Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1827/17
Провадження 1-кп/483/185/2017
ВИРОК
Іменем України
16 листопада 2017 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002297 від 05 жовтня 2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нараївка Ємільчинського району Житомирської області, є громадянином України, неодруженим, з повною загальною середньою освітою освітою, проходив військову службу за мобілізацією на посаді розвідника-кулеметника військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а також угоду про визнання винуватості від 19 жовтня 2017 року,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, за наступних обставин.
06 лютого 2015 року ОСОБА_5 був призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та 07 березня 2015 року на підставі наказу № 69 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 був зарахований до списків особового складу зазначеної частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду розвідника-кулеметника групи спеціального призначення загону спеціального призначення цієї військової частини.
З моменту видання виконуючим обов`язки Президента України Головою Верховної Ради України ОСОБА_6 . Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу, про що обвинуваченому ОСОБА_5 достеменно було відомо.
На підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 17 липня 2015 року № 104 матрос ОСОБА_5 вибув у щорічну основну відпустку на 25 календарних днів, з якої мав повернутися на службу 15 серпня 2015 року о 20 год. 00 хв.. Проте матрос ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, не з`явився вчасно без поважних причин з відпустки та у подальшому перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, до 08 год. 00 хв. 19 жовтня 2017 року, коли він з`явився до військової прокуратури Миколаївського гарнізону та повідомив про себе та вчинений ним злочин.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

19 жовтня 2017 року між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані

повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002297, та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

За змістом даної угоди прокурор ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 407 КК України, у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України визначено звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Статтею 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Шкода внаслідок вчиненого ОСОБА_5 злочину завдана лише суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1,4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Разом з тим, захисником обвинуваченого у судовому засіданні заявлено клопотання про звільнення останнього від покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами 2, 3 і 4 ст. 408, ст. 410, частинами 2, 3, 4 ст. 411 КК України, які отримали статус учасника бойових дій.
Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні посвідчення серії НОМЕР_2 від 31 липня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_5 є учасником бойових дій.

Перешкод для застосування до обвинуваченого норм Закону України «Про амністію у 2016 році» не встановлено, оскільки правопорушення вчинено до набрання чинності зазначеним законом, згода, надана обвинуваченим в усній формі, відповідно до ст. 10 Закону, занесена до журналу судового засідання; відомостей про застосування до ОСОБА_5 амністії протягом останніх десяти років немає.

Оскільки обмежень щодо застосування амністії до ОСОБА_5 судом не встановлено, суд вважає за можливе застосувати до нього амністію та звільнити від відбування призначеного покарання.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України,
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002297 від 05 жовтня 2015 року, укладену між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: