Справа № 500/5583/15-к
Провадження № 1-кп/500/44/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачені - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законні представники обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представник органу пробації ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі матеріали кримінального провадження № 0002220, № 0001820, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, українець, громадянина України, не працює, студент 1 курсу ДНЗ «Ізмаїльський професійний ліцей», не одружений, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-25 травня 2015 року Ізмаїльським міськрайонним судом за ч. 2 ст.289, ч.3 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

-21 червня 2016 року Малинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст.289, ч.3 185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

-24.10.2016р. Радомишльським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Нова Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, росіянин, громадянин України, учень 9 класу Новонекрасівської ЗОШ, не працює, не одружений, проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, за попередньою згодою з неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , так і одноособово в Ізмаїльському районі Одеської області, неодноразово незаконно заволодівав транспортними засобами та відкрито викрав чуже майно, а саме:

- неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою, на початку червня 2015 року близько 01:00 шляхом вільного доступу з подвір`я будинку АДРЕСА_3 незаконно заволодів транстпорним засобом мопедом марки «Мотто Зон» без державного номеру, який належав потерпілому ОСОБА_11 . Цими діями вони скоїли злочин передбачений ч.2 ст.289 КК України;

-19 липня 2015 року близько 23:00 години ОСОБА_4 приник в гараж, розташований в будинку АДРЕСА_4 , де не законно заволодів транспортним засобом мопедом марки «Дельта» без державного номеру, який належить потерпілому ОСОБА_12 . Цими діями він скоїв злочин передбачений ч.2 ст.289 КК України;

- 20 липня 2015 року близько 00:00 годин ОСОБА_4 проник на подвір`я будинку АДРЕСА_5 , де не законно заволодів транспортним засобом мопедом марки «Дельта» державний номер « НОМЕР_1 », який належить потепілій ОСОБА_13 . Цими діями він скоїв злочин передбачений ч.2 ст.289 КК України;

-28 серпня 2015 року, біля 01 години 30 хвилин, знаходячись у будинку АДРЕСА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung GTS5360» вартістю 500 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора зв`язку «Київстар» вартістю 20 гривень, гроші на рахунку в сумі 40 гривень та карта пам`яті 2 Гб вартістю 25 гривень. Однак в момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 був помічений ОСОБА_14 . ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його протиправні дії виявлені потерпілою, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, з метою утримання викраденого та уникнення затримання, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 585 гривень. Своїми діями він вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, підтвердив вищевикладене та пояснив, що точну дату вчинення кримінального правопорушення не пам`ятає, лише пам`ятає, що вони з ОСОБА_5 заволоділи мопедом у потерпілого ОСОБА_11 , а через деякий час сам заволодів мопедами «Дельта» у потерпілого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . На мопеді ОСОБА_12 покатався та залишив його біля домоволодіння потерпілого, а мопед потерпілої ОСОБА_13 сховав та потім видав співробітникам поліції. У потерпілої ОСОБА_14 викрав мобільний телефон вона його помітила та не змогла наздогнати. Викрадене добровільно повернув потерпілим та просить строго не наказувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним визнав себе в повному обсязі та пояснив, що за пропозицією ОСОБА_4 вони заволоділи мопедом у потерпілого ОСОБА_11 після чого ОСОБА_4 поїхав на мопеді, а він пішов додому. Просить не позбавляти його волі, шкодує про вчинене.

Вина обвинувачених крім, визнання своєї провини, підтверджується наступними доказами:

-заявою потерпілої ОСОБА_13 , що 21.07.2015р. був викрадений мопед марки «Дельта»;

-заявою ОСОБА_4 , про те що він добровільно видає мопед марки «Дельта», який належить потерпілій ОСОБА_15 ;

-розпискою потерпілої ОСОБА_13 , що вона отримала викрадений у неї мопед;

-заявою потерпілого ОСОБА_11 , від 28.07.2015р., про те що в його був викрадений мопед марки «Мото-Зон»;

-заявою ОСОБА_16 , про те що вона видала запчастини від мопеду викраденого у потерпілого ОСОБА_11 ;

-заявою потерпілого ОСОБА_12 від 05.08.2015р. про те, що в його викрадено мопед «Дельта»;

-заявою потерпілої ОСОБА_14 , про те, що 27.08.2015р. ОСОБА_17 відкрито заволодів її мобільним телефоном;

-розпискою потерпілої ОСОБА_14 , що вона отримала 04.09.2015р. мобільний телефон, викрадений у неї.

Аналіз усіх досліджених у судовому засіданні доказів дозволяє суду дійти висновку про те, що вказані докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для єдино вірного висновку про винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм злочинів та для ухвалення обвинувального вироку.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, а дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст.289 КК України, як незаконно заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, а відносно ОСОБА_4 кваліфікуючі ознаки повторно, з проникненням у приміщення, інше сховище.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд у відповідності до ст. 65 КК України врахує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винних, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд відносить щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданого збитку, неповнолітній вік.

До обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 - суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та стосовно ОСОБА_5 відсутні.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше скоїв кримінальне правопорушення, позитивно характеризується, в даний час навчається в учбовому закладі, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, а тому звільняє його від відбування покарання з випробуванням, застосовує відносно його ст.ст. 75, 104 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 370-375 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів та вважати засудженим за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі та за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворого покарання, ОСОБА_4 , призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів за даним вироком та частково приєднати не відбуте покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 24.10.2016 року та остаточно визначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 7 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити щодо ОСОБА_4 попередній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні з 28 листопада 2017 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України та вважати засудженим до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.

На підставі ч.1 ст.76, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченим та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1