Ухвала
іменем україни
24 жовтня2017 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000754 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 13 серпня 2012 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, звільненого 24 липня 2014 року у зв`язку з амністією,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК, за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_7 , який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч. 1 ст. 317 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Прийняте рішення щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він незаконно придбав та зберігав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 59,66 г, який у нього було виявлено та вилучено при проведенні особистого огляду о 20:45 год. 19 листопада 2016 року.

25 листопада 2016 року близько 21:30 год., перебуваючи у приміщенні гаражу поряд з будинком АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 надав ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можливість скористатися приміщенням гаражу для вживання наркотичного засобу канабісу, шляхом куріння через виготовлений ним спеціальний пристрій.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2017 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зокрема вказує, що в порушення вимог ст. 374 КПК в обвинуваченні ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК, визнаному судом доведеним, не зазначено місця, часу та способу незаконного придбання винним наркотичного засобу, а також не вказано форму вини і мотив вчинення засудженим злочинних дій, кваліфікованих судом за ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 317 КК. Вказані порушення не отримали належної оцінки суду апеляційної інстанції, який безпідставно залишив вирок місцевого суду без зміни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 на часткову підтримку касаційної скарги, яка вважала, що ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Вимоги щодо змісту вироку суду закріплені у ст. 374 КПК. У разі визнання особи винуватою, мотивувальна частина вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Формулювання обвинувачення повинно містити всі ознаки складу злочину, у чиненні якого особу визнано винною, та за своїм змістом відповідати диспозиції норми закону України про кримінальну відповідальність.

Однак при прийнятті рішення щодо ОСОБА_6 вказаних приписів місцевий суд не дотримався та ухвалив вирок з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Як убачається з обвинувального акту, органом досудового розслідування встановлено, що 19 листопада 2016 року в період часу з 20:35 до 20:45 год. у ході особистого огляду в одязі ОСОБА_6 було виявлено полімерний пакет із особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 59,66 г. Встановивши вказані обставини, орган досудового розслідування кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту .

Проте всупереч приписам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК з зазначенням всіх ознак складу злочину, які ОСОБА_6 ставляться в провину, а саме часу місця, способу, мети та інших обставин придбання та зберігання наркотичного засобу, що згідно зі ст. 91 КПК підлягають обов`язковому доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином, дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, суд вийшов за межі висунутого органом досудового розслідування обвинувачення, чим порушив вимоги ст. 337 КПК.

Крім того, визнавши ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК, в мотивувальній частині вироку суд не встановив яке відношення останній мав до приміщення, наданого ним іншим особам для незаконного вживання наркотичних засобів, адже кримінальна відповідальність за відповідні дії настає у випадку надання приміщення, яким винний користується або яке знаходиться у його володінні.

Допущені місцевим судом порушення вимог кримінального процесуального закону згідно з ч. 1 ст. 412 КПК є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Вказані порушення також залишилось без належної уваги суду апеляційної інстанції, який їх не усунув та безпідставно залишив вирок суду першої інстанції без зміни.

За таких обставин, касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а судові рішення щодо ОСОБА_6 скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого необхідно врахувати вищенаведене та ухвалити справедливе рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК.
Керуючись п. 6 розділу XII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,статтями 434, 436, 441, 442 КПК, суд
п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3