Номер провадження 11-сс/775/12/2018

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької матеріали справи за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 грудня 2017 року, якою відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0002416 від 14.10.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до ухвали слідчого судді до Артемівського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_6 зі скаргою на рішення слідчого Бахмутського відділу поліції про закриття кримінального провадження від 30.11.2017року.

В обґрунтування своєї скарги вказав, що 14.10.2017 року Бахмутським ВП, згідно ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.10.2017 року відкрито кримінальне провадження за фактом здійснення кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.161 КК України. Постановою слідчого відділу Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_7 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру розслідування за №0002416 від 14.10.2017 року закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 161 КК України в діях працівників ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». Вважає, що слідча не правомірно та необґрунтовано зробила такий висновок щодо закриття кримінальне провадження, а тому просив скасувати постанову слідчої ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру розслідування за № 0002416 від 14.10.2017 року.

Ухвалою слідчого судді від 18.12.2017р. відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0002416 від 14.10.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України.

Обґрунтовуючи таке рішення, суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що відповідно до вимог статті 2, 8, 9, 10, 284 КПК України слідчими під час проведення досудового розслідування було дотримано повне, неупереджене розслідування, додержано принцип верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свобода визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, сама постанова слідчої ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 002416 від 14.10.2017 року обґрунтована, в ній всесторонньо та всебічно проаналізовані усі наявні докази по справі, оскільки між ОСОБА_6 та ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» укладено договір, згідно якого останній являється споживачем електроенергії ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», тобто питання щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, розглядаються у порядку цивільного судочинства, згідно ст. 15 ЦПК України, тобто працівниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» по відношенню до ОСОБА_6 не було вчинено будь-яких дій, що входять в об`єктивному сторону складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.161 КК України.

На ухвалу слідчого судді від ОСОБА_6 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого СВ Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8 від 30.11.2017р. про закриття кримінального провадження № 0002416 від 14.10.2017 року скасувати, матеріали повернути для організації проведення досудового розслідування. Вважає, що ухвала підлягає скасуванню, оскільки прийнята суддею, яким допущена неповнота судового розгляду та невідповідністю висновків фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд не звернув уваги на той факт, що слідчий не вчинив жодних слідчих дій, окрім огляду місця події та визнання ОСОБА_6 потерпілим.

На думку апелянта ОСОБА_6 порушення рівноправності полягають в його незгоді з тарифами оплати за використану електроенергію.

Заслухавши суддю доповідача, скаржника ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового матеріалу та матеріали наданого кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до диспозиції ч. 1 ст. 161 КК України, порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної належності або ставлення до релігії визнаються умисні дії, спрямовані на розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності або образа почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, а також пряме чи непряме обмеження прав або встановлення прямих чи непрямих привілеїв громадян за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та Інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Основним безпосереднім об`єктом злочину є рівність громадян у їх конституційних правах та рівність їх перед законом як принцип конституційно-правового статусу людини і громадянина. факультативними додатковими об`єктами можуть бути честь і гідність особи, її життя, здоров`я, власність.

З об`єктивної сторони злочин може проявлятися у формі:

1) дій, спрямованих на розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі і гідності; 2) образи почуттів громадян у зв`язку з Їх релігійними переконаннями; 3) прямого чи непрямого обмеження прав громадян за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками; 4) встановлення прямих чи непрямих привілеїв громадян за зазначеними вище ознаками.

Під діями, спрямованими на розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі і гідності слід розуміти будь-які дії, метою яких є значне посилення серед певних груп населення настроїв неприязні, почуття сильної ворожнечі та огиди до інших етнічних або расових груп чи конфесій, приниження позитивних якостей тієї чи іншої нації порівняно з іншими. Це можуть бути публічні підбурювання до вигнання за межі України або переселення в інші її регіони представників відповідних етнічних чи расових груп, розповсюдження матеріалів із завідомо неправдивими вигадками щодо таких груп, пропаганда расової, національної, релігійної винятковості або нетерпимості, наруга над певними історичними та культурними реліквіями національних меншин або титульної нації, заборона відзначення національних свят чи відправлення релігійних культів, знищення або пошкодження пам`ятників чи споруд, які являють собою релігійну або культурну цінність якої-небудь групи населення, примушування до відмови від своєї національності тощо. Діяння, умисно вчинені з метою повного або часткового знищення будь-якої національної, етнічної, расової чи релігійної групи, а також публічні заклики, виготовлення матеріалів із закликами до вчинення таких діянь з метою Їх розповсюдження або розповсюдження таких матеріалів утворюють склад геноциду і потребують кваліфікації за відповідною частиною ст. 442.

Образа почуттів громадян у зв`язку з їх релігійними переконаннями передбачає скривдження, приниження гідності та інших почуттів представників окремих релігійних громад, конфесій, напрямків та течій (православних, католицьких, протестантських, старообрядницьких, іудейських тощо), зареєстрованих на території України в установленому порядку, або глум над такими, що належать їм, місцями богослужінь або релігійних зібрань, місцями паломництва, шанованими у тій чи іншій релігії. Релігійні переконання - це переконання у правильності певного світогляду (тієї чи іншої віри або атеїзму). Образа почуттів громадян у зв`язку з їх прихильністю до релігійних течій, які заборонені в Україні у зв`язку з тим, що їх діяльність порушує права і свободи інших людей, створює напругу в суспільстві, не може розглядатися як злочин, передбачений ст. 161.

Якщо образа почуттів громадян у зв`язку з їх релігійними переконаннями супроводжувалась пошкодженням релігійних споруд чи культових будинків, паплюженням або знищенням релігійних святинь, перешкоджанням здійсненню релігійного обряду, такі дії слід кваліфікувати за сукупністю злочинів, передбачених ст. 161 і ст. ст. 178, Ї79 чи 180.

Пряме чи непряме обмеження прав громадян проявляється у будь-яких дискримінаційних діях, що позбавляють громадян можливості повністю використовувати свої конституційні та інші права. Таке обмеження може стосуватися будь-яких прав, якими громадянин наділений за законом, зокрема права на: охорону здоров`я; освіту; на користування і навчання рідною мовою чи вивчення рідної мови; розвиток національних культурних традицій; свободу пересування (в тому числі депортація або примусове переміщення населення з місця його споконвічного проживання); підприємницьку Діяльність; участь в управлінні державними справами; судовий захист; створення культурних і навчальних закладів національних меншин; участь у діяльності міжнародних неурядових організацій тощо. Пряме обмеження прав передбачає відкритий характер дій винного щодо дискримінації прав громадянина за вказаними ознаками. Непряме обмеження прав передбачає обмеження прав громадян під надуманими або завуальованими приводами, які маскують собою дійсну позицію стосовно тих чи інших громадян за переліченими у ч. 1 ст. 161 ознаками.

Якщо обмеження прав громадян за вказаними ознаками полягало у перешкоджанні здійсненню виборчого права чи права брати участь у референдумі, порушенні недоторканості житла, порушенні таємниці листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, що передаються засобами зв`язку або через комп`ютер, грубому порушенні права на працю, освіту, безоплатну медичну допомогу, то вчинено за наявності для того підстав слід кваліфікувати за сукупністю злочинів, передбачених ст. 161 та ст. 157- 160, 162, 163, 172, 175, 183, 184 .

На підставі викладеного апеляційна інстанція вважає, що висновки слідчого та слідчого судді про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України є законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 27 жовтня 2017 року ОСОБА_6 допитано в якості потерпілого.

Так, відповідаючи на питання слідчого ОСОБА_8 , Бичковський, серед іншого, зазначив, що будь-яких образ у зв`язку з його релігійними переконаннями, політичними поглядами, етичним або соціальним походженням, майновим станом з боку працівників ДТЕК та КП «ВЕСТА», які здійснювали відключення будинку скаржника від енергопостачання, не висловлювали. Також зазначив, що ніхто з працівників ДТЕК та КП «ВЕСТА» не ображав, та не проявляв неприязного відношення до ОСОБА_6 .

Таким чином, сам ОСОБА_6 спростував наявність порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної належності або ставлення до релігії.

Твердження ОСОБА_6 щодо наявності складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України, а саме порушення рівноправності шляхом встановлених тарифів оплати за використану електроенергію, з якими останній не згоден, не заслуговують на увагу, оскільки не є такими.

Крім того, слідчим відібрані пояснення у працівників ДТЕК ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та робітника КП «ВЕСТА» - ОСОБА_12 , відповідно до яких, останні приїхали за адресою проживання ОСОБА_6 на виконання наряду щодо відключення електропостачання від лічильника, у зв`язку із заборгованістю за електроенергію. Також в поясненнях зазначено, що будь-яких протиправних дій стосовно ОСОБА_6 працівники ДТЕК та КП «ВЕСТА» не вчиняли.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24 - 27 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР (зі змінами та доповненнями), Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562 (з наступними змінами).

Крім того, Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, в поточній редакції зі змінами та доповненнями від 14.05.2017р., прямо встановлені тарифи для населення за користування електричною енергією, відповідальність за порушення зазначених правил, а також умови припинення або обмеження постачання та передачі електричної енергії.

За таких обставин, колегія суддів Апеляційного суду Донецької області приходить до висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що відповідно до вимог статті 2, 8, 9, 10, 284 КПК України слідчими під час проведення досудового розслідування було дотримано повне, неупереджене розслідування, додержано принцип верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свобода визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Слідчий вчинив всі необхідні дії для встановлення фактичних обставин справи. Опитано в якості свідків електромонтерів ДТЕК та КП «ВЕСТА», допитано в якості потерпілого ОСОБА_6 , витребувано та вивчено низку документів, а саме: Реєстр суб`єктів природних монополій у сфері енергетики, договір купівлі-продажу квартири, довідку про склад сім`ї, розрахунок вартості спожитої електроенергії, Акт №1087064 від 15.08.2017р. (зміни, установки, технічної перевірки, збереження пломб та засобів обліку електроенергії побутового споживача(населення)), Акт №1087075 від 18.02.2017р. (зміни, установки, технічної перевірки, збереження пломб та засобів обліку електроенергії побутового споживача(населення)), відповіді ДТЕК на звернення ОСОБА_6 від 17.08.2017р. №928, від 07.09.2017р. №975, від 19.10.2017р. №2046; попередження про відключення від енергопостачання у зв`язку із заборгованістю від 6.06.2017р., роздруківка поштових відправлень рекомендованих листів.

Також, апеляційна інстанція вважає за необхідним зазначити, що й постанова слідчої ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру розслідування за № 002416 від 14.10.2017 року законна та обґрунтована, та є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства..

На думку колегії суддів, слідчий суддя правильно прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні скарги заявника, про що докладно виклав в своїй ухвалі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 309, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 грудня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді: