Справа № 306/1440/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

01.03.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 /головуючої /,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
Цим вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, українця, громадянина України, раніше судимого,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, ч.1 ст.304 КК України та призначено йому покарання :
за ч.3 ст.185 КК України чотири роки позбавлення волі;
за ч.1 ст.304 КК України три роки шість місяців позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки .
Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислюється з 02 червня 2017 року .
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Свалява Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_2 , непрацюючого, українця, громадянина України, раніше судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покрання - 3 (три) роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту затримання після набрання вироком законної сили.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, судимого 13.05.2016 Свалявським районним судом Закарпатської області за ст.186 ч.2 КК України на чотири роки позбавлення волі, на підставі ст.104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання:
за ч.2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі;
за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України три роки позбавлення волі;
за ч.3 ст.185 КК України чотири роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_9 покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі .
Згідно ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 13.05.2016 і остаточно до відбуття призначено ОСОБА_9 покарання чотири роки два місяці позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 ухвалено обчислювати з моменту затримання після набрання вироком законної сили.
Вирішено питання щодо речових доказів: автомобільний навігатор марки SHUTLE PNT-7040 передано на зберігання потерпілому ОСОБА_11 (а.с.120 том 2), потерпілій ОСОБА_12 повернуто мобільний телефон NOKIA 6300» (а.с.219 том 1), потерпілій ОСОБА_13 повернуто гаманець (а.с.220 том 1), потерпілому ОСОБА_14 повернуто шліфувальну машинку марки «Soma», бідон циліндричної форми, виготовлений з алюмінію, місткістю 40 л. (а.с.217, том1); відеозаписи з камери спостереження залишено в матеріалах кримінального провадження (а.с.184 том 1, а.с. 102 том 2 ).
Вироком суду ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні злочинів за наступних обставин:
обвинувачений ОСОБА_8 завідомо знаючи, що ОСОБА_9 є неповнолітнім, переконав його разом із ним вчинити крадіжку, чим втягнув його у злочинну діяльність.Так, 16 травня 2017 року біля 21 години 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_9 у місті Сваляві, з метою незаконного заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно перелізли через металеву огорожу та проникли до підсобного господарського приміщення, яке розташоване з тильної сторони житлового будинку в дворогосподарстві АДРЕСА_4 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_14 . Обвинувачений ОСОБА_6 залишився біля огорожі спостерігати за оточенням з метою недопущення їх викриття. Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 з підсобного господарського приміщення таємно викрали вживану шліфувальну машинку марки «Soma» вартістю 455 гривень 40 копійок, вживаний бідон циліндричної форми, виготовлений з алюмінію, місткістю 40 л., вартістю 308 гривень 75 копійок, вживану каструлю, циліндричної форми, виготовлену з алюмінію ємкістю 40 л., вартістю 155 гривень 00 копійок, вживану каструлю, циліндричної форми, виготовлену з алюмінію, ємкістю 5 л., вартістю 65 гривень 00 копійок, вживану каструлю, циліндричної форми, виготовлену з алюмінію, ємкістю 3 л., вартістю 45 гривень 00 копійок, вживану каструлю, циліндричної форми, виготовлену з алюмінію, ємкістю 2 л., вартістю 35 гривень 00 копійок, які належать потерпілому ОСОБА_14 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1064 гривень 15 копійок.
25 травня 2017 року біля 15.00 год. у місті Сваляві, обвинувачений ОСОБА_8 знаючи, що ОСОБА_9 є неповнолітнім, шляхом переконання спонукав ОСОБА_9 разом з ним вчинити крадіжку з приміщення Свалявського районного центру первинної медико-санітарної допомоги, що знаходиться за адресою: м.Свалява, вул. Шевченка, 22. Тоді ж, обвинувачений ОСОБА_8 проник через незачинені двері до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , а неповнолітній ОСОБА_9 залишився біля вхідних дверей з метою спостереження за обстановкою та недопущення їх викриття, звідки Каналош таємно викрав з шафи, що в приміщенні реєстратури Свалявського районного центру первинної медико-санітарної допомоги - вживаний гаманець TIANLIDA, вартістю 120 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 300 гривень, належні потерпілій ОСОБА_13 , спричинивши їй матеріальну шкоду на загальну суму 420 гривень. Продовжуючи свої злочинні дії 25 травня 2017 року о 15 год. 05 хв., обвинувачений ОСОБА_8 з приміщення маніпуляційного кабінету Свалявського районного центру первинної медико-санітарної допомоги викрав вживаний мобільний телефон NOKIA 6300» вартістю 300 гривень, в якому знаходились магнітний носій інформації, ємкістю 128 Мb, вартістю 50 гривень та сімкарта мобільного оператора Водафон вартістю 50 гривень, які належали потерпілій ОСОБА_12 , спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 400 гривень.Таким чином обвинувачений ОСОБА_8 втягнув неповнолітнього ОСОБА_9 у злочинну діяльність.
