Провадження № 1-кс/742/143/18
Єдиний унікальний № 742/338/18

12 лютого 2018 року м. Прилуки
ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження. В скарзі зазначає, що досудове розслідування проведено не повно, винесена постанова є необґрунтованою. Зазначив, що слідчим не надана оцінка доказам в їх сукупності. Слідчим не проводилося експертизи по документу з метою встановлення підроблення підпису. В постанові слідчий посилається на акт погодження меж земельної ділянки, хоча вона в своїй заяві посилалася на підроблення Акту перенесення меж земельної ділянки в натурі і даному документу в постанові не надано оцінки. Крім того під час досудового розслідування не було допитано всіх свідків.
ОСОБА_4 в судовому засіданні просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження. Пояснив, що слідчим було винесено дану постанову передчасно, остання являється не вмотивована, не надано оцінки всім зібраним доказам в їх сукупності.
Представники скаржника адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити.
В судові засідання слідчий заперечували проти задоволення скарги , аргументуючи свої заперечення тим, що акт погодження меж земельної ділянки не є офіційним документом і тому не може бути предметом злочину передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Заслухавши пояснення адвоката,прокурора, слідчого дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
З мотивувальної частини постанови вбачається, що слідчим в постанові зазначено, що під час допиту землевпорядника ОСОБА_7 встановлено, що останній повідомив, що ним виготовлялася землевпорядна документація для ОСОБА_4 . Після здійснення замірів Акт погодження меж земельної ділянки було повернуто ОСОБА_4 для погодження з суміжними землекористувачами. Через деякий час ОСОБА_4 повернула йому підписаний акт.
Посилаючись на ту обставину, що Акт погодження меж суміжних земельних ділянок не є офіційним документом, слідчий і виніс постанову про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно вимог ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У відповідності до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Як вказано у ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
У відповідності до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до вимог ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення, встановлення відсутності в діянні складу правопорушення, або невстановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
Правові підстави визначені ст. 284 КПК України є вичерпними і не підлягають розширенню, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Згідно частини 5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з : 1 вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я , по батькові, посада особи,яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови,їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивна частина, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого рішення; місце та час(строки) його виконання, особу, якій належить виконати постанову, можливість та порядок оскарження постанови.
Досліджена в судовому засіданні постанова про закриття провадження від 06.09.2017 року, не відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, в мотивувальній частині останньої взагалі відсутні посилання на докази, які зібрані в ході досудового розслідування з зазначенням мотивів чому слідчим приймаються до уваги одні докази, а інші він відкидає та незроблений аналіз доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного рішення, тобто постанова є не вмотивована.
Також приймаючи рішення про закриття провадження в справі, слідчий лише послався на показання свідка ОСОБА_7 , хоча в матеріалах справи маються інші докази зібрані в ході досудового розслідування, а саме землевпорядна документація, висновки експертизи, аналізу яким слідчим не надано.
Крім того, слідчим не перевірені всі доводи заявниці зазначені в її показаннях, а саме не допитані суміжні землекористувачі, а також особа, яка здійснювала геодезичну зйомку під час виготовлення технічної документації.
Враховуючи вище викладене , слідчий суддя вважає, що, постанова про закриття є передчасною, оскільки слідчим під час досудового розслідування не в повній мірі досліджено всі фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для з`ясування об`єктивної істини, тому вона підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження з метою забезпечення виконання вимог ст.ст.2,7 КПК України щодо застосування належної правової процедури, швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду необхідно повернути слідчому для продовження досудового розслідування.
На підставі наведеного та, керуючись ст. ст.2,7,9,38,84,91,221, 284,303, 304, 306,307 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1