Справа № 495/1401/18
№ провадження 1-кс/495/1077/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И В :
06.03.2018 року ОСОБА_3 (далі по тексту заявник) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про скасування арешту майна.
Так, заявник просить суд скасувати арешт (заборону відчуження) автомобіля марки «БОГДАН-А-091», д/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Дана заява мотивована тим, що 23 лютого 2018 ухвалою Білгород-Дністровського суду був накладений арешт - заборону відчуження, на автомобіль марки «БОГДАН-А-091», д/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Арешт був накладений з метою необхідності проведення експертного огляду та подальших необхідних експертиз.
Заявник зазначає, що автомобіль був оглянутий експертом, цивільний позов по матеріалам кримінального провадженню за №0000540 від 21.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, заявлений не був.
Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_3 до суду із відповідним клопотанням про зняття арешту майна.
Заявник ОСОБА_3 , в судовому засіданні подане до суду клопотання підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити.
У судове засідання слідчий, за клопотанням якого було накладено арешт, та прокурор не з`явилися без поважних причин, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань не заявляли, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Так, 20.02.2018 року приблизно о 11 годині 40 хвилин, водій автобусу марки "«БОГДАН-А-091», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , 1961 року народження, здійснюючи заїзд до автостанції по вул. Ізмаїльській в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, біля будинку №54-А, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , 1945 р.н., в результаті ДТП остання отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, закритий перелом обох нижніх кінцівок та була доставлена до Б-Дністровської районної лікарні.
За даним фактом СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000540 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та розпочато досудове розслідування.
В ході проведення досудового слідства, з автобусом «БОГДАН-А-091», д/н НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , потрібно провести авто технічну експертизу технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічну експертизу слідів, характерних для наїзду або переїзду пішохода.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2018 року клопотання старшого слідчого Білгород-Дністровського ВН ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна задоволено частково. Накладено арешт - заборону відчуження, на автомобіль марки «БОГДАН-А-091», д/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Залишено на зберігання вищевказаний транспортний засіб до проведення експертного огляду на спец. майданчику СП-№3 с. Салгани, Білгород-Дністровського району Одеської області. Після експертного огляду постановлено транспортний засіб - автомобіль марки «БОГДАН-А-091», д/н НОМЕР_1 , повернути власнику (користувачу) на відповідальне зберігання.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні такого клопотання.
Встановивши зазначені обставини, перевіривши обґрунтованість тверджень органу досудового розслідування з приводу обставин підозри вчинення кримінального правопорушення та врахувавши положення ст.ст. 167,170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, так як матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та не упередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі і знищенню чи пошкодженню даного майна.
Крім того, накладення арешту на майно відповідає вимогам ст.171 КПК України та узгоджується з положеннями ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Тобто, суд наклав арешт на майно, як на таке, що має відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Накладення арешту на автомобіль також є обґрунтованим, до моменту з`ясування всіх обставин у кримінальному провадженні, з метою недопущення його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Настання будь-яких негативних наслідків в результаті накладення арешту на автомобіль, які б переважали інтереси держави у цьому кримінальному провадженні, з матеріалів кримінального провадження не вбачається та заявником не доведено.
Так, частиною 1 статті 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Однак, такі обставини судом не встановлено та досудовими органами не доведено.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи, що на теперішній час не відпала потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту на майно (заборони відчуження), а саме автомобіль марки «БОГДАН-А-091», д/н НОМЕР_1 , накладений ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2018 року, арешт накладено обґрунтовано, вказаний транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, з метою збереження речового доказу, а також запобігання його зникнення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 170, 174, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Автомобіль марки «БОГДАН-А-091», д/н НОМЕР_1 передати (повернути) на відповідальне зберігання (володіння та користування), без права відчуження, законному володільцю (користувачу) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала, у відповідності до положень статті 309 Кримінального процесуального кодексу України, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1