Справа № 214/5361/17
1-кп/214/742/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження за № 0002164 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 27.08.2017 року о 11-00 годині, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення на свою користь, прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою АДРЕСА_2 та знаходячись у відділі чоловічого одягу, переслідуючи корисливу мету, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу викрав майно, яке належить ФОП ОСОБА_6 , а саме: костюм спортивний «Найк», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2973 від 08.09.2017 року складає 718 гривень 00 копійок, та намагався не розрахувавшись покинути приміщення магазину, але не довів свій злочинний намір до кінця,з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони магазину. Таким чином, гр.. ОСОБА_5 виконав не всі дії, які він вважав за необхідними для доведення свого злочинного наміру до кінця з причин, що не залежали від його волі, але кримінальне правопорушення не було закінчено, оскільки гр.. ОСОБА_5 був зупинений охоронцями магазину. Своїми злочинними діями гр.. ОСОБА_5 намагався спричинити матеріальний збиток ФОП ОСОБА_6 на суму 718 гривень 00 копійок.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками: незакінчений замах, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав би необхідними для доведення злочину до кінця.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що 27.08.2017 року в день він зайшов до магазину Торговий Дім, що по пр.-ту Гагаріна. Взяв декілька костюмів і пішов їх приміряти. Один з костюмів заховав за пазуху, а інші повісив. Виходячи з магазину охоронець його запитав, що у нього за пазухою, він відповівши віддав костюм. У скоєному розкаюється та просить застосувати до нього ЗУ «Про амністію 2016».

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визначається щиросердне каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 , по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2 а. с. 45).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (Т. 2 а.с. 52), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога перебуває з липня 2016 року з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками (Т. 2 а.с. 45,46).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_5 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Крім того, обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення його від покарання на підставі Закону України "Про амністію у 2016 року", з огляду на те, що на момент вчинення ним кримінального правопорушення він хворий на СНІД 3-ї клінічної стадії.

Прокурор та захисник не заперечували проти задоволення заявленого клопотання.

Відповідно до положень ч.2 ст.86 КК України, п. г ч. 1 ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" - установивши в стадії судового розгляду кримінального провадження наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , віднесений до категорії злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, тобто згідно ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" на нього поширюється вказаний закон.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" виконання цього Закону покладається на суди. Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього. Обвинувачений ОСОБА_5 дав свою згоду про застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році».

У силу п. Г) ст.1 вказаного Закону звільняються від відбування покарання особи, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано хворими на СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ).
Так, обвинувачений ОСОБА_5 відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 20.10.2017 року виданого КЗ «Криворізький центр СНІД» хворіє СНІД 3-я клінічна стадія (Т. 1 а.с. 22).

Наведене свідчить про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 положень Закону України "Про амністію у 2016 році".

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч. 2 ст.86 КК України, п. Г ч. 1 ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" - звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.

Речовий доказ диск з записом з камер відеоспостереження, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах даного кримінального провадження (Т. 2 а.с. 39).
Речовий доказ спортивний костюм «Найк», який знаходиться у потерпілої ОСОБА_7 залишити у розпорядженні останньої, дозволивши використовувати та розпоряджатися ним на власний розсуд (Т. 2 а.с. 39, 40).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1