УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/2546/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваної ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 26 березня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до підозрюваної
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Биків, Коростишівського району Житомирської області, громадянки України, українки, з вищою освітою, працюючої у Коростишівському РЕМ оператором електронно-обчислювальної машини, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-
запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб.
Покладено на підозрювану ОСОБА_9 наступні обов`язки:
- заборонено цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання,-
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити повністю та обрати відносно підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, постановленою без з`ясування усіх обставин кримінального провадження. Зазначає, що слідчий суддя належним чином не врахував, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, та за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років. Вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги факт наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що перебуваючи на волі ОСОБА_9 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування та судового розгляду, зокрема впливати на свідків, з якими вона проживає по сусідству, знищити або спотворити речі, які мають істотне значення для справи, оскільки на даний час слідством не встановлено, всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, та не встановлено достатніх підстав вважати, що вилучений в ході ОМП від 24.03.2018 року ніж є знаряддям злочину. Крім того, зазначає, що існування зібраних у кримінальному провадженні доказів та небажання нести відповідальність за скоєний злочин, на думку слідства спонукатиме ОСОБА_9 переховуватись від органів досудового слідства та суду.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.03.2018 року близько 15-00 год у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , між ОСОБА_9 та її чоловіком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на ґрунті довготривалих неприязних сімейних відносин виник словесний конфлікт. У ході якого, у ОСОБА_9 виник прямий злочинний умисел на вчинення умисного вбивства останнього. Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел направлений на вчинення умисного вбивства, ОСОБА_9 , 24.03.2018 року близько 15 год., знаходячись на кухні квартири АДРЕСА_2 , усвідомлюючи значення і суспільно небезпечний характер власних дій та бажаючи їх настання, протиправно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_10 , кухонним ножем, умисно нанесла ОСОБА_10 один удар в передню поверхню грудної клітини зліва, що потягло за собою смерть останнього.
Органом досудового розслідування дане кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч.1 ст. 115 КК України.
24.03.2018 року о 17-00 год ОСОБА_9 було затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
У ході досудового розслідування даного кримінального провадження з метою забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_9 покладених на неї процесуальних обов`язків, у органу досудового розслідування виникла необхідність у обранні останній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 є наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що перебуваючи на волі підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження; впливати на свідків у кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчій суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ОСОБА_9 має постійне місце проживання, позитивну характеристику, до адміністративної та кримінальної відповідальності раніше не притягувалась.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, думку підозрюваної ОСОБА_9 та її захисників, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, які були надані апеляційному суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_9 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 194 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваною ОСОБА_9 особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується матеріалами клопотання.
Разом з тим, згідно ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів клопотання, підозрювана ОСОБА_9 має постійне місце проживання, позитивну характеристику, до адміністративної та кримінальної відповідальності раніше не притягувалась, всі необхідні документи наявні в матеріалах справи.
Зазначена в клопотанні та в апеляційній скарзі прокурора обставина про тяжкість вчиненого підозрюваною ОСОБА_9 кримінального правопорушення не може слугувати безумовною підставою для застосування щодо останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи, викладені у клопотанні та прокурором в апеляційній скарзі щодо наявності ризиків, не знайшли свого повного підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрювана ОСОБА_9 сама викликала працівників поліції та повідомила поліцію про всі події, а тому відсутні підстави вважати, що остання може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування та судового розгляду, зокрема впливати на свідків, з якими вона проживає по сусідству, знищити або спотворити речі, які мають істотне значення для справи.
Крім того, прокурор в засіданні апеляційного суду підтвердив, що підозрювана ОСОБА_9 умови домашнього арешту не порушує.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваної і зможе забезпечити належне виконання останньою процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою і підстав для її скасування не має.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 26 березня 2018 року, якою застосовано до підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, з покладенням на неї певних обов`язків - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :