Справа № 522/2743/18
Провадження по справі за № 1-«кс»/ 522/7994/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 про надання тимчасового доступу, -
Старший слідчий з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, про надання тимчасового доступу до речей та документів, тобто можливості оглянути та вилучити інформацію про зв`язок абонента, якому надані телекомунікаційні послуги оператором телекомунікації ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ), інформацію про телефонні дзвінки з абонентського мобільного номеру НОМЕР_2 за період з 01.01.2017 по 01.06.2017, а саме інформацію стосовно вхідних, вихідних з`єднань абонента мобільного номеру: НОМЕР_2 із зазначенням дати, часу та тривалості з`єднання, в тому числі і дзвінки нульової тривалості, смс-повідомлення (без розшифрування їх змісту), із зазначенням базових станцій і місця їх розташування у момент з`єднань номерів мобільних терміналів; ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонента А) (абонентський, серійний, ІМЕІ, ІМSI номери сім-картки); ідентифікаційні ознаки терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку (абонент Б).
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.
ч.3 ст.212 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, у звітні податкові періоди з січня по грудень 2017 року службові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) діючи умисно, шляхом заниження об`єкту оподаткування, а саме документального не відображення у бухгалтерської та податкової звітності господарських операцій по реалізації будівельних матеріалів та надання будівельних послуг, умисно ухилилися від сплати податку на додану вартість та податку на прибуток у сумі 4 657 062,85 грн., що є коштами в особливо великих розмірах.
Також під час досудового розслідування встановлено, що службові особи
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснили продаж товарного бетону, щебню, піску, цементу та послуг бетононасосів за готівку як приватним особам так і юридичним особам. Так від замовників будівництва житлових комплексів в Одеській області було отримано приблизно 20 млн. грн. готівки, яка не знайшла свого відображення у бухгалтерському обліку та податковому обліку, про що свідчить відсутність даних про взаємовідносини в електронній звітності АРМу «Податковий блок» ДФС України. Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів.
Також службові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надавали послуги підприємствам по переводу безготівкових коштів в готівку з дисконтом 11,2% (за відсутності реального постачання товарів та послуг). Оборот не облікованої готівки складає від 200 тис. грн. до 1 млн. грн. на добу, про що свідчить відсутність даних про взаємовідносини в електронній звітності АРМу «Податковий блок» ДФС України.
З матеріалів досудового розслідування встановлено, що фінансово господарські операції носили лише документальне відображення без фактичного постачання ТМЦ в адресу покупця.
Так службові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою прикриття своєї противоправної діяльності зі змовою з контрагентами, яким оказували послуги по обготівкуванню грошових коштів вносили неправдиві дані у товарно транспортні накладні, а саме вказували прізвище водіїв які фактично не здійснювали транспортування ТМЦ в адресу покупця та деякі взагалі були на період складання документів звільненні з посади водіїв.
Таким чином, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що водій ОСОБА_3 в період 2017 року згідно отриманих товарно транспортних накладних здійснив перевезення цементу від ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на суму понад 7,5 млн. грн. та в теперішній час користуються мобільним зв`язком оператора ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », використовуючи абонентський номер: НОМЕР_2 .
Отже, відомості про вхідні та вихідні дзвінки, текстові повідомлення, що здійснювалися з вказаного вище мобільному номеру в мережі оператора телекомунікації мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », мають значення для встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 в період з січня по грудень 2017 року, а саме місце знаходження його в момент транспортування ТМЦ в адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Іншими способами встановити важливі обставини у кримінальному провадженні не можливо.
У відповідності до ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Інформація, яка знаходиться у оператора телекомунікацій, ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » про зв`язок, надані телекомунікаційні послуги, у т.ч. отримані послуги, телефонні дзвінки та інші з`єднання мобільного номеру телефону водія ОСОБА_3 , адреси розташування та номери базових станцій, які обслуговували мобільний телефон, типи з єднань, їх дата, час та тривалість, ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання та терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку, з єднання нульової тривалості, відомості про абонента (за наявності контрактної угоди) за період після скоєння злочину сама по собі або в сукупності з іншими доказами має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені, зокрема встановлення доказів по кримінальному провадженню та осіб, що вчинили злочин.
У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до вищевказаних речей та документів, та можливості їх вилучення.
Слідчий, будучи належним чином сповіщеним про день, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.
Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, у випадку можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та у разі неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, а також у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ст. 160 ч. 2 у клопотанні зазначаються:
1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;
4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;
7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
В порушення ст. 160 КПК України слідчий не обґрунтував у клопотанні неможливість іншими способами довести обставини, які передбачаються довести за допомогою вказаних документів.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів повинні бути зазначені підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи. Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають чи можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 163 КПК України після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, а у клопотанні слідчого такої особи зазначено не було.
Клопотання належним чином не мотивоване та не наведено доказів, що особа, у володінні якої знаходяться документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження, тобто слідчий не врахував можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Клопотання слідчого про надання доступу до речей і документів обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим доводів, тобто, в рамках кримінального провадження, як слідує із матеріалів, якими слідчий мотивує своє клопотання, не проведено жодної слідчої дії (проведення ревізій, фінансового моніторингу та інше), які б підтверджували наявність скоєного злочину.
Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свбод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Зазначені міжнародні гарантії прав людини на недоторканість житла, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, недоторканість прав власності нормативно визначені в Конституції України та є, відповідно до положень ст. 2 КПК України, загальними засадами кримінального провадження.
Для досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, орган досудового розслідування в даному кримінальному проваджені вправі з метою досягнення його дієвості застосувати інші заходи забезпечення кримінального провадження ( виклик слідчим, привід, залучення експерта).
Разом з цим, відповідно до положень діючого кримінального процесуального законодавства, застосування такого заходу не допускається, якщо сторона кримінального провадження не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для досягнення якого слідчий, прокурор звернувся із клопотанням.
При цьому, для оцінки потреб досудового розслідування, згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Однак, вказаних вимог слідчим при зверненні з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів до слідчого судді при розгляді вказаного клопотання, дотримано не було.
Також слідчим суддею було встановлено, що слідчим в клопотанні не було дотримано вимог п. 1 ч. З ст. 132 КПК України, оскільки під час складання клопотання слідчий як суб`єкт, який безпосередньо здійснює досудове розслідування, повинен не лише констатувати наявність необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а як суб`єкт, який найбільш обізнаний стосовно фактичних підстав їх застосування, навести суду відповідні аргументи, що підтверджують таку необхідність, переконати суд прийняти відповідне процесуальне рішення, а суд, ґрунтуючись на власному переконанні щодо наявності для цього достатніх підстав, постановляє рішення, яким задовольняє таке клопотання.
Тому суд, приходить до висновку що у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити, оскільки встановлено відсутність правових підстав, передбачених ст. 160 КПК України, для надання тимчасового доступу до зазначених документів.
Керуючись ст.ст.159-166 КПК України, слідчий суддя -
У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 , про надання тимчасовий доступ до речей та документів, а саме можливості оглянути та вилучити інформацію про зв`язок абонента, якому надані телекомунікаційні послуги оператором телекомунікації ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », - відмовити з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

27.04.2018