Справа № 190/1557/17
Провадження №1-кп/190/23/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Целіноград Республіки Казахстан, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
11.08.2017 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки;
23.11.2017 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 3 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 15 листопада 2017 року приблизно о 08 год. 10 хвл., повторно, з корисливої зацікавленості, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перелізши через паркан, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де таємно почав демонтувати, з метою подальшого заволодіння, металеву драбину, довжиною 250 см, виготовлену із труб діаметром 4 см та трубчастих перемичок, діаметром 2,5 см, довжиною 45 см, вартістю 415 грн.
Однак з причин, що незалежали від його волі ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг розпорядитися викраденим, оскільки на місці скоєння злочину був затриманий ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та скористався правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, відмовившись від показань в судовому засіданні. У скоєному щиро каявся та просив суворо не наказувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду заяву про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст. 349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи ОСОБА_4 зрозуміла. Судом з`ясовано, що наслідки подання заяви обвинуваченому зрозумілі.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати:
- за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

При визначенні виду та розміру покарання суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Суд також приймає до уваги досудову доповідь, надану П`ятихатським міськрайонним відділом з питань пробації південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, згідно якої виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без позбавлення волі.
До обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують обвинувачення в силу ст. 67 КК України судом не встановлено.
Ураховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого, виходячи з положень статей 65-67 КК України, наявних у матеріалах кримінального провадження відомостей, належно перевірених та оцінених судом, ураховуючи поведінку обвинуваченого під час судового провадження, суд вважає, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі, оскільки саме таке покарання буде відповідати загальним засадам призначення покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, злочин по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 вчинив 15 листопада 2017 року, тобто до постановлення вироку П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області від 23.11.2017 року.

Як слідує із пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керуючись вимогами ст. 100 КПК України приходить до висновку, що речовий доказ металеву драбину, довжиною 250 см, виготовлену із труб діаметром 4 см та трубчастих перемичок, діаметром 2,5 см слід залишити власнику.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженю не заявлявся.
Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_4 затримано 15 листопада 2017 року, тому строк відбуття покарання слід рахувати саме з цієї дати, зарахувавши в строк відбуття покарання строк перебування під вартою.
Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання ТРИ роки позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Строк відбуття покарання відраховувати з 15 листопада 2017 року.
Вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2017 року щодо ОСОБА_4 , яким він був засуджений за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, виконувати самостійно.

Речові докази металеву драбину, довжиною 250 см, виготовлену із труб діаметром 4 см та трубчастих перемичок, діаметром 2,5 см залишити потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1