Справа № 495/9056/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0003230 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдови, громадянина України, офіційно не працюючого, маючого неповну середню освіту, в силу ст. 89 КК України судимості не має, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 18.09.2017 року в період часу з 22 годин 30 хвилин до 22 години 45 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , де умисно, з корисливих мотивів, направлених на таємне заволодіння чужим майном, розуміючи, що його дії ніким не будуть помічені, шляхом розбиття скла за допомогою каменя, проник до автомобілю «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є потерпілий ОСОБА_5 , звідки намагався викрасти авто магнітолу марки «Pioneer» модель KDC-W534Y, чим спричинив потерпілому збитки на загальну суму 500 гривень 00 копійок, але свої злочинні дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий на місті скоєння кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, 18.09.2017 року він посварився з співмешканкою та пішов з дому. Близько 22 годин 30 хвилин, він проходив біля будинку № 4 по вул. Військової Слави у м. Білгород-Дністровський, де побачив автомобіль ДЄУ ЛАНОС, та вирішив вкрасти авто магнітолу. Він взяв камінь розбив скло та намагався викрасти авто магнітолу, але не встиг цього зробити, оскільки був затриманий працівниками поліції. У скоєному розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його за ч.1 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але в силу ст. 89 КК України вважається особою, яка не має судимості, його каяття в скоєному, а також те, що потерпілим не пред`явлено претензій матеріального характеру до обвинуваченого.

Враховуючи викладене суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 68, 100, 370, 374, 376 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України і на підставі санкції даної статі призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1