Справа № 530/1192/17
Номер провадження 1-кп/530/122/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" вересня 2017 р. м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Зіньків Полтавської області кримінальне провадження № 0000394 від 14.08.2017року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта загальна середня, непрацюючого невійськовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.309, 310 ч 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 в середині осені 2016 року, у вечірній час, точно дату та час невстановлено, в АДРЕСА_2 , ( АДРЕСА_2 ) на території господарства за місцем свого проживання, висіяв насіння коноплі, після чого вирощував його з метою подрібнення отриманих рослин та подальшого використання з метою власного вживання, що і робив.
В червні 2017 року, на території господарства за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , зійшли рослини коноплі, після їх висіву. Помітивши дані рослини коноплі, ОСОБА_5 , залишив їх та в подальшому вирощував, здійснюючи за ними догляд, обкошуючи від бур`янів та поливаючи водою.
21.08.2017 року, згідно ухвали слідчого судді Зіньківського районного суду, в АДРЕСА_2 , на території господарства, за місцем проживання ОСОБА_5 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено 24 (двадцять чотири) ростучих рослин, які даний громадянин вирощував в даному місці для власних потреб. Згідно висновку експерта №2569 від 28.08.2017 вказані вилучені 24 рослини, які вирощував ОСОБА_5 , мають анатомо-морфологічні ознаки, характерні для рослини коноплі, містять тетрагідроканнабінол і є нарковмісними рослинами роду коноплі.
Таким чином своїми умисними діями, що виразилися у незаконному посіві та незаконному вирощуванні конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.310 КК України.
Крім цього, в період з червня місяця 2017 року по 21.08.2017 року ОСОБА_5 з рослин коноплі, які зійшли, виготовляв для власного вживання наркотичну речовину - канабіс, яку вживав шляхом куріння через виготовлений ним пристрій з двох частин пластикових пляшок.
21.08.2017 року під час проведення санкціонованого обшуку господарства за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , ( АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено:
1)в приміщенні гаража на території господарства було виявлено та вилучено саморобну конструкцію з двох пластикових пляшок, на якій згідно висновку експерта № 2567 від 28.08.2017 року виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - екстракту канабісу. Маса екстракту канабісу, у висушеному стані становить 1,804 г..
2)в скляній банці на присадибній ділянці господарства за місцем проживання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 2568 від 28.08.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу у висушеному стані становить 5,655 г..
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, вчинених особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст.310 КК України, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.2 КК України.
Дане підтверджується сукупністю наступних доказів.
Надаючи оцінку доказам та вирішуючи питання щодо доведеності вини обвинуваченого у скоєнні даних кримінальних правопорушень, судом перш за все враховано вимоги ст.ст. 28,62 Конституції України, ст. 370 КПК України, ст.ст. 3,13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року, практику Європейського суду з прав людини, якими передбачено, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише національнимі європейським законодавством, як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства.
Відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них.
Стаття 16-1 КПК України передбачає, що розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності.
Під час розгляду справи в суді, ОСОБА_5 , показав, що в середині осені 2016 року, у вечірній час, дійсно посіяв насіння коноплі, вирощував, висушив, переніс до себе додому та частину подрібнив. Періодично вживав сам. Свою вину визнає повністю. Просить суд призначити покарання згідно чинного законодавства але не позбавляти волі.

Прокурор в судовому засіданні, в зв`язку з тим, що обвинувачений вину у вчинених злочинах визнав повністю за обставин викладених в обвинувальному акті, запропонував визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків і інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході дізнання та досудового слідства, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченим та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються.
Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченого, ОСОБА_5 а також дослідив матеріали, які встановлюють вартість експертиз. Докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку передбаченому ст.225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Оцінивши докази у своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Органами досудового слідства, дії ОСОБА_5 , кваліфіковано вірно.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.91 КПК України, однією з обставин, що підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Згідно ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається, зокрема, на прокурора.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_5 , достатнє і необхідне для його виправлення і недопущення в подальшому скоєння ним злочинів, суд враховує, що він вину визнає повністю і щиро кається в здійсненому, активно сприяв розкриттю злочину, його майновий стан, і вважає ці обставини, такими що пом`якшують покарання.

Згідно зі ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.

Підстав для застосування ст. 69 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 , суд не вбачає.

Статттею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
З врахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №18 від 10.12.2004 року, №8 від 12.06.2009 року, №11 від 06.11.2009 року, та того, що ОСОБА_5 , раніше не судимий, скоїв злочин передбачений ст. 309 ч 2 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середньої тяжкості злочину; вчиненого злочину, характеру і розміру завданих збитків, суспільної небезпеки скоєного злочину, обставин справи та наслідків, а також особи ОСОБА_5 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому доцільно обрати йому покарання, передбачене чинним законодавством.

З огляду на юридичну суть та зміст положень ст.ст.50,65 КК України, суд також вважає, що захід примусу відносно ОСОБА_5 , внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови та змусить його додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини.Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення.

Згідно медичного висновку ОСОБА_5 , практично здоровий.

Речові докази по справі: саморобна конструкція з двох пластикових пляшок, на якій згідно висновку експерта № 2567 від 28.08.2017 року виявлено нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - екстракту канабісу, масою у висушеному стані 1,804 г., передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Зіньківського відділення поліції Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області. Скляна банка з речовиною рослинного походження яка згідно висновку експерта № 2568 від 28.07.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою у висушеному стані 5,655 г., передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Зіньківського відділення поліції Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області. 24 (двадцять чотири) рослини конопель, які згідно висновку експерта №2569 від 28.08.2017, мають анатомо-морфологічні ознаки, характерні для рослини коноплі, містять тетрагідроканнабінол і є нарковмісними рослинами роду коноплі передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Зіньківського відділення поліції Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області.
Судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи 1779 грн. 66 копійок.

Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368 - 371,373-376, 380 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст. 310 КК України та призначити покарання у виді 2 років обмеження волі.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України остаточним покаранням ОСОБА_5 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі: саморобна конструкція з двох пластикових пляшок, скляна банка з речовиною рослинного походження, 24 (двадцять чотири) рослини конопель, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Зіньківського відділення поліції Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області знищити.
Стягти з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, на користь держави 1779 (одна тисяча сімсот сімдесят девять ) грн. 66 коп. за виконання судово-хімічної експертизи.

Вирок може бути оскаржений через Зіньківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1