У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.01.2018 Справа №607/10752/16-к

провадження №1-кп/607/924/16

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

провівши у приміщенні суду відкрите судове засідання по кримінальному провадженню №0000409 за клопотанням сторони обвинувачення про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Почаїв, Кременецького району Тернопільської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.345 КК України, за участю сторони обвинувачення: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , сторони захисту: захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , законного представника: ОСОБА_10 , особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_5 , потерпілих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ:
До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , в якому зазначено, що у нього 16 липня 2016 року, близько 16 год. 10 хв., знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , винник злочинний намір на умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу побоїв у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, а саме оперуповноваженому Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_12 , який в складі групи швидкого реагування Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області прибув на вказану адресу на повідомлення сусідів ОСОБА_5 , а саме: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , проте що їх сусід, який маючи ознаки вираженого психічного розладу, вчиняє з ними конфлікт і своїми діями створює реальну небезпеку оточуючим та собі. Реалізуючи свій злочинний намір, 16 липня 2016 року о 16 год. 15 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , куди зайшов оперуповноважений Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_12 та сусід ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , який прийшов на допомогу працівнику поліції, вступив з оперуповноваженим Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 в словесний конфлікт, при цьому погрожуючи фізичною розправою та спричиненням тілесних ушкоджень, накинувся на нього, для реалізації своїх погроз.

Надалі, оперуповноважений Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_12 , з метою припинення нападу на працівника поліції, керуючись ст. 42, 44, 45 Закону України «Про національну поліцію» застосував поліцейські заходи примусу, а саме фізичну силу (прийоми рукопашного бою) до ОСОБА_5 , після чого став застосовувати спецзасоби, а саме кайданки з метою відбиття нападу на поліцейського під час несення служби та припинення і запобігання протиправних дій зі сторони ОСОБА_5 . У свою чергу ОСОБА_5 , став чинити опір та намагався звільнитись, тому ОСОБА_11 , який прийшов на допомогу працівнику поліції ОСОБА_12 , став допомагати йому застосувати до ОСОБА_5 металеві кайдани. Надалі, ОСОБА_5 не припиняючи своїх протиправних дій, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, схопив металевий предмет, схожий на ніж та умисно наніс ним один удар в область долонної поверхні лівої кисті працівнику поліції ОСОБА_12 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив працівнику правоохоронного органу ОСОБА_12 тілесне ушкодження, у вигляді рани долонної поверхні лівої кисті, яка згідно з висновком експерта тягне за собою розлад здоров`я понад 6 але менше як 21 добу, яке за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

Крім цього, 16 липня 2016 року о 16 год. 16 хв. у ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де чинив опір оперуповноваженому Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_12 , який діючи відповідно до ст. 42, 44, 45 Закону України «Про національну поліцію» намагався застосувати до нього поліцейські заходи примусу, а саме спецзасоби (металеві кайданки) з метою відбиття нападу на поліцейського під час несення служби та припинення і запобігання протиправних дій з його сторони, якому в цьому допомагав ОСОБА_11 , виник злочинний намір на спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, 16 липня 2016 року о 16 год. 16 хв. ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , під час вчинення опору працівнику поліції ОСОБА_12 , який з метою відбиття нападу на поліцейського під час несення служби та припинення і запобігання протиправних дій зі сторони ОСОБА_5 , намагався застосувати до нього поліцейські заходи примусу, а саме спецзасоби (металеві кайданки), умисно наніс один удар, металевим предметом, схожим на ніж, який тримав у руці ОСОБА_11 по лівому передпліччю, який в цей час допомагав працівнику правоохоронного органу застосувати до ОСОБА_5 поліцейські заходи примусу, а саме спецзасоби (металеві кайданки).

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_11 тілесне ушкодження, у вигляді рани лівого передпліччя, яка згідно з висновком експерта тягне за собою розлад здоров`я понад 6 але менше як 21 добу, яке за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 30 серпня 2016 року № 373, ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричну лікарню із звичайним наглядом. За теперішнього часу ОСОБА_5 страждає на психічні розлади внаслідок дисфункції головного мозку з параноїдними включеннями, тому не може керувати своїми діями і давати звіт своїм діям. На період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння ОСОБА_5 страждав на психічні розлади в наслідок дисфункції головного мозку з параноїдними включеннями. По своєму психічному стану ОСОБА_5 не міг керувати своїми діями і давати звіт своїм діям.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_15 примусові заходи медичного характеру поміщення у психіатричну лікарню із звичайним наглядом.

Захисник ОСОБА_9 , законний представник ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечували проти застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши та оцінивши покази потерпілих, свідків та матеріалів клопотання, прийшов до наступного.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 суду показав, що 16 липня 2016 року він перебував у складі групи швидкого реагування Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області. На виклик чергового він прибув за адресою АДРЕСА_1 . На місці були працівники швидкої медичної допомоги, які повідомили йому, що ОСОБА_5 зачинився у себе в будинку, є суспільно-небезпечним для себе та оточуючих. ОСОБА_5 поводив себе неадекватно, а саме, через вікно свого будинку щось говорив без будь-якої логіки. Він з ним спілкувався близько 30 хвилин. ОСОБА_5 тримав у руках рибальську вудочку, казав, що це рушниця, кидав через вікно різні предмети у його сторону. Вхідні двері його будинку були зачинені. ОСОБА_5 повідомлялось про те, що йому необхідно вийти з будинку для його госпіталізації. Через якийсь час він та ОСОБА_11 зі згоди синів ОСОБА_5 через вікно залізли у будинок, де провели затримання ОСОБА_5 з метою госпіталізації останнього до психіатричного закладу охорони здоров`я. Коли він проник до будинку ОСОБА_5 , то побачив в руках останнього вудочку і металеву пластину схожу на ніж. Він вибив з рук ОСОБА_5 металеву пластину. Коли саме ОСОБА_5 під час його затримання наніс йому удар металевою пластиною у ліву долоню руки він не пригадує. У медичному закладі він не лікувався, претензій до ОСОБА_5 не має.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 суду показав, що 16 липня 2016 року він на повідомлення своєї дружини, яка сказала, що сусід ОСОБА_5 поводить себе агресивно, приїхав додому. Дружина йому розповіла, що ОСОБА_5 кидає камінням, каже, що ним керують з космосу. Коли він приїхав додому, то у дворі ОСОБА_5 були працівники поліції, швидкої медичної допомоги. ОСОБА_5 до себе нікого не підпускав, через вікно зі свого будинку кидав взуттям у працівників поліції, тримаючи у руках вудочку, казав, що нею когось застрілить. Коли працівник поліції та він залізли через вікно до будинку ОСОБА_5 , то останній тримав у руках вудочку та металеву пластину. Чи наносив тілесні ушкодження ОСОБА_5 працівнику поліції він не бачив, можливо останній сам зачепився рукою до металевої пластини, порізавши собі руку. Як отримав він тілесне ушкодження не пригадує, ОСОБА_5 на нього нападу не здійснював, претензій до останнього не має.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що 16 липня 2016 року був очевидцем того, як у дворі домоволодіння ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 перебували працівники поліції, швидкої медичної допомоги, сусіди та сини ОСОБА_5 . Через якийсь час працівник поліції через вікно заліз у будинок ОСОБА_5 , при цьому застосувавши спецзасіб сльозогінний газ. Після цього, через те ж саме вікно з метою допомогти поліцейському вивести з приміщення будинку ОСОБА_5 заліз сусід ОСОБА_11 , а за ним і він. В середині будинку вони схопили ОСОБА_5 та вивели його на двір. У дворі він побачив тілесні ушкодження у поліцейського, а саме, кров на руці. Як наносив тілесні ушкодження ОСОБА_5 поліцейському він не бачив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду показала, що 16 липня 2016 року перебувала за місцем свого проживання. Тоді вона почула крик зі сторони сусідів. Коли вийшла на двір, то почула як ОСОБА_5 , перебуваючи в себе у будинку через вікно кидав на своєму подвір`ї камінням та нецензурно висловлювався. Тоді вона викликала працівників поліції. Раніше за ОСОБА_5 спостерігалась неадекватна поведінка, зокрема, останній вів розмови про космос. Коли приїхали працівники поліції, то ОСОБА_5 зачинився у себе в будинку, на прохання вийти не реагував. Її чоловік ОСОБА_11 допоміг працівнику поліції вивести з будинку ОСОБА_5 . Коли ОСОБА_11 вийшов з будинку ОСОБА_5 вона побачила у свого чоловіка тілесні ушкодження на лівій руці. За медичною допомогою ОСОБА_11 не звертався.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду показав, що працює лікарем невідкладної медичної допомоги. 16 липня 2016 року близько 16 год. 30 хв. він прибув за викликом чергового за адресою АДРЕСА_1 . У дворі за вказаною адресою було багато людей, які повідомили, що ОСОБА_5 поводить себе неадекватно кидав камінням, нападав на людей. ОСОБА_5 зачинився у своєму будинку. Протягом години часу ОСОБА_5 просили працівники поліції, сини ОСОБА_5 та він вийти з будинку. На дане прохання ОСОБА_5 не реагував. Тоді працівник поліції через вікно заліз у будинок ОСОБА_5 та із середини відчинив йому вхідні двері. Коли він зайшов у середину будинку, то побачив порізи на руках потерпілих. Після цього ОСОБА_5 було госпіталізовано до обласної психіатричної лікарні. Поведінка ОСОБА_5 була неадекватна, він говорив, що його хочуть вбити, у нього зв`язок з космосом, до нього приїжджали ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Згідно до положень, викладених в ч.1 ст. 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

Проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що відсутні належні та допустимі докази про те, що 16 липня 2016 року о 16 год. 16 хв. саме ОСОБА_5 спричинив потерпілим виявлені у них тілесні ушкодження.

Тому у суду існують об`єктивні сумніви, що злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , вчинено саме ним, оскільки потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не пригадують як саме вони отримали тілесні ушкодження, та ОСОБА_5 на них нападу не здійснював; допитані в судовому засіданні свідки не були очевидцями самої події та факту отримання ушкоджень потерпілими не бачили; інші письмові докази є похідними, та дані, що містяться у них, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема отримання тілесних ушкоджень потерпілими, проте не доводять сам факт заподіяння їх ОСОБА_5 .

Стороною обвинувачення не встановлено очевидців, які бачили, що ОСОБА_5 наносив тілесні ушкодження потерпілим, оскільки останні, як слідує з їх показів, вказують, що такі ушкодження могли утворитися під час штовханини, що мала місце при затриманні особи.

В свою чергу, ґрунтування обвинувачення, про те, що ОСОБА_5 наносив потерпілим удари металевим предметом, схожим на ніж, без наявності достатніх належних доказів, суд оцінює критично, оскільки в судовому засіданні стороною обвинувачення не спростовані доводи сторони захисту про відсутність умислу у ОСОБА_5 на заподіювання потерпілим ушкоджень.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно зі ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, наявних доказів, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому в вину злочинів не була доведена під час судового розгляду даного кримінального провадження.

У відповідності до ч.3 ст. 513 КПК України, встановивши, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження.
За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_5 в пред`явленому йому обвинуваченню за ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 125 КК України, а тому слід відмовити в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закрити кримінальне провадження.
Керуючись ст. 372, 512, 513 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Закрити кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .

На ухвалу протягом тридцяти днів учасниками судового провадження з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий суддяОСОБА_1