Справа № 171/1365/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.09.2017 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Апостолове кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000314 від 08.03.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився с. Перше Травня Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянин України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, маючий на утримані неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, відносно якого запобіжний захід обрано у вигляді особистого зобов`язання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
08.03.2017 року приблизно о 00 годин 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 21061», державний номер НОМЕР_1 , який рухався по ділянці 3 км + 200 м проїзної частини автодороги Апостолове Перше Травня в Апостолівському районі Дніпропетровської області з боку с. Перше Травня Апостолівського району Дніпропетровської області в напрямку м. Апостолове Дніпропетровської області.

Під час руху по вищезазначеній ділянці проїзної частини, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян і проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, рухаючись по вказаній дорозі, змінив напрямок руху керованого ним автомобілю ліворуч та частково виїхав на смугу для зустрічного руху автомобілів, де сталось зіткнення з мотоциклом «Вайпер», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по своїй смузі для руху у зустрічному напрямку.

Тим самим ОСОБА_6 грубо порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: 10.1 Перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Невиконання вищезазначеного пункту Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, водію мотоциклу «Вайпер», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 заподіяно наступні об`єктивно підтверджені тілесні ушкодження: сполучена травма, ушкодження правої легені, правобічний пневматорекс, забій черевної стінки, відкритий переломовивих лівого передпліччя, перелом п`ятої кістки лівої кисті, ушкодження зв`язок лівої кисті, перелом шиловидного відростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням, відкриті переломи лівого стегна на лівій гомілки з ушкодженням магістральних судин, відкритий двохщиколотковий перелом лівої гомілки, травматична ампутація лівої нижньої кінцівки на рівні середньої третини стегна, шок 3 ступеню, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі), не виключно за умов дорожньо транспортної пригоди при механізмі травми внаслідок зіткнення автомобіля та мототранспорту. Згідно висновку судово медичного експерта №57 від 10.06.2017 року, дані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечне для життя.

Згідно висновку судово автотехнічної експертизи №6/10.1/548 від 26.06.2017 року:

1.У даній дорожній обстановці водій автомобілю «ВАЗ» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

2.Технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобілю «ВАЗ» ОСОБА_6 визначалась виконанням вимог п. 10.1 ПДР України і у нього не було будь яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх.

3.При заданому механізмі події водія автомобілю «ВАЗ» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю та пояснив, що він на своєму автомобілі віз свою цивільну дружину до м. Апостолове з с. Перше Травня. На автодорозі не помітив водія мотоциклу «Вайпер» котрий рухався без світла у зустрічному напрямку, в результаті чого сталося дорожньо транспортна пригода. Він та його пасажири намагались оказати першу медичну допомогу до приїзду швидкої, котру викликав хтось з пасажирів автомашини. У скоєному щиро розкаявся, надавав кошти на лікування, попросив вибачення у потерпілого в залі суду.

Потерпілий пояснив, що дійсно рухався по автодорозі без увімкненого світла в мотоциклі «Вайпер», та не заперечує той факт що обвинувачений допомагав коштами на лікування.

Вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання без позбавлення волі, однак позбавити його права керування транспортними засобами на певний час.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 порушив вимоги пункту п.10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, де передбачено, що перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення водієм ОСОБА_6 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням наслідків у виді тяжких тілесних ушкоджень у потерпілому ОСОБА_4 .

Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стані правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 ч. 1 п. 1 КК України - щире каяття та обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України - не встановлено.

Частиною 2 ст. 65 КК України, передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілого, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання,суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи вищенаведене, а також ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за можливе застосувати при призначенні покарання обвинуваченому положення ст.75 КК України, а саме звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку, одночасно поклавши на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Також, суд, при призначенні покарання, вважає необхідним призначити ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення експертизи, відповідно до ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 91, 94, 118, 124, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного основного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на Апостолівський РВ з питань пробації Південно-Східного міжрайонного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації.

Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_6 до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме декоративний пластмасовий пилеуловлювач чорного кольору з капоту автомобілю ВАЗ 2106, пластмасові частини, срібного кольору, лівої передньої фари вищезазначеного автомобілю, частина пластикової обшивки мопеду «Вайпер», частина пластмасового переднього бамперу автомобіля ВАЗ, чорного кольору, наручний годинник «Patek Phillipe Geneve» без ремінця та задньої кришки; ключі від замку запалювання мопеду; завідна ніжка мопеду - повернути за належністю власникам.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення судових експертиз у справі в загальній сумі 2 372 гривні 88 копійок на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1