Справа № 634/607/17
Провадження № 1-кп/634/125/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.12.2017смт Сахновщина Харківської області

Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1

За участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сахновщина в приміщенні суду кримінальне провадження №1-кп/634/125/17, що зареєстроване в ЄРДР 21.02.2017 року за №0000042 по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не працюючої, не одруженої, з середньою-спеціальною освітою, раніше не засудженої, маючої на утримання малолітню дитину, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125, ч.1 ст.296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
21.02.2017 року близько 10:30 год., ОСОБА_5 знаходячись біля магазину «Ромашка», який розташований за адресою: Харківська область смт Сахновщина вул.Півленновокзальна, де діючи умисно та протиправно, в ході сварки, яка виникла на грунті неприязних відносин, схопила правою рукою ОСОБА_6 за волосся та тримаючи її, на протязі декількох хвилин тягала ОСОБА_6 вниз вверх за волосся, схиляючи голову ОСОБА_6 то вниз то вгору, після чого ОСОБА_5 руками нанесла по обличчю ОСОБА_6 декілька ударів, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи №51-КР/17 від 22.02.2017 року спричинені наступні тілесні ушкодження: травматичний набряк м`яких тканин в лобній ділянці, садна спинки носа, ділянки без волосся волосистої частини голови (постравматична алопеція). Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 03.03.2017 близько 12:30 год., ОСОБА_5 , рухалася на автомобілі «Нива», державний номер якого в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, поблизу торгового центру «Мрія», який розташований за адресою: Харківська область Сахновщинський район смт Сахновщина вул.Центральна, 11, де побачила ОСОБА_6 , котра котила колиску зі своїм сином 2016 року народження, і була разом зі свою подругою ОСОБА_7 , котра також котила колиску в котрій знаходилася її донька 2016 року народження, різко зупинила автомобіль та тримаючи в руці іграшковий пістолет направилася до ОСОБА_6 , підійшовши до неї, діючи безпричинно, умисно та протиправно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві. Приотиставити себе іншим громадянам, діючи з особливою зухвалістю, в присутності ОСОБА_7 та інших громадян, тримаючи в правій руці дмитячий пістолет, націлила його в колиску де знаходилася дитина ОСОБА_6 , та почала здійснювати постріли пістонами, які видавали гучний звук, схожий на звук пострілу вогнепального пістолета, в результаті чого дитина злякалася та почала плакати. Після чого, ОСОБА_5 не реагуючи на прохання ОСОБА_6 зупинити свої хуліганські дії направила пістолет в сторону ОСОБА_6 , та нанесла останній декілька ударів пістолетом по обличчю, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_6 згідно до висновку судово-медичної експертизи №63-КР/17 від 07.03.2017 року, спричинені наступні тілесні ушкодження: садно на обличчі, забита рана на слизовій оболонці нижньої губи. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. В результаті хуліганських дій ОСОБА_5 грубо порушено громадський порядок та ОСОБА_6 спричинено легкі тілесні ушкодження.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , вину свою визнала повністю та пояснила, що дійсно виконала всі дії зазначені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаялася, просила суд суворо її не карати, запевнила суд, що більше не буде вчиняти злочини, просила суд застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році», так як вона скоїла злочин, який не є тяжким, а також на утриманні має неповнолітню дитину.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву згідно якої претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, просить слухати справу за її відсутності
Оскільки обвинувачена та інші учасники провадження не заперечували проти вищевказаних обставин, ОСОБА_5 вину у скоєному злочині визнала повністю, суд, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, обмежив вивчення доказів допитом обвинуваченої та матеріалами, які характеризують особу обвинуваченої, а інші докази стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорювались, визнав недоцільним досліджувати.
Оцінюючи вищевикладене, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України, тобто, умисне легке тілесне ушкодження, за ч.1 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю хуліганство.

При призначенні обвинуваченій покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила злочин, який відносяться до категорії не тяжких злочинів, свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.
Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.
ОСОБА_5 незаміжня, не працює, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судима, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення, думки прокурора, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 850,00 грн., за ч.1 ст.296 КК України покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 8500,00 грн. та знаходить підстави для застосування акту амністії згідно Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання цим законом чинності включно.
Відповідно до вимог п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання особи, які засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Відповідно до ст. 10 зазначеного Закону України питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі.
Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинила злочин середньої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» (07.09.2017 року) і на зазначений день є матір`ю неповнолітньої дитини, щодо якої не позбавлена батьківських прав.
Таким чином, ОСОБА_5 відноситься до осіб, які підпадають під дію п.«в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, передбачені ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_5 , судом не встановлені.
Клопотання про застосування положень про амністію ініціювала сама засуджена, під час судового засідання наполягала на його задоволенні. Враховуючи вимоги, які викладені в ст.10 Закону України «Про амністію в 2016 році», то суд зобов`язаний з`ясовувати наявність згоди на застосування цього акту саме у особи, щодо якої вирішується це питання.
Надання ж згоди на застосування положень законодавства про амністію з боку потерпілих не є обов`язковою.
Враховуючи, що ОСОБА_5 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію в 2016 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності цим Законом вона є матір`ю неповнолітньої дитини віком до 18 років, стосовно якої не позбавлена батьківських прав, кримінальне правопорушення у вчиненні якого вона обвинувачується не є тяжким або особливо тяжким, а також те, що Закон України «Про амністію в 2016 році» поліпшує становище обвинуваченої, зокрема, передбачає звільнення останньої від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченої про її звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» задовольнити.
Судом роз`яснюється обвинуваченій ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, а саме, що в подальшому протягом десяти років до неї не може бути застосовано амністію.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.296 КК України , та призначити їй покарання:
за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 850,00 грн.,
за ч.1 ст.296 КК України у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 8500,00 грн.
У відповідності до ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу на к користь держави у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 8500,00 грн.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Речові докази по кримінальному провадженню, 1) частина від дитячого пістолета, сірого кольору з написом 8-SHOOTER MADE IN CHINA, довжиною 5 см.; 2) Диск з написом CD-R 700 M 80 min, mastak, COMPAKT disk, Recjbdable з відеозаписом Е:/06 R 0000.day, КАМ 6, 2000-04-02 21:00 по 22:00 знищити.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Сахновщинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженому і прокурору.

Суддя:
Копія вірна.Суддя