Номер провадження: 11-кп/785/183/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 10 апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2013 року, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, українця, із вищою освітою, працюючого механіком на судах далекого плавання, який знаходиться у фактичних шлюбних стосунках, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком одного року і шести місяців.

Відповідно до ст.76 КК України, на засудженого ОСОБА_10 покладено обов`язок повідомляти органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_7 в якості матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 130620 гривень 52 копійки, в якості моральної шкоди 130620 гривень 52 копійки, а всього 261241 гривню 04 копійки.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 вирішено не обирати, -

встановила:

Як вказано у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_10 скоїв злочин за наступних обставин:

04.09.2010 року, приблизно, о 23 годині, ОСОБА_10 , знаходячись на борту судна «Маєрск Сеул», яке перебувало в нейтральних водах Червоного моря, в ході конфлікту на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків з громадянином ОСОБА_7 , навмисно наніс останньому декілька ударів ножем в живіт, грудну клітину і голову, чим заподіяв йому тілесні ушкодження, які виразилися у вигляді трьох колото-різаних поранень правої половини грудної клітини, одне з яких проникає в плевральну порожнину з пораненням легені (лінійна рана 6-го сегменту), які ускладнилися звернувшимся гемотораксом, однієї колото-різаної рани живота зліва і лівого плеча, які, згідно висновку експерта № 1533 від 10.06.2011 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя.

В апеляційній скарзі представника потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи, винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій, просить вирок районного суду скасувати у зв`язку з необхідністю застосування до обвинуваченого більш суворого покарання і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм видом та розмірами є явно несправедливим через м`якість.

В доповненні до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_8 просить прийняти рішення щодо витребування відповідних даних із УМВС України в Миколаївській області відносно вчинення ОСОБА_10 іншого кримінального правопорушення та прийнятих щодо цього рішень, вирок районного суду скасувати у зв`язку з необхідністю застосування до обвинуваченого більш суворого покарання і ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм видом та розмірами є явно несправедливим через м`якість.

Заслухавши доповідача, представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги та доповнення до неї і просив апеляційний суд про їх задоволення, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, і просили про залишення вироку районного суду без змін, як такого, що відповідає вимогам закону, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги і доповнення до неї, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Винуватість засудженого ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, та правильність кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Суд першої інстанції належним чином дослідив докази винуватості засудженого.

Апелянт просить тільки про посилення призначеного судом покарання у відношенні винуватого.

Районний суд при призначенні покарання обвинуваченому враховував тяжкість скоєного, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, місцевий суд визнав щире каяття, а також активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом, не встановлено.

При призначенні покарання суд першої інстанції також взяв до уваги характеризуючи обвинуваченого обставини, а саме, що ОСОБА_10 за місцем проживання і роботи характеризується позитивно, він раніше не засуджувався, має постійне місце проживання і роботи, страждає на тяжке хронічне захворювання гепатит.

З урахування всіх обставин по даній справі у сукупності, місцевий суд дійшов правильного висновку про можливість призначення покарання у відношенні ОСОБА_10 в рамках санкції ст. 121 ч. 1 КК України, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто із звільненням обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням.

При цьому, районний суд в повному обсязі задовольнив заявлені позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 130620 гривень 52 копійки, та моральної шкоди в розмірі 130620 гривень 52 копійки, а всього 261241 гривню 04 копійки.

Обвинуваченим ОСОБА_10 позовні вимоги визнані повністю.

Доводи представника потерпілого в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_10 в період досудового слідства скоїв інший злочин, не знайшли підтвердження.

ОСОБА_10 пояснив апеляційному суду, що в нього був конфлікт з жінкою, з якою він знаходиться в фактичних шлюбних відносинах, після чого вони помирилися.

Колегія суддів визнає вірним висновок районного суду про те, що ОСОБА_10 характеризується позитивно за місцем проживання і роботи, що підтверджується довідками-характеристиками (т.1 а.с. 183, 184).

Не є спроможнім твердження представника потерпілого в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_10 не зайнятий суспільно-корисною працею.

Обвинувачений працює за фахом механіком на судах далекого плавання, що вбачається з листів органів міліції за місцем реєстрації останнього (т.2 а.с. 264, 265).

Також документально підтвердженим є факт захворювання ОСОБА_10 хронічною хворобою на гепатит С (т.2 а.с. 46 52).

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно з`ясував всі обставини справи та призначив у відношенні обвинуваченого покарання, яке узгоджується з вимогами ст. 65 КК України, та зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2013 року, у відношенні ОСОБА_10 , якого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, без змін.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4