Справа № 558/138/18
номер провадження 1-кп/558/31/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2018 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000020 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він в січні 2018 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебував у господарській будівлі господарства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де, за згодою, з власницею господарства ОСОБА_5 молов належне їй зерно, з метою отримання у подальшому винагороди за виконану роботу. В цей час, під сходами, біля млина, де ОСОБА_3 молов зерно, він побачив чавунні двері пічного опалення з рамою, що належали ОСОБА_5 . Саме в цей момент у нього виник корисливий умисел на незаконне привласнення вказаних дверей пічного опалення з рамою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 знаходиться у житловому будинку, впевнившись, що його дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, з-під сходів, що знаходяться в приміщенні вказаної господарської будівлі, умисно, таємно, узяв зазначені вище двері пічного опалення з рамою, виніс за межі господарської будівлі та переніс до місця свого проживання, а саме до будинку АДРЕСА_1 , тобто привласнив чуже майно та розпорядився ним на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 250,00 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування кримінального провадження 6 березня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення.

Вказана угода була надіслана до суду разом з обвинувальним актом.

Згідно угоди про примирення від 6 березня 2018 року, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у скоєнному діянні, вибачився перед потерпілою, обвинувачений та потерпіла примирилися між собою, потерпіла будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, наміру заявляти вимоги про відшкодування шкоди (подавати цивільний позов) не має; сторони за угодою стверджують, що шкода відшкодована потерпілій, шляхом повернення викраденого майна; погодилися про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 (Вісімдесят) годин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

П. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити у затвердженні угоди…

За таких обставин, суд розглянув судове провадження відповідно до положень ст.ст. 473, 474 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що цілком розуміє наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні сторони угоди підтвердили те, що не заперечують фактичних обставин події; укладення ними угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила те, що завдану шкоду їй було відшкодовано, шляхом повернення викраденого майна - чавунних дверей пічного опалення з рамою; будь-яких претензій до обвинуваченого не має, наполягає на затвердженні угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, просив затвердити угоду про примирення.

Державний обвинувач ОСОБА_4 вважав, що укладення угоди про примирення відповідає вимогам чинного законодавства, а тому є можливим затвердження такої угоди.

За таких обставин, суд не вбачає необхідності витребувати додаткові документи чи викликати в судове засідання інших осіб для допиту з метою з`ясування добровільності укладення угоди сторонами. Суд об`єктивно вважає, що угода між сторонами є добровільною.

Дослідивши зміст угоди, суд вважає, що її умови відповідають вимогам ст. 471 КПК України. Кримінальному правопорушенню надана правильна правова кваліфікація, за якою допускається укладання угоди про примирення відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися. З огляду на особу обвинуваченого та взяті ним на себе за угодою зобов`язання, очевидної неможливості їх виконання не встановлено.

Так, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 не є інвалідом першої або другої групи, особою, яка досягла пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби, а тому може відбути узгоджене сторонами за угодою про примирення покарання у виді громадських робіт, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 56 КК України.

Підстави для відмови в затвердженні наданої суду угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні №0000020, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Так, речовими доказами були визнані чавунні двері пічного опалення з рамою, що передані на зберігання власнику ОСОБА_5 , а тому такі речові докази слід залишити у її користуванні.

За таких обставин, угоду про примирення належить затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами за угодою про примирення покарання.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, клопотань про застосування запобіжного заходу сторони не заявляли, а тому підстав для застосування запобіжного заходу відносно нього на час до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись ст.ст. 314, 392-395, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, ст.ст. 12, 185 КК України, суд, -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення від 6 березня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000020, що укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 6 березня 2018 року покарання у виді громадських робіт на строк 80 (Вісімдесят) годин.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази:
-чавунні двері пічного опалення з рамою, що передані на зберігання ОСОБА_5 , залишити у користуванні останньої.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .