Справа № 732/442/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/43/2018
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2018 року апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 12.017.270.110.000.039, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2017 року, постановлений щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сисоєво, Марі-Турекського району Марійської автономної республіки РФ, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановив:

Вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 550 грн. 25 коп. процесуальних витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін особисте зобов`язання.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини, вирок місцевого суду просить скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий, яким обвинуваченому призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Вважає, що призначене покарання, не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить дослідити характеризуючі матеріали стосовно ОСОБА_7 , виключити з мотивувальної частини вироку посилання на наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 «активне сприяння розкриттю злочину, повернення викраденого майна потерпілій, відсутність цивільного позову потерпілої, критичне ставлення обвинуваченого до своєї діяльності». При цьому посилається на роз`яснення п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 2012 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», де зазначено, що повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної і моральної шкоди. Активним сприянням розкриттю злочину, згідно вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, слід вважати надання особою органам дізнання або досудового розслідування будь-якої допомоги у встановленні невідомих їм обставин справи. Натомість викрадені предмети були повернуті потерпілій у зв`язку з діяльністю правоохоронних органів при розслідуванні злочину. ОСОБА_7 було видано добровільно тільки дворучну пилу, після встановлення факту його причетності до злочину. В апеляційній скарзі прокурор вказує також на відсутність щирого каяття у обвинуваченого та критичного ставлення до своєї діяльності. Відсутність цивільного позову потерпілої вважає тільки питанням часу, оскільки в судовому засіданні вона заявила, що бажає усунення заподіяної їй кримінальним правопорушенням шкоди, що виразилися у приведенні у неробочий стан пічного опалення її будинку. Також в апеляційній скарзі зазначено, що суд у вироку не в повній мірі проаналізував та надав оцінку даним, що характеризують особу обвинуваченого, посилаючись на п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання». Вважає, що суд не врахував наявність у обвинуваченого восьми непогашених судимостей, тобто таких обтяжуючих обставин як рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку, його негативну характеристику за місцем проживання, той факт, що він ніде не працює. Згідно доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, виправлення обвинуваченого без обмеження або позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

Як встановив доведеним суд І інстанції, ОСОБА_7 , 27 січня 2017 року, близько 18 години, діючи умисно, повторно, з метою вчинення крадіжки чужого майна, через незамкнену хвіртку проник до двору будинку АДРЕСА_2 , та викрав з двору гирю, вагою 10 кг, вартістю 186 грн. 67 коп., після чого проник до приміщення сараю, звідки викрав пилу дворучну, вартістю 100,00 грн., відро оцинковане місткістю 15 л, бувше у використанні, вартістю 73,00 грн., молоток слюсарний, без ручки, вагою 500 г, бувший у використанні, вартістю 33,33 грн., 325 грамів цвяхів довжиною 120 мм, вартістю 5,96 грн., 135 грамів цвяхів довжиною 150 мм, вартістю 3,20 грн., 900 грамів брухту чорних металів, вартістю 1,98 грн., каструлю емальовану, місткістю 4 літри, без кришки, бувшу у використанні, вартістю 40,00 грн., що належать ОСОБА_9 , чим завдав їй матеріальних збитків на загальну суму 444,14 грн..

Заслухавши доповідача, прохання прокурора задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, думку обвинуваченого про її необґрунтованість, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані правильно.

Висновок місцевого суду про доведеність його вини у вчиненні зазначеного у вироку діяння відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Місцевим судом встановлено та враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 під час досудового розслідування, в судовому засіданні надав показання про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які повністю викривають його у вчиненому кримінальному правопорушенні, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв розкриттю кримінального правопорушення та з`ясуванню обставин його вчинення, у скоєному щиро розкаявся, дав критичну оцінку своїм діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, все викрадене майно повернуто потерпілій.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, місцевий суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, спосіб викрадення, кількість, вартість викраденого, наслідки, що настали від кримінального правопорушення, відсутність цивільного позову та будь-яких претензій до обвинуваченого, його особу вік, сімейний стан, освіту, стан здоров`я, негативну характеристику за місцем проживання, дані про притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності, висновок органу пробації, обставини, які пом`якшують покарання визнав такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і правомірно дійшов до висновку про застосування ст. 69 Кримінального кодексу України та, призначаючи покарання перейшов до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у виді арешту у межах, встановлених для даного виду покарання в Загальній частині КК України.

При призначенні покарання суд також врахував обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Колегія суддів виходить із викладеного та враховує не значну цінність викраденого, заяву потерпілої ОСОБА_9 від 12 квітня 2017 року про відсутність у неї матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_7 , відсутність тяжких наслідків від скоєного та призначення покарання яке пов`язане із позбавленням волі, а тому вважає, що воно є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Доказів, що спростовують встановлені судом пом`якшуючі обставини, в апеляційному суді прокурором не надано.

Підстав для зміни вироку місцевого суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора відхилити, а вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, а касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4