Справа № 478/250/17 Провадження № 1-кп/478/32/2017

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
26 вересня 2017 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка кримінальне провадження № 1-кп/478/32/2017, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, працюючого електромеханіком радіозв`язку в Долинській станції сигналізації зв`язку Одеська залізниця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
Судом встановлено та визнається доведеним, що 01.01.2017 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_5 дізнався про те, що його дружину ОСОБА_7 покусала собака, яка належить ОСОБА_4 . Після цього він направився до останнього, зустрівши ОСОБА_4 неподалік його домоволодіння по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 почав наносити йому удари, а саме наніс не менше одного удару кулаком в область голови, в результаті чого ОСОБА_4 впав на спину. Коли ОСОБА_4 знаходився в положенні лежачи, ОСОБА_5 продовжив наносити удари, нанісши не менше десяти ударів в область обличчя та тулуба, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді ран на слизистій оболонці верхньої та нижньої губи, саден в області обличчя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, суду пояснив, що 01.01.17 близько 3 год. 00 хв. він з дружиною перебуваючи у друзів вирішив повернутися додому, тому що, очікував гостей. З цією метою він пішов додому, а дружина залишилась у гостях. Приблизно через п`ять хвилин додому прибігла дружина, у якій була рука у крові, та яка повідомила, що її покусала собака, яка належить ОСОБА_4 . Як пояснила дружина, вона йшла додому, почула, що щось біжить на неї, оглянулася, - це була собака. Потім вона побачила ОСОБА_4 та почула від нього команду «фас».
Як повідомив обвинувачений, після цього, він вийшов на вулицю та мав намір переговорити з потерпілим, у зв`язку з чим пішов у сторону домоволодіння останнього. По дорозі вони зустрілись, та оскільки ОСОБА_4 був в стані алкогольного сп`яніння та почав ображати ОСОБА_5 , той його штовхнув та пішов додому відвезти дружину до лікарні. Після того, як обвинувачений штовхнув потерпілого, останній впав на землю.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що безпосереднім очевидцем цієї події не була. 01.01.2017 року знаходилась у гостях зі своїм чоловіком, який пішов додому раніше. Коли вона поверталась та пройшовши близько 30 метрів від будинку ОСОБА_4 на неї напала його собака. ОСОБА_8 вибігла з провулку. При цьому, вона чула голос ОСОБА_4 , який давав відповідну команду «фас» своєму собаці, тобто нацькував собаку на неї.
Після того, як собака напав на неї з провулку вибіг ОСОБА_4 почав ловити свого собаку, при цьому падаючи на землю.
Вона прибігла додому близько 03 год. 30 хв. та розповіла чоловіку, що її покусала собака. Чоловік одягнувся і побіг до ОСОБА_4 . Хвилин п`ять десять його не було, після чого він повернувся, розповів їй, що ходив поговорити з ОСОБА_4 , але той був в стані алкогольного сп`яніння та ображав його, в результаті чого він його штовхнув, ОСОБА_4 впав на землю, та ОСОБА_5 пішов додому. Потім вони поїхали до лікарні.
Свідок ОСОБА_9 надав суду показання, з яких вбачається, що 01.01.2017 року у нього в гостях були ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Після того, як ОСОБА_7 пішла додому, він почув крик та лай собаки. Почув, що щось відбувається. Вийшов хвилин через десять, собаки не бачив, але побачив частину розмови обвинуваченого ОСОБА_5 з ОСОБА_4 в результаті якої, обвинувачений штовхнув потерпілого і той впав на землю.
Потерпілий суду пояснив, що 01.01.2017 року він був в гостях у громадян Гогінів. Жінка пішла додому раніше, він залишився. Приблизно 03 год. 00 хв. він йшов додому та почув крики ОСОБА_7 . Зрозумівши, що його собака напала на неї він почав бігти городом, при цьому падав, а коли підбіг зловив свого собаку та відразу відвів у двір свого домоволодіння. Потім він підійшов до ОСОБА_7 , повів її додому, вона спокійно йшла, вони розмовляли. Після того, як ОСОБА_7 дійшла додому та зійшла за хвіртку то почала кричати, звати чоловіка.
Як пояснив суду потерпілий, в цей час, він пішов додому та не дійшовши приблизно метри три - чотири почув удар у шию. Він впав та перевернувся на спину. Зверху на нього сів обвинувачений та почав наносити удари. З пояснень потерпілого вбачається, що йому було нанесено всі удари по голові, яких було більше десяти.
Після того, він зійшов до додому, де його побачила дружина та дитина.
Потерпілий пояснив суду, що коли обвинувачений його бив, то говорив, що попереджав потерпілого про його собаку, яка нападає на людей.
Також потерпілий пояснив, що його собака напав на ОСОБА_7 приблизно в чотирьох метрах біля його будинку.
Суд визнає належними та допустимими доказами показання потерпілого про те, що 01.01.2017 року близько 03 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 неподалік його домоволодіння наніс йому тілесні ушкодження, що узгоджується із дослідженими судом доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.01.2017 року; протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 від 03.01.2017 року, висновком експерта № 02/01 від 03.01.2017 року.
Враховуючи наведені докази в їх сукупності, суд не приймає заперечення сторони захисту щодо того, що тілесні ушкодження у потерпілого є наслідком його падінь, тобто, того, що ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння постійно падав чим і спричинив собі тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта № 02/01 від 03.01.2017 року, у потерпілого ОСОБА_4 при освідуванні було зафіксовано тілесні ушкодження: рани на слизистій оболонці верхньої та нижньої губи, садни в області обличчя, утворення яких є можливим в час та за обставин, вказаних потерпілим та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Вказані ушкодження утворилися в результаті ударних дій тупим твердим предметом (предметами). Виходячи з локалізації ушкоджень їх утворення в результаті падіння на плоскість малоймовірна.
Що стосується показань свідка ОСОБА_9 , то суд вважає їх суперечливими, оскільки за показами останнього він бачив як обвинувачений штовхнув потерпілого після чого той впав, проте на уточнюючи запитання суду не зміг пояснити як саме впав потерпілий, на яку частину тіла (вперед обличчям чи назад на спину, тощо), як штовхнув обвинувачений потерпілого, якою рукою чи обома руками.
Що стосується показань свідка ОСОБА_7 , то вказаний свідок не був присутнім при тих подіях, а тому не повідомила суд про ті обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, зокрема невинуватість чи винуватість обвинуваченого.
Крім того, винуватість ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України підтверджується також дослідженими судом доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.01.2017 року, з якою потерпілий ОСОБА_4 звернувся до органу поліції у зв`язку із вчиненням відносно нього фізичного насилля;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.01.2017 року з відповідними фототаблицями до нього за участю потерпілого ОСОБА_4 , в ході якого, останній погодився відтворити події 01.01.2017 року та показав, на місці вчинення кримінального правопорушення як обвинувачений збив його з ніг ударом в область спини, яким чином він впав та знаходився лежачи, та показав як обвинуваченим наносились удари кулаками та ногами в область його голови та тулуба.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази по справі суд дійшов до висновку про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_5 ознак складу кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.
При цьому суд не приймає доводи захисника про неправильну кваліфікацію кримінального правопорушення оскільки, обвинувачений в межах необхідної оборони мав право захистити свою дружину через хуліганські дії потерпілого, який нацькував свого собаку.
З огляду на ст.36 КК України, під необхідною обороною слід розуміти захист право охоронюваних інтересів особи, суспільства або держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, необхідної і достатньої шкоди. Відповідно до ч.1 ст.36 КК України підстава застосування необхідної оборони характеризується двома елементами: вчиненням особою суспільно небезпечного посягання та необхідністю його негайного відвернення чи припинення.
Таким чином, нанесення тілесних ушкоджень потерпілому в умовах, які не створювали суспільно небезпечного посягання та без мети припинення такого посягання не може розглядатися як необхідна оборона.
При призначені покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який вину не визнає, відсутність судимостей, наявність сім`ї: дружини та двох дітей: сина ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ІНФОРМАЦІЯ_3 , позитивної характеристики за місцем проживання, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, покарання у вигляді штрафу, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.
Речових доказів не має.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.
За таких обставин, з урахуванням викладеного, керуючись ст.65,66,67 КК України, ч.3 ст.349, ст.ст.368-371,373,374,376,395 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення через Казанківський районний суд Миколаївської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1