Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/580/17
провадження № 1-кп/650/111/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2017 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Олександрівка матеріали кримінального провадження № 0000159 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садок, Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, одруженого, маючого неповнолітнього сина, освіта повна середня, працюючого робітником по догляду за тваринами в СВК «Борозенське», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні злочину за ст. 263 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в :
На початку листопада 2015 року ОСОБА_4 , будучи мобілізованим 03.02.2015 року для проходження служби в Збройних силах України і перебуваючи на посаді начальника обслуги взводу звукометричної розвідки батареї управління та артилерійської розвідки військової частини польова пошта НОМЕР_1 , знаходячись на відстані 100 м від АДРЕСА_2 , під час виконання службового завдання, в сторону с. Трудівське Волноваського району Донецької області, не маючи передбаченого законом дозволу, шляхом знахідки, придбав, ручну гранату, яка, згідно є наступальною осколковою ручною гранатою Ф-1 з підривачем у ній типу УЗРГМ-2, який є складовою частиною оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, котра є вибуховим пристроєм промислового виготовлення, та відноситься до категорії боєприпасів військового призначення яку, в подальшому, зберігав при собі і по закінченню служби, з 12.04.2016 року на 13.04.2016 перевіз до себе додому в с. Кучерське Великоолександрівського району Херсонської області, та відразу заховав її, закопавши в землі в лісопосадці на відстані близько 150 м від с. Кучерське Великоолександрівського району Херсонської області в сторону с. Милове Бериславського району Херсонської області, де зберігав її до 11.04.2017 року, коли близько 08.30 години він переніс її на територію подвір`я власного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де мав намір показати її ОСОБА_6 , який на той час перебував у нього в гостях, але внаслідок необережного поводження із нею, в результаті випадкового витягування чеки підривача, виникла детонація заряду та вибух, після якого в ході огляду 11.04.2017 року працівникам поліції були виявлені та вилучені уламки та предмет, які є складовими частинами вищевказаного вибухового пристрою.
Крім того, ОСОБА_4 на початку листопада 2015 року, будучи мобілізованим 03.02.2015 року для проходження служби в Збройних силах України і перебуваючи на посаді начальника обслуги взводу звукометричної розвідки батареї управління та артилерійської розвідки військової частини польова пошта НОМЕР_1 , знаходячись на відстані 100 м від АДРЕСА_2 , під час виконання службового завдання, в сторону с. Трудівське Волноваського району Донецької області, не маючи передбаченого законом дозволу, шляхом знахідки, придбав, ручну гранату, яка, згідно з висновком експерта № 64-ВТ від 19.06.2017 року, є наступальною осколковою ручною гранатою РГД-5 з підривачем у ній типу УЗРГМ-2, який є складовою частиною наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, котра с вибуховим пристроєм промислового виготовлення, та відноситься до категорії боєприпасів військового призначення яку, в подальшому, зберігав при собі і по закінченню служби, з 12.04.2016 року на 13.04.2016 року перевіз до себе додому в с. Кучерське Великоолександрівського району Херсонської області, та відразу заховав її у нежитловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де зберігав її до 27.05.2017 року, коли близько 15.00 години він переніс її до власного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , котру було виявлено та вилучено працівниками поліції 27.05.2017 року під час проведення санкціонованого обшуку вказаного домоволодіння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав та пояснив, що він проходив службу в зоні АТО, де знайшов дві ручні гранати з підривачем, які в подальшому привіз до себе додому та заховав: одну закопав, а іншу зберігав в приміщенні сараю тещиного будинку.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його винність підтверджується такими зібраними та дослідженими судом доказами.
Протоколом огляду місця події від 11.04.2017 року із доданою до нього фототаблицею та план-схемою, згідно якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 було оглянуто та встановлено місце де було виявлено чеку, та пошкодження від вибуху. Також, під час вказаного обшуку було вилучено: ґрунт, який налип на стіну будинку біля місця вибуху, два уламки металу, схожі на уламки пружини, які мають сліди згинання, уламок металу з отвору у бильці столу, який знаходився на терасі, металеві уламки металу корпусу гранати, металеву чеку з маркуванням «46-85 УЗРГМ-2 683». Під час огляду було також отримало марлевий тампон зі змивом з плями речовини бурого кольору. Зазначені речі постановами слідчого від 11.04.2017 року залучені до кримінального провадження як речові докази та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області.
Висновком експерта № 36 - ВТ від 18.04.2017 року згідно якого встановлено, що надані на дослідження предмети вилучені 11.04.2017 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 являються: фрагментами корпусу наступальної осколкової ручної гранати Ф-1 та підривача типу УЗРГМ (УЗРГМ 2), який є складовою частиною оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, котра є вибуховим пристроєм промислового виготовлення, та відноситься до категорії боєприпасів військового призначення. Згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні вартість експертизи склала 1587,72 грн.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.04.2017 року проведеного за участю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 згідно якого останній показав електроопору в полезахисному лісонасадженні на відстані близько 150 м від АДРЕСА_3 та заглиблення в землі де він зберігав гранату.
Протоколом проведення обшуку від 27.05.2017 року з доданою до нього фототаблицею, згідно якого на території домоволодіння та в розташованих на ній приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук під час якого оглянуто терасу будинку де виявлені комплектуючи частини гранати, які були оглянуті та вилучені.
Висновком експерта № 64 - ВТ від 19.06.2017 року згідно якого встановлено, що надані на дослідження предмети вилучені 27.05.2017 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 є: конструктивно оформленим в корпусі наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 зарядом вибухової речовини тротил; бойовим підривачем типу УЗРГМ-2 до ручних гранат Ф-1, РГД-5, який споряджений ініціюючою вибуховою речовиною ТНРС та бризантною вибуховою речовиною підвищеної потужності ТЕН або гексоген, являється вибуховим пристроєм та відноситься до категорії - боєприпасів військового призначення. Поєднання (сукупність): бойового підривана до осколкових ручних гранат УЗРГМ-2 та конструктивно оформленого в корпусі наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 заряду вибухової речовини, утворює бойову наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яка є вибуховим пристроєм та відноситься до категорії - боєприпасів військового призначення, та придатна до проведення вибуху. Згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні вартість експертизи склала 2379,52 грн. Згідно Акту № 284-1 вказаний вибухонебезпечний об`єкт знищено на підривному майданчику.
Згідно постанови слідчого від 23.06.2017 року залишки гранати РГД-5 та запалу УЗРГМ-2, разом з первинною упаковкою, які упаковані до сейф-пакету № 3959335, залучені до кримінального провадження як речові докази.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.06.2017 року проведеного за участю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 згідно якого останній показав місце в господарській будівлі де він під дошкою зберігав бойову гранату.
Висновком судово-психіатричного експерта № 451 від 08.08.2017 року згідно якої встановлено, що ОСОБА_4 психічними захворюваннями у розумінні ст. 19 ч.2 КК України не страждав і не страждає, виявляє психічний та поведінковий розлад внаслідок зловживання алкоголем, синдром залежності. В період часу, про який йдеться в обвинувальному акті, у нього не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, на той час міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. На даний час він також може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру обвинувачений не потребує. . Згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні вартість експертизи склала 549,06 грн.
В судових дебатах прокурор підтримав обвинувачення, просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованого злочину та призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, до речових доказів у вигляді залишків двох гранат, що були предметом злочину, просив засовувати спеціальну конфіскацію, судові витрати покласти на обвинуваченого. Не заперечував проти задоволення заяви обвинуваченого про застосування амністії та звільнення його під призначеного судом покарання.
В судових дебатах обвинувачений ОСОБА_4 свою вину по обом епізодам визнав, вказав, що більше не допустить такого злочину, просив обрати покарання на розсуд суду та звільнити його від призначеного покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році». Право заперечувати проти застосування амністії йому зрозуміло.
Заслухавши пояснення прокурора та обвинуваченого, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, є належними, допустимими та достатніми, суд приходить до висновку, що інкримінований обвинуваченому ОСОБА_4 злочин мав місце за встановлених обставин, останній винен у його вчиненні та підлягає покаранню в межах санкції відповідної статті.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ст. 263 ч.1 КК України, як носіння, зберігання, придбання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
При визначенні виду та міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, ступінь його суспільної небезпеки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наслідки його вчинення, повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, особу винного, яка за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Виходячи із принципу призначення покарання необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та упередження можливості вчинення ним нових злочинів, беручи до уваги підвищену суспільну небезпеку злочинних дій, які могли завдати істотної шкоди іншим особам, спосіб вчинення обвинуваченим злочину, який полягав у тому, що він вживав усіх можливих заходів для не викриття наявних у нього вибухових пристроїв військового призначення, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Поряд з цим обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного судом покарання виходячи з наступного.
Відповідно до санкції ч.1 ст. 263 КК України, яка передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, та положень ч.4 ст. 12 КК України, яка містить класифікацію злочинів, злочин за який особа притягається до відповідальності є тяжким злочином.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Згідно ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено: Звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
Відповідно до п. г) ч.2 ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» застосування цього Закону здійснюється, зокрема щодо осіб, стосовно яких судом ухвалені вироки, що не набрали законної сили, - за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Згідно ч.7 ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», який будучи опублікованим 06.09.2017 року набрав чинності 07.09.2017 року, дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом. Особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до цього Закону підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніше ніж протягом трьох місяців з дня опублікування цього Закону.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року визначено осіб, до яких дія закону про амністію не поширюється.
Відповідно до військового квитка НОМЕР_2 та посвідчення виданого 14.03.2016 року начальником Управління персоналу заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_4 отримав статус учасника бойовий дій в наслідок проходження служби у взводі звукометричної розвідки батареї управління та артилерійської розвідки військової частини, військова частина НОМЕР_1 в період проведення антитерористичної операції.
Отже, з встановлених судом обставин та наведених положень законодавства вбачається, що амністія передбачена Законом України «Про амністію у 2016 році» може бути застосована до обвинуваченого, оскільки він надав свою згоду на її застосування, відноситься до кола осіб до яких її може бути застосовано, злочин обвинувачений вчинив до набрання чинності вказаним законом, питання про звільнення вирішується не пізніше ніж протягом трьох місяців з дня опублікування вказаного закону, відсутні умови, за яких застосування амністії виключається та дотримано процедуру вирішення вказаного питання.
Зважаючи на позицію прокурора, який наполягав на застосуванні до речових доказів спеціальної конфіскації та керуючись ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, суд приходить до висновку про необхідність застосування до речових доказів, які маються у кримінальному провадженні та представляють собою залишки вибухових пристроїв, які були предметом злочину, спеціальної конфіскації.
При цьому, суд не вбачає підстав для застосування спеціальної конфіскації до марлевого тампону зі змивом плями речовини бурого кольору, оскільки вказаний предмет не підпадає під ознаки визначені ч.1 ст. 96-2 КК України, а отже вказаний речовий доказ підлягає знищенню у порядку визначеному ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Згідно ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІІ звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на залучення експертів в сумі 4516,30 грн.
Відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до речових доказів у вигляді: ґрунту, двох уламків металу, уламку металу з отвору у бильці столу, металевих уламків корпусу гранати, металевої чеки з маркуванням «46-85 УЗРГМ-2 683», залишків гранти РГД-5 та запалу УЗРГМ-2, які знаходяться в сейфі для зберігання речових доказів кімнати озброєння Великоолександрівського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області.
Відповідно до ст. 100 КПК України, речовий доказ марлевий тампон зі змивом з плями речовини бурого кольору, що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Великоолександрівського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Херсонської області через Великоолександрівський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1