ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000286 від 01.08.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Заможне, Барського району, Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі та маючого двох малолітніх дітей, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
30.03.2016 року о 08 годині ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді кулеметника 3-го відділення 3-го взводу роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», діючи умисно, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не з`явився вчасно на службу до вказаної військової частини, що дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від обов`язків військової служби до 08 години 04.08.2017 року.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав в повному обсязі, щиро покаявся та підтвердив, що дійсно, в період з 30.03.2016 року по 04.08.2017 року не з`являвся до військової частини, де проходив військову службу за контрактом у зв`язку з тим, що доглядав за хворими батьками.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд по справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного часу.

При визначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості, які характеризують його особу, знаходження на утриманні двох малолітніх дітей, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та приходить до висновку, що необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, буде призначення покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, нез`явлення обвинуваченого на службу було пов`язане з хворобою матері та необхідністю догляду за нею, що суд визнає як обставину, яка пом`якшує покарання, а саме: вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Таким чином, враховуючи такі обставини як щире каяття та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, його сімейний стан, суд вважає за можливе застосувати положення ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.407 КК України, а саме призначити покарання у виді штрафу.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 600(шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень.

До вступу вироку в законну силу, обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1