У Х В А Л А
05.10.2017 Справа №607/7647/17

Провадження № 1-кс/607/7496/2017
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000040 від 18 листопада 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 199 та ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 199 КК України, звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 33,6 кв.м., що по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 5043148), які на підставі договору купівлі-продажу № 365 від 14 лютого 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та договору купівлі-продажу № 1861 від 11 березня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , належать ОСОБА_7 ; автомобіль «Toyota Avensis 1794», 2004 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що арешт майна необхідний з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

В судовому засіданні слідчий подав змінене клопотання, в якому необхідність накладення арешту на вказане майно обґрунтовує необхідністю збереження речових доказів у кримінальному провадженні, зазначаючи, що вказане майно використовувалося ОСОБА_7 для виготовлення, зберігання та перевезення з метою збуту незаконно виготовленої іноземної валюти. Просив накласти арешт на майно.

Від представника ОСОБА_8 , захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 надійшло клопотання, в якому він просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, у зв`язку з тим, що на даний час вказане майно не перебуває у власності ОСОБА_7 , на підтвердження чого долучив відповідні документи, а як доказ вини у вчиненні ОСОБА_7 злочину не може бути використане.

Заслухавши слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, вважаю, що дане клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040 від 18 листопада 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 199 та ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 199 КК України.

В обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, слідчий зазначає наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб на території Тернопільської області зберігали з метою збуту та збували підроблену іноземну валюту.

14 липня 2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 199 КК України, тобто у незакінченому замаху на незаконне виготовлення з метою збуту іноземної валюти, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 199 КК України, відноситься до тяжких злочинів і санкція вказаної статті передбачає конфіскацію майна.

13 липня 2017 року, в ході обшуку автомобіля ОСОБА_7 «Toyota Avensis» н.з. НОМЕР_1 , було виявлено та вилучено папір формату A4, який міг бути призначеним для незаконного виготовлення іноземної валюти, полімерні плівки із зображенням банкнот номіналом 100 доларів США та полімерні плівки із зображенням номерів купюр доларів США. А також ОСОБА_7 за допомогою вказаного автомобіля міг здійснювати перевезення з метою збуту незаконно виготовленої іноземної валюти.

Окрім цього, 13 липня 2017 року, в ході обшуку в приміщенні ПП «АтлантидаТур», що в м. Львові по вул. Я. Мудрого, 3, яке належить ОСОБА_7 було виявлено та вилучено, друкарське обладнання за допомогою якого здійснювалось незаконне виготовлення іноземної валюти, папір із вже нанесеними елементами банкнот доларів США, фарби та інші спеціальні речовини, які використовувались для незаконного виготовлення іноземної валюти.

Слідчий зазначає, що враховуючи те, що автомобіль та нежитлове приміщення використовувалося ОСОБА_7 для виготовлення, зберігання та перевезення з метою збуту незаконно виготовленої іноземної валюти, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Так, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2017 року, яке набрало законної сили, в порядку поділу спільного майна подружжя визнано право власності та виділено ОСОБА_8 нежитлове приміщення загальною площею 33,6 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль «Toyota Avensis 1794», 2004 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 99280911 від 04 жовтня 2017 року, нежитлові приміщення загальною площею 33,6 кв.м., що по АДРЕСА_1 , на праві власності належать ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2017 року.

Таким чином, слідчий клопоче про накладення арешту на майно, яке належить третім особам ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які не перебувають у процесуальному статусі підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого у кримінальному провадженні № 0000040 від 18 листопада 2016 року, а тому підстав для накладення арешту на їх майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України), немає.

Щодо доводів слідчого про необхідність накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий виходить з наступного.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Так, постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 20 липня 2017, нежитлові приміщення загальною площею 33,6 кв.м., що по вул. Ярослава Мудрого, 3 в м. Львові (реєстраційний номер майна 5043148), автомобіль «Toyota Avensis 1794», 2004 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення речових доказів, оскільки стосовно вказаного майна даний захід забезпечення кримінального провадження вже застосовувався, що давало слідчим можливість повністю оглянути вказане майно і зафіксувати слідову інформацію, яка в ньому містилася, з долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження не вбачається необхідності проведення на даний час із вказаним майном будь-яких слідчих дій чи експертиз, для проведення яких можна було б тимчасово обмежити права власників майна, окрім того, вказане майно на даний час належить особам, які не мають жодного відношення до даного кримінального провадження, а тому потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який ідеться в клопотанні слідчого, а саме обмеження їх права власності, яке згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України вважається набутим правомірно, що на підставі ч. 3 ст. 132 КПК України, унеможливлює застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України , слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1