Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/275/2018 Справа № 641/8775/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002871 від 05 грудня 2017 року та № 0003015 від 23 грудня 2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

1.23.11.2000 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 140 ч. 3, 17-140 ч. 3, 229-6 ч. 11 КК України (1960 року) до 5 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 21.06.2005 року за УДЗ на 2 місяці 1 день;

2.05.06.2006 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 ЮС України до 2-х років позбавлення волі, звільненого 11.04.2008 року за відбуттям покарання;

3.27.07.2009 року Охтирським міжрайонним судом Сумської області за ст. 309 ч. 2 ЮС України до 2 років позбавлення волі;

4.30.07.2010 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого за відбуттям покарання 27.07.2012 року;

5.03.01.2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова , за ст. 15 ч.2, ст.. 185 ч.2, ст. 185 ч.2 ЮС України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

6.20.02.2013 року Червонозаводським райсудом м. Харкова за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України до 6 місяців арешту;

7.21.05.2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

8.05.07.2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі, звільненого 20.08.2015 року по УДЗ на 2 місяці 22 дня,

зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 18 лютого 2017 року, приблизно о 21:00, знаходячись в приміщенні супермаркету «Метро», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 187/1, де здійснює реалізацію продовольчих та непродовольчих товарів ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна», реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв з торгівельного стелажу роутер «TP-Link TL-WR 841 N300M», вартістю 370 гривень 00 копійок, який сховав собі під куртку, в яку був одягнутий.

Після цього, ОСОБА_5 , не оплативши вартість вказаного товару, пройшов з ним зону касового контролю та з місця скоєння злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 23 грудня 2017 року, приблизно о 07:00, ОСОБА_5 знаходився в приміщенні комп`ютерного клубу «Вавилон», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 171, де побачив, що раніше невідомий йому відвідувач клубу - ОСОБА_7 відійшов від комп`ютерного столу по особистим справам та залишив на ньому свій мобільний телефон «LenovoA6010 ProDualSIM» (LYPA220001UA) 16 ГБ. Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою наживи, діючи умисно, повторно, скориставшись тимчасовою відсутністю у видимому полі зору потерпілого, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що власником мобільного телефону «LenovoA6010 ProDualSIM» (LYPA220001UA) 16 ГБ є ОСОБА_7 та телефон тимчасово опинився поза увагою останнього, взяв вищевказаний мобільний телефон вартістю 1 617 грн. 00 коп., в якому знаходились дві сім карти мобільних операторів «Водафон» та «Київстар», які для потерпілого ОСОБА_7 матеріальної цінності не представляють, та утримуючи його при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим таємно викрав, у подальшому розпорядившись мобільним телефоном на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Допитаний у якості обвинуваченого в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінуємих його кримінальних правопорушень визнав повністю та щиро покаявся. Пояснив суду, що 18 лютого 2017 року приблизно о 21.00 год. в приміщенні магазину «Метро» за адресою: м. Харків пр-т Гагаріна 187/1, з торгівельного стелажу викрав роутер, який сховав собі під куртку та покинув приміщення магазину. Також, 23 грудня 2017 року, знаходячись у приміщенні комп`ютерного клубу «Вавилон», побачив, що раніше не знайомий йому чоловік відійшов від комп`ютерного столу та залишив на ньому свій мобільний телефон «Леново». Він вирішив заволодіти даним телефоном, для чого взяв даний телефон та зник з місця вчинення кримінального правопорушення. Завдана матеріальна шкода на даний час не відшкодована.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, суд, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин. Чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950р. та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в подання ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження и його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обираючи міру покарання суд виходить з наступного.

Згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Ст. 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 , скоїв злочин середньої тяжкості, раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на обліку не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує його покарання є рецидив злочинів.

Суд також приймає до відома досудову доповідь стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні складеної Слобідським районним сектором Харківського міського відділу з питань пробації Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 07.03.2018 року в частині соціально психологічної характеристики обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно якої, останній повністю розкаюється у скоєних злочинах, але не робить висновків з минулих помилок.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили залишити без змін, тримання під вартою.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації визначені ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, відсутні.

Заявлений представником потерпілого ОСОБА_8 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення спричиненої матеріальної шкоди на суму 499 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки визнаний обвинуваченим.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідок № 6 від 04.01.2018 року та № 5416 від 08.12.2017 року про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять 790,96 грн., які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст. ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 29 січня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Метро Кеш енд кері Україна» матеріальну шкоду у сумі 499, 00 грн. (чотириста дев`яносто дев`ять грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз у сумі 790, 96 грн. (сімсот дев`яносто грн. 96 коп.).

Речовий доказ: диск з відеозаписом з камер спостереження в приміщенні комп`ютерного клубу «Вавилон» та диск з відеозаписом з камер спостереження супермаркету «Метро» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1