Матеріал № 635/1794/18
Провадження № 1-в/635/305/2018

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області заяву засудженого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.10.2005 р. Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнився 28.08.2006 р. за постановою Торезського міськрайонного суду Донецької області від 18.06.2006 р., умовно-достроково на 3 місяці 14 днів; 31.08.2012 р. Костянтинівським районним судом Донецької області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 17.07.2014 р. за постановою Торезського міськрайонного суду Донецької області від 15.07.2014р. умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 3 дні, засудженого 07.07.2015 р. Борівським районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі,
про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», -
ОСОБА_4 засуджений 07 липня 2015 року Борівським районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Костянтинівського районного суду Донецької області від 31.08.2012 р. за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.
Вирок набрав законної сили 22 жовтня 2015 року.

Початок строку 03.04.2015 р. Кінець строку 15.09.2020 р.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник колонії подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечував.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення заяви засудженого, вважає, що заява засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно зі ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, в тому числі і про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений ч.3 ст.81 КК України термін покарання.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Костянтинівського районного суду Донецької області від 31.08.2012 р. за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

Відповідно до п. б) ст.. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб. які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

У відповідності до п. в) ст.. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин

У відповідності до п. 1) ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Таким чином, суд, ретельно перевіривши матеріали особової справи засудженого, не знаходить підстав для застосування амністії у відношенні засудженого ОСОБА_4 , а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.537 ч.1 п.2, ст.539 ч.2 п.1 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Ухвалу направити до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)».
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.
Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали суду.
Суддя ОСОБА_1