У Х В А Л А
18.10.2017 Справа №607/5260/16-к

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 17.05.2017р. про скасування арешту на майно,

за участю: адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 09 серпня 2017 року звернувся представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 із клопотанням в рамках кримінального провадження №0000181 від 18.01.2016р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України про скасування арешту майна, а саме із автомобіля марки «Cadillac Escalade», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого сервісним центром 3264 РСЦ МВС в Київській області належить на праві приватної власності ОСОБА_3 і арешт на який був накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 06.12.2016р.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав та просить його задовольнити з тих мотивів, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем автомобіля, який придбаний на законних підставах і при відсутності будь-яких заборон чи обмежень на його продаж/купівлю. ОСОБА_3 не має ніякого відношення до кримінального провадження, не є учасником кримінального провадження. Перебуванням майна під арештом невиправдано порушуються її право власності на вільне користування, володіння та розпорядження автомобілем. Станом на дату звернення слідчого із клопотанням про накладення арешту на автомобіль, останній вже не належав попередньому власнику ОСОБА_7 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні і при розгляді клопотання даної обставини не було з`ясовано. Тому, заявниця та її представник вважають, що арешт ухвалою слідчого судді від 06.12.2016р. був накладений необґрунтовано і неправомірно, а відтак підлягає до скасування.

Прокурор і слідчий в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечують, посилаючись на те, що автомобіль «Cadillac Escalade», який належав підозрюваному ОСОБА_7 є речовим доказом, у пред`явленій новій підозрі ОСОБА_7 у вчинені ним кримінальних правопорушень даний автомобіль відображений як майно, яке придбане ОСОБА_7 за кошти, отриманні злочинним шляхом і які були легалізовані шляхом придбання автомобіля, а тому з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання або спеціальної конфіскації подальше перебування автомобіля під арештом є виправданим і потреба застосування такого заходу втручання в право власності не відпала.

Розглянувши матеріали по клопотанні, заслухавши в судових засіданнях пояснення адвоката, прокурора та слідчого, слідчий суддя встановив наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2016 року в рамках кримінального провадження № 0000181 від 18 січня 2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, накладено арешт, в тому числі на автомобіль «CADILLAC ESCALADE», 2011 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 шляхом заборони на відчуження та розпорядження ним.

Накладаючи арешт, слідчий суддя виходив з того, що є підстави вважати, що були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України та з метою конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, були підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_7 .

Як вбачається з облікової картки на транспортний засіб № НОМЕР_5 від 22 квітня 2016 року Центру 6841, власником автомобіля «CADILLAC ESCALADE», 2011 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 , є ОСОБА_7 .

Згідно повідомлення Регіонального сервісного центру в Тернопільській області від 07 грудня 2016 року № 31/19-4493, на транспортний засіб «CADILLAC ESCALADE», 2011 року випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_4 станом на 06 грудня 2016 року накладено арешт згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2016 року.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 07 грудня 2016 року, автомобіль «CADILLAC ESCALADE», 2011 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000181 від 18 січня 2016.

Окрім цього, як встановлено в судовому засіданні, підозрюваному ОСОБА_7 16 серпня 2017 року повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, в якій зазначено, що ОСОБА_7 , з метою легалізації грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, у період з середини 2014 року по грудень 2016 року придбав, зокрема, автомобіль марки «CADILLAC ESCALADE», 2011 року випуску, № кузова НОМЕР_4 , і тим самим легалізував незаконно отриманні кошти.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру в злочинах, які є особливо тяжкими. Санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років, з конфіскацією майна, а ч. 2 ст. 209 КК України - позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Частиною другою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме в розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України збереження матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Метою арешту майна є також забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Як вбачається з матеріалів, долучених заявником ОСОБА_3 до клопотання про скасування арешту майна, 06 грудня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу, ОСОБА_7 відчужив заявниці автомобіль «CADILLAC ESCALADE», 2011 року випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_4 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , вказаний транспортний засіб з д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_3 06 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

При встановлених обставин під час розгляду клопотання вважаю, що долученими до матеріалів клопотання доказами в їх сукупності та поясненнями слідчого і прокурора в судовому засіданні підтверджено, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України є вірогідною та була достатньою для застосування ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 06.12.2016р. заходу забезпечення кримінального провадження, а саме накладення арешту на вказане майно. Потреба в подальшому перебуванні автомобіля, власником якого є ОСОБА_3 під арештом не відпала, що виправдовує втручання у право власності останньої і відповідає завданням арешту. Зазначене майно зможе забезпечити відшкодування шкоди із заявлених цивільних позовів, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації, автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, який слід зберегти, і має суттєве значення для встановлення об`єктивної істини, має відношення до скоєного кримінального правопорушення, містить інформацію, яка має доказове значення у провадженні. Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах ОСОБА_3 не встановлено, право власності ОСОБА_3 тимчасово обмежене на законних підставах для забезпечення збереженості майна, тобто мета накладання арешту в даному випадку є виправданою. А тому, в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , яке подане в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 170, 171, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 17.05.2017р. про скасування арешту із майна автомобіля марки «Cadillac Escalade», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 06.12.2016р. відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1