Справа №705/20/18
1-кп/705/402/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2018 року місто Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області
під головуванням судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6
Ухвалою судді від 10.01.2018 року на 16 січня 2018 року було призначено підготовче судове засідання по вказаному кримінальному провадженню, і викликані прокурор, обвинувачені, захисник обвинувачених, відомості про яких містились у обвинувальному акті.
У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання 16 січня 2018 року обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 , підготовче судове засідання було відкладене на 23 січня 2018 року і повторно викликані учасники судового провадження.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні висловив думку про те, що кримінальне провадження може бути призначене до судового розгляду, підстав для закриття кримінального провадження немає, підстав для повернення обвинувального акта прокурору теж немає. На запитання головуючого судді пояснив, що форма і зміст обвинувального акта відповідають вимогам статті 291 КПК України. Зазначення у обвинувальному акті переліку доказів у справі, якими підтверджується винуватість обвинувачених, а також переліку речових доказів у справі, пояснив тим, що раніше багато обвинувальних актів поверталось прокурору, тому форма і зміст обвинувальних актів узгоджувались з деякими суддями Уманського міськрайонного суду. Також прокурор висловив свою позицію про те, що справа повинна розглядатись суддею одноособово не дивлячись на те, що у обвинуваченні, яке викладене у обвинувальному акті, не зазначено конкретно чи являються обвинувачені службовими особами і який статус таких службових осіб.
Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 висловив позицію про те, що обвинувальний акт може бути призначений до судового розгляду.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали позицію свого захисника.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинувачених, захисника обвинувачених, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, прийшов до висновку, що при складанні обвинувального акту та додатків до нього були допущені порушення вимог КПК України, які не дають змоги призначити справу до судового розгляду.
У відповідності до вимог ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Тобто, у законі чітко прописані вимоги до обвинувального акта, і будь-які відхилення від встановлених законом вимог не допускаються.
Всупереч вимогам закону, обвинувальний акт, який надійшов до суду містить у собі значний перелік матеріалів, які, як зазначено у обвинувальному акті, підтверджують причетність обвинувачених до вчинення кримінального правопорушення.
Такими діями сторони обвинувачення грубо порушуються загальні засади кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.
У відповідності до вимог статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Стаття 23 КПК України визначає, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
Зазначаючи у обвинувальному акті матеріали, які, на думку сторони обвинувачення, підтверджують причетність обвинувачених до кримінального правопорушення, сторона обвинувачення фактично наперед розкриває суду перелік документів, деякі з детальним описанням їх змісту, порядок та обсяг дослідження яких повинен встановлювати суд під час судового розгляду у справі, і аж ніяк не повинен бути ознайомлений з наявністю та змістом таких матеріалів провадження на стадії вивчення обвинувального акта.
Крім того, у обвинувальному акті перелічені зібрані у кримінальному проваджені докази, частково їх зміст та місце зберігання. Зазначення таких відомостей у обвинувальному акті також не передбачено статтею 291 КПК України. При цьому не враховано, що обсяг доказів необхідно визначати під час судового розгляду справи, а не в обвинувальному акті.
Зазначення у обвинувальному акті відомостей, які не передбачені у статті 291 КПК України, нівелює сам зміст обвинувачення, яке повинно бути оптимальним та зрозумілим.
Вивченням формулювань обвинувачень, які ідентичні для обох обвинувачених, встановлено, що воно не в повній мірі узгоджується з диспозицією ч.3 ст.368 КК України, не містить даних, які необхідні для розгляду справи по суті.
Стаття 368 КК України передбачає відповідальність за одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення дій з використанням службового становища.
Сформульоване у обвинувальному акті обвинувачення взагалі не містить посилань на те, чи являються обвинувачені службовими особами, до якої категорії службових осіб вони відносяться згідно п.1 Примітки до статті 364 КК України, чи надавало їм їх службове становище можливість впливати на дії контролюючих органів тощо. Фактично обвинувачення не містить даних, які б вказували чому саме за ч.3 ст.368 КК України проведена правова кваліфікація.
Крім того, статус службової особи може впливати на визначення підслідності кримінального правопорушення, а також складу суду, який повинен розглядати справу (одноособово суддею чи в складі колегії суддів).
Згідно вимог ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається, зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування.
Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відповідати вимогам статті 109 КПК України та містити, зокрема, номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення.
У доданому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування лише в окремих процесуальних діях зазначено час їх проведення, але в переважній більшості такі дані не зазначені.
Враховуючи наявність порушень КПК України, допущених при складанні обвинувального акта, він підлягає поверненню прокурору, яким був затверджений, для приведення обвинувального акта та додатків до нього у відповідність з вимогами КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд,
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, повернути прокурору Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 для приведення обвинувального акту та додатків до нього у відповідність з вимогами КПК України.
Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.
Головуючий суддя ОСОБА_1