі змісту судового рішення вбачається, що інкримінований злочин ОСОБА_6 вчинено 03.03.2016, тобто до постановлення Козятинським міськрайонним судом Вінницької області попереднього вироку від 30.06.2017 за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України. При призначенні ОСОБА_6 покарання необхідним є застосування судом правил призначення покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч. 4 ст. 70 КК України та призначення остаточного покарання шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. Натомість, за наявності попереднього посилання на ч. 4 ст. 70 КК України, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання фактично застосовано положення ст. 71 КК України, оскільки до призначеного за новим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Козятинським міськрайонним судом Вінницької області від 30.06.2017 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу обвинувачення, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який погодився з доводами прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним та обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судовий розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відбувся за правилами ч.3 ст.349 КПК України,за згодою учасників процесу, тобто був допитаний обвинувачений та досліджені відомості, що характеризують особу винного.

З вступної частини вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 був раніше неодноразово судимий, останнім вироком від 30.06.2017 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч.2 ст.289,ч.3 ст.185 КК України до остаточного покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі,який набрав законної сили 01.08.2017 року.

В резолютивній частині вироку ,який оскаржується прокурором, зазначено, що суд на підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднав не відбуте покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.06.2017 року у вигляді 2 років позбавлення волі та остаточно призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

При цьому з змісту вироку суду від 09.01.2018 року також вбачається,що обвинувачений ОСОБА_6 визнаний винним за вчинення кримінальних правопорушень 03.03.2016 року,тобто за кримінальні правопорушення, які він вчинив до постановлення Козятинським міськрайонним судом Вінницької області попереднього вироку від 30.06.2017 року за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України.

При призначені покарання за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України суд, пославшись на ч.4 ст.70 КК України, на думку прокурора, фактично застосував положення ст.71 КК України(сукупність вироків), оскільки до призначеного покарання за новим вироком частково приєднано невідбута частина покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області.

Колегія суддів погоджується з цими доводами прокурора.

Судом досліджувалася копія вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.06.2016 року щодо ОСОБА_6 ( а.с.63-64).

Однак у резолютивній частині вироку суду при призначенні остаточного покарання обвинуваченому пославшись на цей вирок, не зазначив яке, передбачене ст.70 КК України правило призначення покарання, застосував,що має значення для правильного вирішення питання про призначення покарання винному.

Відповідно до п.29 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди зобов`язані додержуватися вимог КПК про мотивування у вироку висновків щодо виду і розміру призначеного засудженому покарання, яке має бути визначено у вироку таким чином ,щоб під час його виконання не виникло жодних сумнівів стосовно його виду і розміру.

Крім того,згідно зі ст.335 КПК у резолютивній частині обвинувального вироку повинні бути зазначені вид і розмір не тільки основного, а й додаткового покарання, призначеного засудженому за кожний злочин, а також за сукупністю злочинів або вироків.

У розумінні ч.4 ст.70 КК України суд при призначенні покарання повинен був у резолютивній частині вироку послатися на принцип повного або часткового складання покарань та визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів .

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при вирішенні питання про те, який із передбачених ст.70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинання менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен ураховувати крім даних про особу винного й обставини,що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів,що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них,тяжкість їх наслідки, вид сукупності (реальна чи ідеальна)тощо.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не дотримано даних приписів, а тому доводи прокурора є обґрунтованими.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції підлягає зміненню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 405,407, 409, 419, 376 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Сватівського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_12 .Забари задовольнити.

Вирок Сватівського районного суду Луганської області від 09.01.2018 року стосовно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.3 ст.185,ч.3 ст.357 КК України з призначеним йому покаранням:

-за ч.3 ст.185 КК України -у вигляді 4 років позбавлення волі;

-за ч.3 ст.357 КК України у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважати його засудженим до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Вважати його засудженим на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.06.2017 року у вигляді 2 років позбавлення волі до остаточного покарання за сукупністю злочинів у вигляді 6 років позбавлення волі.

Визначити початок відбування строку покарання ОСОБА_6 з моменту набрання вироком законної сили, тобто з 21 березня 2018 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування ОСОБА_6 покарання частково відбуте покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.06.2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі за період з 08.12.2016 року по 04.05.2017 року, та з 04.06.2017 року по 20.06.2017 року . З 21.06.2017 року по 21.03.2018 року (день набрання законної сили вироку) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3