Справа № 629/3975/17
Номер провадження 1-кс/629/885/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2017 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 - представника потерпілого ОСОБА_4 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження,-

в с т а н о в и в:
До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 - представника потерпілого ОСОБА_4 , в якій він просить скасувати постанову прокурора Лозівської місцевої прокуратури молодшого радника юстиції ОСОБА_5 від 20.10.2017 року про закриття кримінального провадження № 0002814 від 19.10.2016 року стосовно підозрюваної ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України за відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення.У скарзі посилається на те, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки винесена передчасно, ґрунтується на неповному з`ясуванні всіх обставин справи та містить суттєві протиріччя, які можливо усунути лише при проведенні досудового розслідування. Вважає, що органом досудового розслідування та прокурором не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування; необґрунтованість висновків, які зазначені прокурором в постанові, щодо обставин, які повинні бути встановлені слідчим та завчасність висновку про відсутність в діянні підозрюваної складу злочину, непроведення необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі, тягне безумовне скасування постанови. Прийнята вчетверте прокурором постанова про закриття кримінального провадження з абсолютно ідентичним змістом вже скасованих тричі слідчим суддею постанов про закриття кримінального провадження не містить жодних відомостей про проведення будь-яких нових процесуальних або слідчих дій.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 306 ч. 3 КПК України, відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Суд, дослідивши доводи скарги та матеріали надані до неї, вислухавши думку заявника, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Виходячи з вимог ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однією із форм закінчення досудового розслідування, виходячи з вимог ч.1 ст.283 КПК України, є його припинення шляхом закриття провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження повинне ґрунтуватися на всебічному та повному з`ясуванні всіх обставин справи, бути вмотивованим і в ньому повинно бути відображено, чому визнано, що подія, про яку повідомлялось заявником, не мала місце чи що в ній відсутні ознаки складу злочину, а також наведені конкретні обставини, які виключають провадження по справі.

Згідно з ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей і документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

15.02.2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 190 ч.4 КК України - закінчений замах на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене в особливо великих розмірах.

22.09.2017 року прокурором Лозівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України за відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.10.2017 року вказану постанову від 22.09.2017 року скасовано, справу направлено для проведення досудового розслідування.

20.10.2017 року прокурором Лозівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 повторно винесена постанова у кримінальному провадженні № 0002814 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про закриття кримінального провадження щодо підозрюваної ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України за відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення.

Вказана постанова не ґрунтується на законі та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зловживання довірою є особливим різновидом обману - обману в довірі. Підозрювана та потерпілий раніше перебували в дружніх стосунках. Таким чином, в основі довірчих відносин, що склалися між винним і потерпілим, лежать фактичні дружні стосунки. Зловживання довірою як способу шахрайства призвели до неповернення винною грошей отриманих в борг (укладення договору позики без наміру повернути отримані кошти) і які остання привласнила. Фактично наявним є обман у намірах. Введення ж потерпілого в оману щодо своїх дійсних намірів (обіцяних дій, прийнятих на себе зобов`язань) при отриманні майна (грошових коштів) підозрюваною і становить суть такого обману.

Більш того, підозрювана, виявивши помилку, зроблену нотаріусом в договорі, що саме вона є позикодавцем, а не потерпілий, з метою неповернення отриманих коштів та заволодіння іншими грошовими коштами потерпілого, звернулася до суду з позовом про стягнення з потерпілого суми боргу та штрафу в розмірі 100 відсотків від суми позики, яку вона нібито надала та яку вона фактично отримала від потерпілого в якості позики.

Сума позики, яку отримала винна особа шахрайським шляхом, склала 1094000 гривень. Сума, якою винна особа намагається заволодіти внаслідок помилки, допущеної нотаріусом через можливе судове рішення, складає 2188000 гривень. Таким чином кваліфікуюча ознака в особливо великих розмірах є обґрунтовано правильною.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що прокурором після скасування судом постанови про закриття кримінального провадження не було проведено жодної слідчої та процесуальної дії, окрім повторного винесення постанови про закриття кримінального провадження №0002814 від 19.10.2016 року щодо підозрюваної ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, матеріали справи не містять даних, що підозрювана, в момент заволодіння грошовими коштами потерпілого мала мету не їх привласнення, а намір виконати взяте на себе зобов`язання, що фактично спростовується її зверненням до суду з відповідним позовом, слідчий суддя приходить до висновку, що при розслідуванні вказаного кримінального провадження прокурором не були дотримані вимоги ст.284 КПК України, що тягне за собою безумовне скасування зазначеної постанови про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.2,93,94,107,284,303,304,306,307 КПК України, -

ухвалив:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 - представника потерпілого ОСОБА_4 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову прокурора Лозівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 20.10.2017 року про закриття кримінального провадження №0002814 від 19.10.2016 року відносно підозрюваної ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0002814 від 19.10.2016 року направити до СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1