Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

№29/2010

19 січня 2010 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Романова О.В.,

суддів: Андрушкевича С.З.,Михайловського В.І.

з участю прокурора: Філь С.В.

засудженого: ОСОБА_1

адвоката : ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією прокурора, що брав участь в розгляді справи судом першої інстанції на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2009 року.

Цим вироком ОСОБА_1, 24 лютого 1970

року народження, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого

засуджено за ст.121 ч. 1, 69 ч.І КК України на два роки виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку в доход держави.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого залишено підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Як визнав суд, 9.10.2008 року близько 2 год.00 хв. на вул. Корнійчука в м. Коростені між будинками №12 та №14, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно завдав одного удару кулаком по голові потерпілій ОСОБА_3, від якого та впала і на деякий час втратила свідомість. Близько 2 год.20 хв. в АДРЕСА_1 С.М. завдав ще декілька ударів кулаками рук по голові, тулубу, кінцівках ОСОБА_3, заподіявши останній тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді забою головного мозку при наявності гострої субдуральної гематоми

з правого боку, набряку і дислокації головного мозку, множинних саден грудної клітини, попереку, живота, нижніх кінцівок.

В апеляції прокурор просив вирок суду скасувати через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого.

На обгрунтування апеляції вказував, що судом не в повній мірі враховано обставини вчинення злочину та його наслідки , думку потерпілої щодо покарання. Зокрема, потерпіла в судовому засіданні просила покарати засудженого по закону, вказувала , що ОСОБА_1 раніше неодноразово бив її. Також в судовому засіданні потерпіла пояснювала , що засуджений надав їй лише 600 грн. на лікування, а вона витратила набагато більше коштів, внаслідок протиправних дій останнього значно погіршився стан її здоровя.

За таких обставин, на думку прокурора, призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, є явно несправедливим і повинно бути посилене.

В звязку з наведеним прокурор просив вирок Коростенського міськрайонного суду від 27.10.2009 року скасувати, постановити новий вирок , яким ОСОБА_1 засудити за ст.121 ч.І КК України на пять років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора , який підтримав подану апеляцію, думку засудженого та його адвоката, які вважали апеляцію безпідставною, а вирок суду таким, що відповідає вимогам закону, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 365 КПК України, оглянувши надані адвокатом матеріали, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

З висновками суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинених ОСОБА_1 злочинів, за які він засуджений, про доведеність вини та кваліфікацію дій, погоджується автор апеляції і ніким з можливих апелянтів не оспорюється.

Що стосується обраної засудженому міри покарання, то на думку колегії суддів, апеляція прокурора з цього приводу задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Призначаючи покарання, суд достатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_1 злочину і відповідним чином мотивував свої висновки в цій частині.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що при призначенні ОСОБА_1 покарання було взято до уваги, що він вчинив злочин, який є тяжким.

При цьому суд врахував дані, що характеризують особу засудженого, обставини, що обтяжують та помякшують покарання. Зокрема, те, що ОСОБА_1 вчинив злочин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, але раніше не судимий, має на утриманні двох дітей, позитивно характеризується, працює, проживає з матірю пенсійного віку, яка потребує його допомоги.

Також вірно судом визнано наявність виняткових обставин, що дає можливість застосувати ст.69 КК України.

На переконання колегії суддів, міра покарання призначена засудженому з врахуванням даних про його особу та усіх обставин по справі та обставин, що обтяжують і помякшують покарання, відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним злочину.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, не встановлено.

Підстави для зміни вироку за мотивами, викладеними в апеляції, відсутні.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора ,що брав участь в розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2009 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Судді: