Справа№487/3934/17
Провадження №1-кс/487/1056/17
УХВАЛА
Іменем України
за результатами розгляду клопотання про арешт майна
31.07.2017 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
28.07.2017 року слідчий СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 27.07.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за №0002943 ініціював перед слідчим суддею клопотання, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно у ході проведеного 26.07.2017 року огляду місця події пластичну речовину сірого кольору вагою біля 200 грамів, зовні схожу на пластид, вилучених з сумки гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведеного за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що зазначена вище вибухова речовина (пластид) є об`єктом вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий, прокурор, були відсутні. Їх неприбуття, згідно положень частини 2 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Із матеріалів вбачається, що 27.07.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002943 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.263 КК України внесені відомості про те, що 26.07.2017 року близько 20.29 години надійшло повідомлення про те, що 26.07.2017 року о 20.29 годин за адресою: м. Миколаїв по вул. Озерній 19-В ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , бажає добровільно здати вибухівку (пластид) 200 грамів, яку він виявив у батареї опалення коли перебував на службі.

Як вбачається з клопотання, слідчим СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 26.07.2017 року в період часу з 21.15 год. по 21.55 год. за адресою: м. Миколаїв вул. Озерна, 19-В було проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено пластичну речовину сірого кольору вагою біля 200 грамів зовні схожу на пластид.

Частина 1 статті 263 КК України передбачає носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Об`єктом злочину є громадська безпека в частині убезпечення від порушення правил обороту (користування населенням) вогнепальної і холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв. Загальнонебезпечні предмети при їх неконтрольованому поширенні становлять підвищену загрозу для суспільства. Тому встановлені спеціальні правила поводження зі зброєю, боєприпасами, вибухівкою, визначено, з якими з цих предметів громадяни взагалі не вправі вчиняти будь-яких дій, а які дії можна виконувати на підставі спеціального дозволу.
Предметом злочину можуть бути; 1) вогнепальна зброя (крім гладкоствольноїмисливської); 2) бойові припаси; 3) вибухові речовини; 4) вибухові пристрої.
Вибухові речовини це хімічні сполуки або їх суміші, здатні вибухати під дією удару, наколювання, тертя або підігріву. До цих речовин належать порох, динаміт, тротил, нітрогліцерин та інші хімічні речовини, їх сполуки або суміші, здатні вибухнути без доступу кисню (див. п. 6 постанови).
Іншими бойовими речовинами є предмети, які становлять підвищену небезпеку для оточуючих. Ними визнаються будь-які штатні технічні засоби, що знаходяться у військовій частині і мають властивість при порушенні правил поводження з ними уражати (спричиняти ушкодження, порушувати функції, впливати на здоров`я) тих, хто перебуває у зоні їх дії. До них належать, зокрема, радіоактивні речовини, запалювальні речовини, речовини хімічного чи біологічного походження, які можуть бути використані як бойові.

Радіоактивною є речовина, яка створює або за певних умов здатна створювати іонізуюче випромінювання (див. наказ Міністерства екології та природних ресурсів від 15 травня 2000 р. №27 "Про затвердження Інструкції щодо проведення радіаційного контролю транспортних засобів і вантажів у пунктах пропуску через державний кордон та на митній території України"). Вона може міститися у радіоактивних матеріалах, тобто таких, що здатні розщеплюватися, радіоактивних відходах, радіоізотопних джерелах іонізуючого випромінювання, які містять радіонукліди і для яких питома активність та сумарна активність вантажу перевищують межі, встановлені нормами, правилами та стандартами з ядерної та радіаційної безпеки (див. ст. 1 Закону від 11 січня 2000 р. "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії" та п. 9 постанови).
До радіоактивних матеріалів належать плутоній-239; уран-233; уран, збагачений ізотопами 235 і 233; будь-який матеріал, що містить одну або кілька із зазначених речовин (див. ст. 1 Закону від 8 лютого 1995 р. "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку"). До радіоактивних відходів належать матеріальні об`єкти та субстанції, активність радіонуклідів або радіоактивне забруднення яких перевищує межі, встановлені чинними нормами, за умов, що використання цих об`єктів та субстанцій не передбачається (див. ст. 1 Закону від ЗО червня 1995 р. "Про поводження з радіоактивними відходами"). Джерелами іонізуючого випромінювання є фізичні об`єкти, крім ядерних установок, які містять радіоактивну речовину, або технічні пристрої, що створюють або за певних умбі можуть створювати іонізуюче випромінювання (див. ст. 1 Закону від 8 лютого 1995 р. "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку").
Основною властивістю радіоактивних речовин є здатність їх здійснювати опромінення людей та довкілля.

Таким чином, пластид не відноситься до вибухових речовин.

Згідно положень пункту 1 частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Викладене свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 263 КК України та з огляду на зазначені положення процесуального закону є підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1