Обвинувачений ОСОБА_9 27 травня 2017 року, близько 01.00 год. 30 хв., у м.Свалява, з метою незаконного заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу через незачинене вікно, яке розміщене на 2-му поверсі будівлі кафе ІНФОРМАЦІЯ_5 , яке розташоване за адресою: м.Свалява, вул. Київська, 17а та належить на праві приватної власності ОСОБА_15 , проник до приміщення даного кафе, звідки намагався таємно викрасти грошові кошти в сумі 1000 гривень, однак не зумів довести до кінця свій злочинний умисел з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, так як був виявлений та затриманий працівником даного кафе ОСОБА_16 , яка перебувала на момент скоєння кримінального правопорушення в приміщенні кафе ІНФОРМАЦІЯ_5 .
15 липня 2016 року близько 17 год.07 хв., обвинувачений ОСОБА_9 у АДРЕСА_6 , за попередньою змовою із обвинуваченим ОСОБА_8 , знаходячись всередині відділу комп`ютерної техніки магазину Zirka-comp, який належить приватному підприємцю ОСОБА_11 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, попередньо розподіливши між собою злочинні ролі, згідно яких ОСОБА_8 повинен був здійснити крадіжку майна, а ОСОБА_9 знаходитись у магазині, спостерігати за працівниками та відвідувачами магазину з метою недопущення викриття їх злочинних дій та винести майно з приміщення магазину. Після цього, неповнолітній ОСОБА_9 будучи в попередній змові із ОСОБА_8 , знаходячись всередині відділу компютерної техніки магазину Zirka-comp, діючи умисно, повторно підійшов до торгівельних вітрин, звідки став спостерігати за діями працівників магазину, тим часом ОСОБА_8 впевнившись у тому, що одна з вітрин не зачинена, таємно викрав з її нижньої полиці автомобільний навігатор марки SHUTLE PNT-7040, вартістю 2 425 гривень, після чого покликавши до себе ОСОБА_9 , передав йому викрадений автомобільний навігатор, який той у свою чергу заховав під одяг за пояс та виніс з приміщення магазину, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2425 гривень.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції у частині призначення обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 покарання. Захисник вважає, що призначене його підзахисним покарання є надто суворим, таким що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особам обвинувачених . Вважає, що суд не достатньою мірою врахував, що обвинувачені вину у вчиненому визнали повністю, щиро розкаялись, відшкодували завдану шкоду. Переконаний, що сукупність вказаних обставин дає підстави для застосування обвинуваченим ст. 69 КК України та призначення покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства. Вважає, що саме таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинувачених та попередженням вчинення ними нового злочину і відповідатиме вимогам ст. 65 КК України. Вважає, що суд допустив однобічність та неповноту судового слідства та що висновки суду не відповідають фактичним обставинам, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта - адвоката ОСОБА_17 про підтримання апеляційної скарги з підстав викладених у ній, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив пом`якшити йому призначене покарання, заперечення прокурора проти доводів апеляційної скарги та прохання про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє вирок в межах доводів апеляційної скарги щодо призначеного покарання .
Фактичні обставини, доведеність вини за висунутим обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, ОСОБА_6 - ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_9 - ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, апелянтом не оспорюється, немає застережень щодо цього і в інших учасників судового розгляду. Таким чином, апеляційний суд вважає, що вирок відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що суд першої інстанції з повнотою з`ясував усі обставини кримінального правопорушення, допитав обвинувачених, свідків обвинувачення, дослідив письмові докази та висновки експертів, що дає підстави вважати, що суд ухвалив вирок, оцінюючи докази відповідно до положень ч.1 ст. 94 КПК України.
