Справа № 627/729/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.10.2017смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000154 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Котельва, Полтавської області, громадянина України, українця, маючого неповну середню освіту, пенсіонера, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 15 квітня 2017 року приблизно о 12:00 зайшов до під`їзду будинку, в якому мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив ОСОБА_5 , яка мила підлогу у під`їзді та ОСОБА_6 , яка стояла поруч. ОСОБА_5 звернулася до ОСОБА_4 з проханням не ходити по мокрій підлозі, нащо ОСОБА_4 ігноруючи правила поведінки та моралі, що існують в суспільстві, став висловлюватися в її адресу нецензурною лайкою. ОСОБА_6 також стала робити зауваження ОСОБА_4 , та вимагала припинити висловлюватися нецензурною лайкою, на що він належним чином не відреагував та продовжив виражатися нецензурною лайкою, та ходив по мокрій підлозі. На повторні зауваження припинити хуліганські дії ОСОБА_4 , не реагував, діючи із особливою зухвалістю наніс один удар правою рукою в обличчя та три - чотири удари правою ногою по лівій нижній кінцівці ОСОБА_6 , продовжуючи при цьому виражатися нецензурною лайкою. Хуліганські дії ОСОБА_4 тривали близько 5-7 хвилин та були припинені після зауваження ОСОБА_5 .
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі та синця на лівій нижній кінцівці, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 39-КК/17 20.04.2017 є легкими тілесними ушкодженнями.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та в скоєному щиро розкаявся.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В судовому засіданні потерпіла при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладалася на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме:

-хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочину невеликої тяжкості та особу обвинуваченого, який є пенсіонером, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога Краснокутської ЦРЛ не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Окрім цього, як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до п. «Ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 на день вчинення злочину виповнилося 69 років, тобто він досяг пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", в зв"язку з чим прохав застосувати відносно нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році», про що свідчить його заява, яка мається в матеріалах кримінального провадження.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ч.4 ст.86 КК України, ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалася.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

По справі цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 85,86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні",

п. «Ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді арешту на строк 1 (один) місять.

На підставі п. «Ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1