Справа № 645/4756/17
Провадження № 1-кп/645/207/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2018 року м. Харків
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України,
10.10.2017 приблизно об 17 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на ринку поблизу станції метро «ім. О. Масельського», що розташований за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 256, зайшов до кіоску з ремонту та продажу мобільних телефонів, де працює раніше йому знайомий ОСОБА_5 достовірно знаючи, що у володінні останнього мається мобільний телефон Nокіа 215 DS, маючи умисел на заволодіння вказаним мобільнимтелефон, знаючи, що у володінні останнього мається мобільний телефон Nокіа 215 DS, маючи умисел, на заволодіння вказаним мобільним телефоном, шляхом обману та зловживання довірою, із корисливих спонукань, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_5 , під приводом здійснити з даного мобільного телефону дзвінок своєму товаришу, попросив мобільний телефон Nокіа 215 DS, що належать ОСОБА_5 , не маючи намір в подальшому повертати зазначене майно. ОСОБА_5 , введений в оману запевненнями ОСОБА_6 , виходячи з довіри до останнього і помилкової впевненості в добросовісності його дій, передав йому свій мобільний телефон Nокіа 215 DS, вартість якого становить 575,00 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винними у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, щиро розкаявся, пояснив суду про обставини вчиненого ними кримінального правопорушення., зазначивши, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ним кримінального правопорушення вірно відображені.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, а саме про обставини, кількість і вартість викраденого майна. З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК Українисуд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 орган пробації прийшов до висновку, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства низький.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не засуджений, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є умисним кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 а та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкцій статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України, оскільки його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства.
Окрім того, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засудженого ОСОБА_4 а обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а також додатково обов`язок, необхідний і достатній для його виправлення, передбачений п.2 ч.2 ст. 76 КК України
У справі процесуальні витрати відсутні.
Речові докази згідно п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України підлягають поверненню законному власнику після набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 а винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 а від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_4 а з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи,
Також додатково покласти на засудженого ОСОБА_4 а обов`язок, передбачений п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ: мобільний телефон Nокіа 215 DS, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили вважати повернутим останньому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: