Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
12 вересня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 15 травня 2017 року у кримінальному провадженні №0000043 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Камянець-Подільський Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого молодшим оператором АЗС «ОККО», раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 (зареєстрованого у АДРЕСА_3 ), громадянина України, із середньою загальною освітою, не одруженого, працюючого слюсарем складу-магазину «Промінь», раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.186, ч.3 ст.357 КК України,

з участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
____________________________________________________________________________ Справа № 11 кп/787/322/2017 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_9 Категорія : ч.2 ст.296, ч.1 ст.186, ч.3 ст.357 КК України Доповідач : ОСОБА_1

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 15 травня 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.3 ст.357 КК України та призначено покарання : за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 850 грн.); за ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 850 грн.).
На підставі ч.1 ст.70 КК України визначено остаточне покарання ОСОБА_7 шляхом повного складання призначених покарань - у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 1700 грн.).
За ч.1 ст.186 КК України ОСОБА_7 виправдано за недоведеністю наявності в діях обвинуваченого складу вказаного злочину.
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 850 грн.).
Цивільний позов прокурора Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про стягнення солідарно 878 грн. 36 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого залишено без розгляду.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави 3 379 грн. 20 коп. витрати по залученню експертів.
Судом першої інстанції також вирішено долю речових доказів.
Згідно формулювання обвинувачення висунутого органом досудового розслідування, ОСОБА_7 , діючи в групі осіб з ОСОБА_6 , близько 04 години 15 хвилин 15 січня 2016 року, знаходячись у громадському місці на літній площадці цілодобового магазину «Меркурій», що по вул. Суворова м. Сарни Рівненської області, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразились в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих правил поведінки і моральності у громадських місцях, демонструючи свою перевагу у фізичній силі та кількості, поєднавши свої дії з насильством, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_10 ..
Так, ОСОБА_6 в присутності ОСОБА_7 під час розмови з ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, умисно, безпричинно та раптово наніс останньому удар головою в обличчя, після чого ОСОБА_7 умисно та безпричинно наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в обличчя, а ОСОБА_6 в свою чергу наніс йому удар кулаком лівої руки та один удар кулаком правої руки в обличчя. Після чого, не припиняючи хуліганських дій, обвинувачені з метою продовження безпричинного нанесення потерпілому тілесних ушкоджень почали наздоганяти ОСОБА_10 , який з метою уникнення його побиття вибіг за межі літньої площадки магазину. Наздогнавши ОСОБА_10 на вул. Бєлгородській м. Сарни Рівненської області, поблизу магазину «Рибна хатка», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжили безпідставно наносити потерпілому удари ногами та руками, а саме : ОСОБА_6 наніс потерпілому не менше трьох ударів правою ногою по голові та тулубу та не менше шести ударів кулаком правої руки в обличчя, а ОСОБА_7 в свою чергу наніс не менше трьох ударів правою ногою по голові та тулубу та не менше п`яти ударів кулаком в обличчя потерпілому, внаслідок чого ОСОБА_10 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді : садна тім`яної ділянки волосистої частини голови, синця спинки носа з переходом на навколо орбітальні ділянки, струсу головного мозку, гематоми та забійної рани верхньої губи зліва, які в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Також, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 15 січня 2016 року о 05 год., перебуваючи поблизу магазину « Рибна хатка», що по вул. Белгородській м.Сарни Рівненської області, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно заволодів належними ОСОБА_10 важливими документами, а саме: посвідченням подія категорії «А,В,С» серії НОМЕР_1 , виданим ДАІ МВС м.Сарни 8 червня 2001 року та свідоцтвом про реєстраціцю транспортного засобу автомобіля марки « Фіат Добло» 2006 року випуску, р.н.з. НОМЕР_2 .
Крім того, ОСОБА_7 15 січня 2016 року приблизно о 04 год. 45 хв., поблизу магазину «Рибна хатка», умисно, з корисливих мотивів, після спричинення спільно з ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , відкрито, в його присутності викрав належний останньому мобільний телефон марки « Нокіа 301» вартістю 435 гривень, з сім-картками мобільних операторів зв`язку « МТС» та « Київстар» вартістю 10 грн за одну, та срібний ланцюжок 925 проби вагою 48 гр. вартістю 624 гриивень, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 1079 гривень.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст.296 , ч.1 ст.186, ч.3 ст.357 КК України, а ОСОБА_6 за ч.2 ст.296 КК України.
В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду незаконним та необгрунтованим у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам криминального провадження. В обґрунтування апеляційної карги покликається на те, що висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_11 та ОСОБА_6 мотиву явної неповаги до суспільства не підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, зокрема, встановлено, що конфлікт між обвинуваченими та потерпілим виник раптово, простежується бажання ОСОБА_11 та ОСОБА_6 завдати шкоди власне здоров`ю потерпілого через раптову особисту неприязнь, показати свою перевагу, не повагу до особи, байдуже ставлення до правил поведінки та моральності у суспільстві. Зазначає, що потерпілий жодних тілесних ушкоджень обвинуваченим не завдав, оскільки вони його переважали в кількості, фізичній силі, він захищався від ударів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , тому, на думку апелянта, такі дії обвинувачених мають кваліфікуватися як хуліганство. Крім того вважає, що суд необгрунтовано виправдав ОСОБА_11 за ч.1 ст.186 КК України, оскільки керувався лише показаннями обвинувачених, які вони надавали під час судового розгляду, однак факт вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України підтверджується проведеними слідчими експериментами з підозрюваними (а.к.п.197-205; 237-244), та проведення одночасних допитів з обвинуваченими (а.к.п.263-264; 265-267). Додає, що суд не взяв до уваги показання потерпілого, який ствердив, що під час побиття його ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відчув як хтось зірвав з нього срібний ланцюжок та обшукував кишені його одягу, та згодом останній звернувся до Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області із заявою про заволодіння невідомими особами належними йому грошовими коштами, мобільним телефоном та срібним ланцюжком. Крім того, умисел ОСОБА_7 на заволодіння майном ОСОБА_10 підтверджується протоколом огляду місця події, зокрема господарство по місцю проживання ОСОБА_7 , в ході якого вилучено телефон потерпілого без сім-карт операторів мобільного звязку та срібний ланцюжок (а.к.п. 45-58; 56-58). Стверджує, що в порушення вимог закону, вирок суду не містить усіх ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, оскільки у мотивувальній частині вироку не викладено визнане судом доведеним обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України із зазначенням дати, часу, місця, мотиву вчинення кримінального правопорушення, характеру, локалізації та місця спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий , яким визнати ОСОБА_6 винуватим за ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 2 роки 6 місяців; ОСОБА_7 визнати винуватим за ч.2 ст.296, ч. 1 ст.186, ч.3 ст.357 КК України та призначити покарання: за ч.2 ст.296 КК України 3 роки позбавлення волі, за ч.1 ст.186 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.357 КК України 1 рік обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, думку обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які просять вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора належить до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині зазначаються у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, мотиви призначення покарання.
Судом першої інстанції зазначених вимог ст.370, п.2 ч.3 ст.374 КПК України не дотримано.
Як вбачається з обвинувального акту (а.с.4 т.2) ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.186 , ч.3 ст.357 КК України, а ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.
Вироком від 15 травня 2017 року суд першої інстанції перекваліфікував дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з ч.2 ст.296 КК України на ч.2 ст.125 КК України, при цьому в порушення п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині не сформулював обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин , судове рішення підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду в суді першої інстанції суд повинен урахувати наведене в цій ухвалі, перевірити всі доводи , викладені в поданій апеляційній скарзі прокурора, оцінити кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - із точки зору достатності та взаємозв`язку, після чого ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення відповідно до вимог закону.

На підставі наведеного , керуючись статтями 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора , задовольнити частково.
Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 15 травня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.186, ч.3 ст.357 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :

________________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3