Копія
1-кп/154/13/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2018 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саксагань, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , без освіти непрацюючого, неодруженого, громадянина України, українця, раніше не судимого
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286 КК України,-
ОСОБА_4 02 серпня 2016 року близько, 05 год. 10 хв., не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В», керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», з тимчасовим реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , і рухаючись по вул. Устилузькій в м. Володимирі-Волинському в напрямку м. Луцька, в порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху України, рухаючись із швидкістю більше 60 км./год., неуважно стежив за дорожньою обстановкою та маючи можливість заздалегіть виявити перешкоду для свого руху, а саме комунального працівника ОСОБА_10 , котра в сигнальному жилеті виконувала прибирання проїзної частини даної вулиці в напрямку його руху та технічну можливість уникнути наїзду на ОСОБА_10 , з моменту можливого виявлення останньої, шляхом безпечного об`їзду чи шляхом екстерного гальмування, не здійснив негайних заходів для зменшення швидкості автомобіля аж до його зупинки або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого здійснив наїзд на ОСОБА_10 неподалік буд. АДРЕСА_2 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої поєднаної ЧМТ з переломами кісток склепіння та основи черепа, субарахноїдального крововиливу, забою головною мозку:закритих багатоосколкових переломів верхньої третини та середньої третини обох гомілок зі зміщенням; вивих головки правої променевої кістки ліктьового суглобу; перелому нижньої щелепи в ділянці кута з обох сторін; забійної рани тім`яної ділянки волосяної частини голови зліва; множинних дрібних ранок та осаднень обличчя, верхніх та нижніх кінцівок; множинних забоїв внутрішніх органів; заочеревинної гематоми, та в результаті важкої відкритої поєднаної ЧМТ, субарахноїдального крововиливу та забою головного мозку важкого ступеню настала смерть ОСОБА_10 .
У прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками є порушення ОСОБА_4 п. 12.3 Правила дорожнього руху України, яким передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Крім того, 2 серпня 2016 року, близько 05.10 год., в м. Володимирі- Волинському, ОСОБА_4 , після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, під час якого, поблизу буд. 99 по вул. Устилузькій в м. Володимирі-Волинському, здійснив наїзд на комунального працівника ОСОБА_10 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої поєднаної ЧМТ з переломами кісток склепіння та основи черепа, субарахноїдального крововиливу, забою головного- мозку; закритих багатоосколкових переломів верхньої третини та середньої третини обох гомілок зі зміщенням; вивих головки правої променевої кістки ліктьового суглобу; перелому нижньої щелепи в ділянці кута з обох сторін; забійної рани тім`яної ділянки волосяної частини голови зліва; множинних дрібних ранок та осаднень обличчя, верхніх та нижніх кінцівок; множинних забоїв внутрішніх органів; заочеревинної гематоми, тобто своїми діями поставив потерпілу ОСОБА_10 в небезпечний для життя стан та маючи можливість надати потерпілій допомогу, в порушення вимог п. 2.10 Правил дорожнього руху України, не вжив можливих заходів для надання потерпілій медичної допомоги, виклику бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, не звернувся по допомогу по присутніх, не відправив потерпілу до закладу охорони здоров`я, а також не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду органам чи уповноваженим підрозділам Національної поліції, не чекав прибуття поліцейських, а залишив місце події, тим самим свідомо залишив без допомоги потерпілу ОСОБА_10 , яка перебувала в небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені ним злочинів, передбачених ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України визнав частково. Пояснив, що близько 4-5 години ранку 02.08.2016 р. він їхав автомобілем марки «ВАЗ 2101» по вул. Устилузькій в м. Володимирі-Волинському в напрямку центра міста. Їхав зі швидкістю 60-70 км./год. ОСОБА_11 переходила дорогу, коли його автомобіль був близько 4 м. від неї, а тому він не встиг загальмувати та збив її. В цей час дорога освітлювалась ліхтарями. Вдарив її середньою частиною капоту, після чого вона перелетіла через автомобіль. Він розвернувся автомобілем і повернувся на місце події, однак там нікого не було. Оскільки злякався за вчинене, а тому втік з місця події. Автомобіль заховав неподалік дороги. Після чого повернувся на дане місце, однак там нікого не було. Підтвердив, що у нього була можливість надати допомогу потерпілій. Не відшкодував потерпілим шкоду.
Такі показання обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать про не визнання всіх фактичних обставин справи та часткове визнання винуватості у вчиненому, надані з метою уникнути кримінальної відповідальності та покарання за вчинене діяння.
Незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_4 у вчиненні даних злочинів, його вина підтверджується наступними дослідженими та перевіреними доказами.
Показаннями свідка ОСОБА_12 , котрий суду показав, що потерпіла ОСОБА_11 , в момент наїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_4 , перебувала біля самої бордюри та була одягнена в сигнальний жилет. Вона це чітко бачила, оскільки перебувала від неї близько 2 м. Після зіткнення, тіло ОСОБА_13 перебувало у заїзному кармані. Автомобіль розвернувся на автозаправці «ОККО» та не зупиняючись проїхав повз тіло ОСОБА_13 . ОСОБА_4 їхав дуже швидко і перед наїздом не гальмував.
Свідок ОСОБА_14 суду показав, що вона разом із ОСОБА_15 02.08.2016 р. прибирали вул. Устилузьку в м. Володимирі - Волинському. Кучер Надія була одягнена у світловідбиваючий жилет. Будучи на відстані близько 200 м. вона почула удар та крик. Побачила, що автомобіль збив ОСОБА_16 , котрий близько 30 м. проїхав, розвернувся на автозаправці «ОККО» та не зупиняючись поїхав в сторону м. Устилуг. Після наїзду ОСОБА_17 лежала біля бордюри близько 1 м., а тому водій проїжджаючи не міг не бачити її. На місце наїзду водій не повертався.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показала, що їй повідомили про те, що по вул. Устилузькій в м. Володимирі-Волинському автомобіль збив ОСОБА_16 . Приблизно через 10-15 хв. після наїзду вона приїхала на місце події. Бачила, що на даному місці була кров, котра знаходилась ближче до бордюри. Також по вул. Устилузькій в м. Володимирі-Волинському був знайдений автомобіль «ВАЗ», жовтого кольору, котрий був захований неподалік дороги. В нього була пошкодженна нижня частина та скло. В момент наїзду автомобіля на ОСОБА_16 , остання була одягена у сигнальний желет.
Свідок ОСОБА_19 суду показав, що він працює фельдшером швидкої допомоги. 02.08.2016 р. поступив виклик, що по вул. Устилузькій в м. Володимирі-Волинському автомобіль збив двірника. Приблизно за 7 хв. приїхали на місце події. Кучер Надія лежала головою в напрямку м. Устилуг, більша частина тіла знаходилась у заїзному кармані. Вона була без свідомості. Їй надано було першу медичну необхідну допомогу і госпіталізовано в приймальне відділення лікарні. Після чого її було направлено у реанімаційне відділення лікарні. Припускає, що отримані травми були не сумісні з життям.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що зі слів ОСОБА_4 їй відомо про те, що він по вул. Устилузькій в м. Володимирі-Волинському збив людину. Вони разом їздили на місце події, однак там нікого вже не було.
Показання вищевказаних свідків об`єктивно в цілому і з детальним висвітленням відтворюють події та відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки вони отриманні судом безпосередньо під час судового засідання, починаючи із досудового розслідування є послідовними, узгоджуються із іншими доказами та підтверджуються ними, тому жодних застережень для надання їм доказового значення суд не має.
Крім показань свідків, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286 КК України підтверджується наступними дослідженими доказами.
Протоколами огляду місця події та фототаблицями до них від 02.08.2016 р. та 03.08.2016 р., котрі підтверджують, що під час даних слідчих дій по вул. Володимира Великого в м. Володимирі-Волинському, поблизу пам`ятника «Жертвам голодомору» виявлено автомобіль марки «ВАЗ-2101», т.н.з. НОМЕР_1 . На даному автомобілі були виявлені механічні ушкодження а саме: пошкоджено капот, декоративну решітку, номерний знак, праві передні та задні двері, вітрове скло, ліві передні двері, багажник, задній бампер. Також у автомобілі виявлено та вилучено тимчасове посвідчення громадянина України видане ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та постанови про адміністративне правопорушення від 31.05.2016 р., 08.06.2016 р. на ім`я ОСОБА_4 .
а.к.п. 25-27;
Протоколом огляду місця події з схемою ДТП та фототаблицею до нього від 02.08.2016 р. згідно якого під час даної слідчої дії встановлено, що місцем події є вул. Устилузька в м. Володимирі-Волинському, навпроти житлового будинку №99. На проїзній частині правої смуги руху виявлено уламок скла на відстані 0,25 м. від правого краю проїзної частини дороги та осип скла довжиною 21,7 м. З правої сторони дороги розташована заїзна кишеня шириною 3,1 м. та тротуар шириною 2,3 м. На початку заїзної кишені виявлено пляму крові на відстані 0,3 м. від правого краю проїзної частини дороги. Відсутні сліди гальмування та юзу автомобіля.
Розташування уламку, осипу скла та крові свідчить про те, що ОСОБА_11 в момент наїзду знаходилась поблизу бордюри правої сторони руху та спростовує показання ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_21 переходила проїзну частину дороги.
а.к.п.32-36;
Протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від
13.01.2017 р., згідно якого під час даної слідчої дії свідок ОСОБА_12 детально розповіла про обставини та місце наїзду на ОСОБА_22 . Підтвердила, що ОСОБА_21 в момент наїзду перебувала поблизу бордюри правої частини смуги руху, в напрямку центра міста.
Даний документ також спростовує показання ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_21 переходила проїзну частину дороги, а тому він немав можливості уникнути наїзду на неї та підтверджує його винуватість у вчиненні даних злочинів.
а.к.п. 63-68;
Протоколом огляду речових доказів та фототаблицею до нього від 20.01.2017 р., який підтверджує, що у автомобіль марки «ВАЗ-2101», т.н.з. НОМЕР_1 пошкодженний капот, декоративна решітка, номерний знак, праві передні та задні двері, вітрове скло, ліві передні двері, багажник, задній бампер.
а.к.п.106,107;
Висновком експерта №88 від 02.08.2016 р., згідно якого у ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої поєднаної ЧМТ з переломами кісток склепіння та основи черепа, субарахноїдального крововиливу, забою головного- мозку, закритих багатоосколкових переломів верхньої третини та середньої третини обох гомілок зі зміщенням, вивих головки правої променевої кістки ліктьового суглобу, перелому нижньої щелепи в ділянці кута з обох сторін, забійної рани тім`яної ділянки волосяної частини голови зліва, множинних дрібних ранок та осаднень обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, множинних забоїв внутрішніх органів, заочеревинної гематоми, котрі утворились від дії тупих твердих предметів, що могло мати місце при ДТП. Дані тілесні ушкодження утворились від удару виступаючих частин рухаючогось легкового автомобіля, можливо під кутом з утворенням так званих «бампер» переломів гомілок, з послідуючим ударом тіла об другі виступаючі частини автомобіля, падінням на тверде покриття дороги і тертям тіла по ній. Під час зіткнення потерпіла знаходилась у вертикальному або близькому до нього положенні. Смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок важкої відкритої поєднаної ЧМТ, субарахноїдального крововиливу та забою головного мозку важкого ступеню.
а.к.п.110-112;
Висновком експерта №314 від 21.10.2016 р. підтверджується, що гальмова система, система рульового керування та ходова частина автомобіля марки «ВАЗ-2101», т.н.з. НОМЕР_1 на момент здійснення ДТП знаходилась у робочому стані.
а.к.п. 119-124;
Із висновку експерта №35 від 20.02.2017 р. встановлено, що з технічної точки зору, водій автомобіля «ВАЗ-2101» т.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України, тобто в момент виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзд перешкоди. У ОСОБА_4 була технічна можливість уникнути наїзду на пішохода, при швидкості руху 60 км./год., шляхом застосування негайного гальмування. Дії ОСОБА_4 , які не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, знаходяться в причинному зв`язку з виникнення даної ДТП.
Даний документ повністю спростувує показання ОСОБА_4 , що він не мав можливості уникнути наїзду на ОСОБА_21 та підтверджує його вину у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.
а.к.п. 131-137;
Висновком експерта №229 від 21.06.2017 р. підтверджується, що водій автомобіля «ВАЗ-2101», т.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3, 12.4 ПДР України, тобто повинен був у населеному пункті керувати транспортним засобом зі швидкістю не більшою ніж 60 км./год. і в момент виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. У даній дорожній обстановці безпечна швидкість руху автомоблія під керуванням ОСОБА_4 неповинна перевищувати 60 км/год. У водія ОСОБА_4 була технічна можливість уникнути наїзду на пішохода при швидкості руху 70 км/год., знаходячись на відстані 97,22 м. від нього, шляхом застосування негайного гальмування. Дії водія ОСОБА_4 , які не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку із виникненням даної ДТП.
а.к.п.144-152;
Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення у даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.
Також вина ОСОБА_4 у завідомо залишені без допомоги особи, яка перебувала в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав можливість надати йому допомогу, а також в зв`язку з тим, що він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан є доведено та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 135 КК України.
Обставин, що помякшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При цьому суд не визнає таку пом`якшуючу обставину, як щире каяття, оскільки щире каяття має місце коли особа визнає свою вину за усіма пунктами обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, співчуває потерпілим, демонструє готовність понести заслужене покарання.
Оскільки ОСОБА_4 під час судового розгляду не визнавав всіх фактичних обставин провадження, котрі в судовому засіданні були доведені належними, допустими доказами, визнав вину в судових дебатах під тиском беззаперечних доказів та з метою пом`якшити покарання, під час судового розгляду не виявляв співчуття потерпілим, не встановлено щирості у його вибаченнях потерпілим з приводу вчинених ним злочинів, а тому на думку суду, відсутня така пом`якшуюча обставина, як щире каяття.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, один з яких є тяжкий, інший невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності.
Судом також враховується поведінка обвинуваченого під час судового розгляду справи, котрий заперечував анкетні дані обвинувального акту, при цьому, що тимчасовим посвідченням громадянина України виданого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якому міститься фотографія обвинуваченого з відтиском печатки Державної міграційної служби України підтверджує, що прізвище, ім`я, по батькові обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.к.п. 28). Така поведінка розцінюється судом як спроба ввести суд в оману, затягнути розгляд справи та уникнути кримінальної відповідальності за вчинене діяння.
Крім того, суд враховує думку потерпілих, котрі наполягали на призначенні обвинуваченому суворого реального покарання, а також, що внаслідок заподіяного злочину настали невідворотні наслідки смерть людини.
Враховується і та обставина, що протягом тривалого періоду часу (понад 16 місяців) під час досудового розслідування, судового розгляду, шкода потерпілим не відшкодована.
З часу дорожньо-транспортної пригоди, обвинувачений не був позбавлений можливості особисто чи за допомогою інших осіб, зокрема, родичів, вжити заходів для примирення і порозуміння з потерпілими та хоча б часткового відшкодування завданої їм шкоди, пов`язаної зі смертю близької їм людини.
З урахуванням наведеного та виходячи із необхідності та достатності покарання, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 286 КК України та обмеження волі у межах санкції ч.1 ст. 135 КК України, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, із застосуванням ст. 70 КК України.
Таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання та вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.
Передбачених законом підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.
При цьому, суд не призначає додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не має права керувати транспортними засобами і посвідчення водія на право керування транспортним засобом у встановленому законом порядку не отримував.
Вирішуючи цивільний позов потерпілих, керуючись вимогами ст.ст. 23, 1168 ЦК України, з урахуванням характеру та глибини перенесених душевних страждань потерпілого ОСОБА_7 , яких він зазнав як батько покійної ОСОБА_10 , з якою він проживав однією сім`єю та будучи пенсіонером, вдівцем, отримував від неї догляд, турботу, а також душевні страждання та нервове потрясіння ОСОБА_8 , котрих вона зазнала внаслідок втрати єдиної рідної сестри, засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що цивільний позов підлягає до задоволення і з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі по 250 000 грн. кожному потерпілому, що буде справедливою сатисфакцією за заподіяну потерпілим моральну шкоду.
Речові докази- автомобіль марки «ВАЗ 2101», тимчасовий реєстраційний знак
НОМЕР_1 та чохол з керма цього автомобіля повернути ОСОБА_23 , оскільки він є власником цього майна. Постанови у справі про адміністративне правопорушення від 08.06.2016 року та 31.05.2016 року на ім`я ОСОБА_4 , картку реквізитів для проведення операції переказу коштів на рахунок АТ «Ощадбанк» клієнта ОСОБА_20 , поліс обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4578046 на автомобіль ВАЗ 2101 н.з. НОМЕР_2 , змиви, недопалки від цигарок залишити у матеріалах кримінального провадження.
Тимчасове посвідчення, що підтверджує особу громадянина України на ім`я ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 .
Судові витрати стягнути із обвинуваченого.
Запобіжний захід залишити без змін.
Оскільки автомобіль на котрий накладений арешт не належить обвинуваченому, внаслідок чого за рахунок цього майна не може бути забезпечено цивільний позов потерпілих, тому його слід скасувати.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 135, ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання:
за ч.1 ст. 135 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін домашній арешт.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов задовольнити. Стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 250 000 грн. моральної шкоди кожному потерпілому.
Речові докази- автомобіль марки «ВАЗ 2101», тимчасовий реєстраційний знак
НОМЕР_1 та чохол з керма цього автомобіля повернути ОСОБА_23 , оскільки він є власником цього майна. Постанови у справі про адміністративне правопорушення від 08.06.2016 року та 31.05.2016 року на ім`я ОСОБА_4 , картку реквізитів для проведення операції переказу коштів на рахунок АТ «Ощадбанк» клієнта ОСОБА_20 , поліс обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4578046 на автомобіль ВАЗ 2101 н.з. НОМЕР_2 , змиви, недопалки від цигарок залишити у матеріалах кримінального провадження.
Тимчасове посвідчення, що підтверджує особу громадянина України на ім`я ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 .
Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 1760,80 грн., 1320, 60 грн., 1979,20 грн. витрат пов`язаних із залученням експертів для проведення судової інженерно транспортної експертизи та 880,40 грн. і 989,60 грн. за проведення дактилоскопічної експертизи, 9369,36 грн. за проведення молекулярно-генетичної експертизи.
Арешт накладений на автомобіль марки «ВАЗ 2101», тимчасовий реєстраційний знак НОМЕР_1 скасувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1