Щодо покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 , убачається, що суд першої інстанції правильно призначив покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, ст. 50 та ст.70 КК України. Хоча ОСОБА_8 щиро розкаявся, матеріальну шкоду відшкодував, однак те, що він неодноразово вчиняв крадіжки, не переконує апеляційний суд у тому, що йому слід призначити покарання мінімальне чи із застосуванням ст. 69-1 КК України, оскільки таких обставин для застосування цих положень закону не встановлено. Відомості про особу ОСОБА_8 також не приводять апеляційний суд до висновку про те, що він може виправитись без ізоляції його від суспільства з урахуванням тих обставин, що він раніше був засуджений за вчинення ряду крадіжок чужого майна.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції також визначив відповідно до положень ст. 65, ст. 50 КК України та відповідно до санкції ч.3 ст. 185 КК України - в межах мінімальної межі, передбаченої законом у виді позбавлення волі. Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 раніше судимий, зокрема, вироком Свалявського районного суду від 17.08.2017 за ч.2 ст. 186 КК України. При призначенні покарання зазначені обставини суд врахував та призначив покарання необхідне для його виправлення з реальним відбуттям у місцях позбавлення волі, як особі, яка схильна до вчинення протиправних дій, що вказує на нього як на особу суспільно-небезпечну.
З урахуванням цього, апеляційний суд не приходить до висновку, що останньому можливо застосувати положення ст. 75 КК України. В апеляційному суді також не встановлено таких даних про особу чи інших обставин, які б привели апеляційний суд до висновку, що останній може виправитись без ізоляції його від суспільства. Наявність на утриманні ОСОБА_6 , як він вказав апеляційному суду : 4-ро малотітніх дітей, ним жодними документами не підтверджена чи буд-якими іншими доказами, а тому апеляційний суд не може врахувати цю обставину, як пом`якшуючу. Інших обставин, які б пом`якшували покарання, в тому числі на підставі ст. 69-1 КК України, ст. 75 КК України, апелянтом під час апеляційного розгляду не наведено, апеляційним судом також не встановлено.
З приводу порушеного в апеляційній скарзі прохання про пом`якшення призначеного покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 , то апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції призначив йому покарання з дотриманням вимог ст. 65, ст. 50, ст. 102 КК України. Неповнолітній ОСОБА_9 будучи засудженим за вчинення крадіжки, під час іспитового строку вчинив повторно крадіжки, що відповідно до ст. 71 , ст. 78 КК України зобов`язувало суд першої інстанції призначити йому покарання згідно цих правил.
Остаточне покарання суд правильно призначив за сукупністю вироків відповідно до ч.4 ст. 71 КК України, яка передбачає, що покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин та більшим від покарання (невідбутої частини), призначеного за попереднім вироком. Отже за сукупністю вироків суд призначив 4 роки 2 місяці позбавлення волі, що відповідає вимогам закону.
Правових підстав для зміни цього покарання в сторону пом`якшення апеляційний суд не знаходить. Те, що ОСОБА_9 є неповнолітнім, судом першої інстанції враховано.
Апеляційний суд відхиляє апеляційне твердження захисника про те, що суд допустив однобічність та неповноту судового слідства та що висновки суду не відповідають фактичним обставинам, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого, оскільки апелянт не навів доводів того у чому це виразилось. Під час апеляційного розгляду апелянт також не висловлював прохань у дослідженні доказів, які б на його думку, вплинули на прийняття рішення про пом`якшення покарання обвинуваченим та які не були враховані судом, а також і не висловив того, в чому полягала неповнота судового слідства, які саме відомості судом не з`ясовані, що призвело, на його думку, до необгрунтованості призначення покарання.
Посилання апелянта на те, що суд не врахував обвинуваченим пом`якшуючі обставини, не грунтується на фактичних обставинах. Суд врахував пом`якшуючі обставини кожному з обвинувачених і призначив покарання в межах мінімального розміру, передбаченого санкціями статтей.
Апеляційний суд, беручи до уваги принцип змагальності сторін, передбачений ст. 22 КПК України та прицип диспозитивності, передбачений ст. 26 КПК України, вважає апеляційну скаргу необгрунтованою і підстав для її задоволення не знаходить.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд , -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 - залишити без зміни.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного Кримінального суду у складі Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим який перебуває під вартою - в цей же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді :