Справа №672/882/17
Провадження №1-кп/672/66/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Городоцький районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 , її представника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку кримінальне провадження №0000022 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борщівка Городоцького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого налагоджувальником хол.штамп.устаткування ТОВ «Нейл», одруженого, має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, за ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

14 січня 2017 року близько 10 години ОСОБА_7 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «FIAT», моделі «DOBLO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі «Р-50» сполученням м. Городок - смт. Ярмолинці в напрямку смт. Ярмолинці Хмельницької області.

Поблизу з`їзду із головної дороги в напрямку с. Жищинці Городоцького району Хмельницької області ОСОБА_7 , в порушення вимог пунктів 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України не переконався, що рух керованого ним транспортного засобу буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не врахував дорожню обстановку, а саме: стан дорожнього покриття, яке було покрито снігом та кригою, та не обрав безпечну швидкість руху. В результаті цього ОСОБА_7 втратив постійний контроль над рухом автомобіля та не зміг безпечно ним керувати. Не впоравшись із керуванням, ОСОБА_7 , в порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, допустив здійснення розвороту керованого ним автомобіля в напрямку м. Городок Хмельницької області, з подальшим викиданням в кювет, де допустив зіткнення правою частиною автомобіля із деревом.

Під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля під керуванням ОСОБА_7 ОСОБА_5 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження:

- ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня важкості, перелому пірамідки лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа, субарахноїдального крововиливу, двобічної гематоотоліквореї, краєвих надривів барабанної перетинки, кондуктивного двобічного порушення слуху, забою м`яких тканин голови, після травматичного, периферичного парезу лицьової мускулатури справа, які належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння;

- ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, забою шийного відділу хребта, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину в скоєні інкримінованого йому злочині, визнав частково та пояснив суду, що 14 січня 2017 року близько 10 години повертався додому у м.Хмельницький, на виїзді з м.Городок Хмельницької області взяв «попутчиків» - одного чоловіка, котрий сів на переднє сидіння автомобіля, та двох жінок, котрі сіли на заднє сидіння. Йшов сніг, від м.Городок дорога була прогорнута. Перед поворотом на с.Жищинці побачив зустрічний автомобіль, зменшив швидкість руху та, з метою безпечного роз`їзду на дорозі, правими колесами виїхав на засніжену частину дороги, після чого автомобіль почало заносити і він став некерованим. Вважає, що ДТП сталася внаслідок незадовільних погодних умов.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, доводиться наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання про те, що 14 січня 2017 року після 9 години на виїзді з м.Городок Хмельницької області зупинила автомобіль під керуванням ОСОБА_7 з метою доїхати до м.Хмельницького, на що останній погодився. Вона разом з потерпілою ОСОБА_9 сиділи на задньому сидінні автомобіля, розмовляли, за дорожньою обстановкою не спостерігали. Потім потерпіла відчула, що автомобіль почало заносити і виник удар, від чого вона втратила свідомість і більше нічого не пам`ятає.

Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_10 в судовому засіданні дав показання про те, що 14 січня 2017 року близько 9 години 30 хв. на виїзді з м.Городок Хмельницької області зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_7 з метою доїхати до м.Хмельницького. Свідок сів на переднє сидіння автомобіля «FIAT», моделі «DOBLO». Повідомив, що дорожнє покриття було вкрите ожеледицею, однак засніжене не було. Поблизу з`їзду із головної дороги в напрямку с. Жищинці Городоцького району Хмельницької області ОСОБА_7 правими колесами з`їхав з дороги для роз`їзду із зустрічним транспортним засобом, при цьому притормозив , у зв`язку з чим автомобіль під керуванням обвинуваченого розвернуло на 360 градусів. Свідок зазначив, що зустрічний автомобіль рухався по своїй смузі руху, руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_7 не заважав і, на думку свідка, котрий вказав,що має достатній стаж керування транспортними засобами, був цілком можливий роз`їзд транспортних засобів на дорозі.

Також стороною обвинувачення причетність ОСОБА_7 до скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, доведено наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні,:

- даними витягу з кримінального провадження № 0000022 від 14.01.2017 року, згідно яких внесено відомості про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 14.01.2017 року близько 10 год., під час якої ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом «FIAT», моделі «DOBLO», д.р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням м. Городок - смт. Ярмолинці між с.Жищинці та м.Городок допустив з`їзд керованого ним автомобіля в кювет з подальшим зіткненням із деревом; внаслідок даної ДТП пасажири вказаного транспортного засобу ОСОБА_5 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження та госпіталізовані до Городоцької ЦРЛ (т. 1 а.с. 100),

- рапортом начальнику СВ Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 14.01.2017 року про отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду на автодорозі сполученням смт.Ярмолинці-Городок неподалік с.Жищинці, де потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 106),

- даними протоколу огляду місця події, схеми до нього та фототаблицями до нього від 14.01.2017 року, з яких видно, що було оглянуто ділянку дороги Р-50 сполученням Ярмолинці-Городок-Сатанів на 15 км, де виявлено та вилучено уламки скла автомобіля (т. 1 а.с. 107-115),

- даними протоколу огляду місця події з ілюстративними таблицями до нього від 14.01.2017 року, з яких вбачається, що зі згоди власника господарства , розташованого по АДРЕСА_2 , - ОСОБА_11 , було проведено огляд цього господарства та виявлено і вилучено автомобіль FIAT моделі Doblo, р.н.з. НОМЕР_1 , та ключі до автомобіля (т. 1 а.с.117),

- даними протоколу огляду предметів з фототаблицями від 24.05.2017 року, з яких вбачається, що під час огляду автомобіля FIAT моделі Doblo, р.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору виявлено пошкодження: деформація даху, в задній правій та боковій частині, деформація правої бокової зверху, відсутнє скло заднього правого вікна та скло правої бокової дверки, деформація задньої частини кузова (т. 1 а.с. 125-127),

- висновком експерта № 64 від 17.03.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня важкості, перелому пірамідки лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа, субарахноїдального крововиливу, двобічної гематоотоліквореї, краєвих надривів барабанної перетинки, кондуктивного двобічного порушення слуху, забою м`яких тканин голови, після травматичного, периферичного парезу лицьової мускулатури справа. Ці тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів в ділянку голови або при ударі головою об тупі тверді предмети, якими могли бути конструктивні частини салону автомобіля, що могло мати місце при ДТП в салоні автомобіля , де ОСОБА_5 могла знаходитися в якості пасажира , а саме при зіткненні автомобіля з фіксованою перешкодою, по строку свого виникнення можуть відповідати 14.01.2017 року, що цілком могло мати місце в строк та за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, по своєму характеру відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння (т. 1 а.с. 137-139);

- висновком експерта № 63 від 15.03.2017 року, згідно якого у ОСОБА_9 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, забою шийного відділу хребта, які виникли від дії тупих твердих предметів в ділянку голови або при різкому згинанні голови в шийному відділі хребта, та ударі головою об тупі тверді предмети, якими могли бути конструктивні частини салону автомобіля, що могло мати місце при ДТП в салоні автомобіля, де ОСОБА_9 могла знаходитися в якості пасажира , а саме при зіткненні автомобіля з фіксованою перешкодою, по строку свого виникнення можуть відповідати 14.01.2017 року, що цілком могло мати місце в строк та за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я (т. 1 а.с.142-143),

-висновком експерта № 70 А від 06.04.2017 року, згідно даних якого в заданій дорожній обстановці водій автомобіля FIAT Doblo, р.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України; при заданих слідством обставинах пригоди , в умовах відсутності причин втрати керованості автомобіля FIAT Doblo, р.н.з. НОМЕР_1 , незалежно від дій водія ОСОБА_7 , останній, виконуючи вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України , мав можливість запобігти втраті керованості над транспортним засобом з послідуючим виїздом за межі проїзної частини та контактування із деревом(т. 1 а.с. 148-149),

-висновком експерта № 71 А від 24.05.2017 року, відповідно до якого на момент огляду та дослідження гальмова система, рульове керування та ходова частина автомобіля FIAT Doblo, р.н.з. НОМЕР_1 , перебували в працездатному стані та могли виконувати функції, що передбачені їх конструкцією; ознак, які б свідчили про несправність гальмової системи, рульового керування та ходової частини автомобіля FIAT Doblo, р.н.з. НОМЕР_1 , не встановлено (т. 1 а.с. 157-162),

- даними висновку експерта № 110 від 27.05.2017 р. , згідно яких у випадку, якщо у ОСОБА_5 мали місце будь-які травми у попередньому періоді до моменту ДТП, що мала місце 14.01.2017 року, то вони ніяким чином не могли вплинути на ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_5 при ДТП, що мала місце 14.01.2017 року. ОСОБА_5 не могла обходитися без лікування, тобто без надання медичної допомоги, не могла вести звичайний спосіб життя, знаходитися в стані здорової людини, так як знаходилася в середньому стані тяжкості та потребувала невідкладної спеціалізованої медичної допомоги. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_5 являються небезпечними для життя в момент їх заподіяння та в разі ненадання невідкладної, необхідної, кваліфікованої, спеціалізованої медичної допомоги, могли закінчитися смертю. (т. 1 а.с. 197-200).

-даними протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 10.06.2017 року, згідно яких слідчий експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей свідка ОСОБА_10 щодо обставин ДТП, що мала місце 14.01.2017 року, під час якого цей свідок показав місце ДТП та повідомив про обставини даної ДТП (т. 1 а.с. 212-216). Встановлені під час слідчого експерименту відомості підтвердив свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні.

Таким чином, оцінивши в сукупності зібрані по справі й досліджені під час розгляду справи докази, суд вважає що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , а також легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_12 .

На підставі наведеного суд вважає, що ОСОБА_7 винний у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КПК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, добровільне відшкодування шкоди, завданої потерпілій ОСОБА_12 .

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Крім того, суд враховує, що обвинувачений шкоду, заподіяну потерпілій ОСОБА_12 відшкодував у повному обсязі, намагався відшкодувати шкоду потерпілій ОСОБА_5 , що підтверджується фіскальним чеком, долученим до матеріалів справи (т.1 а.с. 248), однак остання від прийняття коштів відмовилася.

Беручи до уваги вказані обставини, наслідки, що настали у виді заподіяння потерпілій ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент заподіяння, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах, передбачених санкцією ч.2 ст.286 КК України . Вирішуючи питання про необхідність призначення ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд приходить до висновку про недоцільність його застосування, оскільки останній раніше порушень вимог Правил дорожнього руху не допускав, з цього приводу до адміністративної відповідальності не притягався, під час керування транспортним засобом алкогольних напоїв не вживав .

В судовому засіданні обвинувачений подав заяву про застосування до нього амністії, оскільки він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відносно яких не позбавлений батьківських прав. На підтвердження цього ним було подано свідоцтво про народження ОСОБА_13 серії НОМЕР_2 від 29.12.2015 року, свідоцтво про народження ОСОБА_14 серії НОМЕР_3 від 23.08.2006 року. Наслідки застосування амністії обвинуваченому роз`яснені і зрозумілі.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

При вирішенні питання про застосування амністії відносно ОСОБА_7 суд враховує, що злочин вчинений останнім з необережності, не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачений на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» має двох неповнолітніх дітей, порушення правил безпеки дорожнього руху вчинене обвинуваченим не у стані алкогольного сп`яніння або не у стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів. Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Крім того, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

П. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.24.2 вказаного Закону мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, повязану з лікуванням потерпілого , становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання

страхового випадку за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоровя, але не більше 120 днів.

Ст. 26-1 вказаного Закону передбачено, що Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону,

- МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Як видно з копії полісу № АК/0338324 від 18.08.2016 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 застрахована в ПАТ НАСК «Оранта».

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що потерпіла ОСОБА_5 понесла витрати на лікування в сумі 5863,53 грн., що підтверджується копією виписки з історії хвороби ОСОБА_5 , наданою Хмельницькою обласною лікарнею, та відповідними фіскальними чеками. Крім того, суд вважає обгрунтованими посилання цивільного позивача на необхідність витрат в сумі 242,14 грн., пов`язаних з проїздом до м.Дніпро, оскільки ОСОБА_5 була направлена Хмельницьким обласним центром МСЕ для проведення медико-експертного обстеження в Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України, розташоване в м.Дніпро.

Таким чином, з врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з ПАТ НАСК «Оранта» на користь потерпілої ОСОБА_5 підлягають стягненню : 3200 грн. у відповідності до вимог ст.24.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 5863,53 грн., понесених потерпілою витрат на лікування та 296,5 грн. витрат на проїзд для проведення обстеження, а всього 9360,03 грн.

Крім того, згідно вимог п.п. 41.1, 41,2 вказаного Закону з ПАТ НАСК «Оранта» на користь потерпілої ОСОБА_5 слід стягнути моральну шкоду в розмірі 468 грн. (9360,03 грн.*5%).

Проте, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_5 38400 грн. внаслідок встановлення групи інвалідності задоволенню не підлягають, оскільки потерпіла,як цивільний позивач, її представник, котрим було роз`яснено обов`язок відповідно до вимог ст.60 ЦПК України подати належні та допустимі докази в підтвердження своїх вимог, таких доказів не подали. Потерпіла вказала, що вважає належним доказом підтвердження встановлення їй групи інвалідності довідку Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії про невстановлення групи інвалідності (а.с. 245 т.1). Однак суд не може визнати таку довідку належним доказом в підтвердження встановлення ОСОБА_5 ІІІ групи інвалідності, оскільки така довідка не відповідає вимогам Наказу МОЗ України №577 від 30.07.2012 року, Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 157-1/0. Крім того, з даної довідки не вбачається дати її видачі, яку саме групу інвалідності встановлено ОСОБА_5 та на який строк, що є необхідними реквізитами при заповненні довідок про встановлення групи інвалідності. Крім того, не підлягають задоволенню вимоги цивільного позову в частині стягнення з ПАТ НАСК «Оранта» витрат в сумі 296,5 грн. , оскільки такі належними доказами не підтвердженні.

В силу положень ч.ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, незалежно від наявності вини, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

При визначенні розміру відшкодування потерпілій моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості заподіяного потерпілій тілесного ушкодження, котре по своєму характеру відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння, глибину фізичних та душевних страждань ОСОБА_5 , котра перенесла фізичну біль і до цього часу відчуває наслідки спричинених тілесних ушкоджень, вимушена була змінювати звичайний спосіб життя та докладати додаткових зусиль для його організації, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 75000 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 120 КПК України з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5

слід стягнути понесені нею судові витрати на правову допомогу в розмірі 20000 грн. Вартість таких витрат підтверджується договором № 05 від 16.02.2017 року, укладеним між ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_15 , а також квитанціями про оплату цих витрат від 16.02.2017 року та 04.07.2017 року.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі за проведення судової експертизи, у відповідності до вимог ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 - не обирався.

Речовий доказ: - автомобіль «FIAT», моделі «DOBLO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий передано на зберігання до Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_16 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 1340,54 грн. за проведення автотехнічної експертизи.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Національна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_5 9360,03 (дев`ять тисяч триста шістдесят) грн. матеріальної шкоди та 468 (чотириста шістдесят вісім) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 75000 (сімдесят п`ять тис.) грн. на відшкодування моральної шкоди та 20000 (двадцять тисяч) грн. судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Городоцький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя