У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2017 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2017р. задоволено клопотання ОСОБА_4 про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0005993 на земельну ділянку площею 0,4999 га, кадастровий номер :01:003:0003, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Татарбунарський район.

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від

05.10.2017р. на земельну ділянку, посилаючись на той факт, що клопотання слідчого не містило жодного доказу на обґрунтування необхідності та правомірності арешту майна.

В обґрунтування своїх доводів адвокат ОСОБА_3 зазначив, що рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 10.10.2016р. скасовано забезпечення позову у вигляді заборони вчинення будь-яких правочинів відносно майна: земельної ділянки, кадастровий номер :01:003:0003, що знаходиться за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, Тузлівська сільська рада, тощо.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 17.08.2017р. рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2016 року в частині задоволення вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою шляхом знесення комплексу нерухомого майна скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення. В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою шляхом знесення комплексу нерухомого майна відмовити.

Таким чином, як зазначає адвокат ОСОБА_3 накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0003, що знаходиться за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, Тузлівська сільська рада вже після винесення кінцевого рішення по справі є незаконним та таким, що значно впливає та порушує права та інтереси ОСОБА_6 .

Як на думку адвоката ОСОБА_3 , ініціатор винесення судом ухвали про накладення арешту на майно, а саме ОСОБА_4 , власними діями намагається будь-якими засобами створити перешкоди ОСОБА_6 у реалізації наданих прав на володіння, розпорядження та користування нерухомим майном, у тому числі, намагається створити перешкоди в отриманні останньою права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться її нерухоме майно.

Адвокат ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дати, час та місце розгляду клопотання, двічі не з`явився та не надав пояснень на користь поданого ним клопотання.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дати, час та місце розгляду клопотання, двічі не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання разом із додатками, слідчий суддя прийшов до висновку про залишення клопотання про скасування арешту майна без розгляду, з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

Згідно із ч.ч. 6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваних, обвинувачений, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вивченням клопотання представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 встановлено, що Приморсьим ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0005993 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань «26» вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15; ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2017 року накладено арешт на земельну ділянку площею 0,4999 га, кадастровий номер :01:003:0003, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Татарбунарський район.

Під час прийняття вказаного рішення суд врахував обґрунтовану необхідність накладення арешту на земельну ділянку, оскільки не накладення арешту на вказане майно, до прийняття остаточного законного рішення по кримінальному провадженню, могло призвести до його втрати або пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту з земельної ділянки, проте, будучи повідомленим про місце, час та дату розгляду клопотання до суду не з`явився.

З огляду на викладене, суд приймає заяву про скасування арешту представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 до розгляду та приходить до висновку що клопотання необхідно залишити без розгляду, а провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 закрити.

Керуючись ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Залишити без розгляду клопотання представника ОСОБА_6 ,- адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту з земельної ділянки площею 0,4999 га, кадастровий номер :01:003:0003, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Татарбунарський район з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси: ОСОБА_1

27.10.2017