Дело № 636/1478/17 р.
В И Р О К

Іменем України

15 вересня 2017 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві кримінальне провадження за № 0000255 від 28 квітня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скельки Василівського району Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2014 року Шенченківським РВК м. Запоріжжя сержанта ОСОБА_6 призвано під час мобілізації, на особливий період, на військову службу.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №74 від 07 квітня 2014 року сержанта ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого стрільця 1 відділення 3 стрілецького взводу 15 стрілецької роти 6 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №204 від 18 вересня 2014 року ОСОБА_6 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, відповідно до розпорядження командувача Національної гвардії України від 12 вересня 2014 року 33/5-2266 останнього переміщено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №46 від 19 вересня 2014 року сержанта ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого інструктора (заступника командира взводу - командир 1 відділення) 2 взводу оперативного призначення 4 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, сержант ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст.ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, сержант ОСОБА_7 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище вимогами законодавства, яке регламентує порядок виконання

військового обов`язку і проходження військової служби за контрактом, та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення та ухилився від проходження військової служби за контрактом.

Так, 30 вересня 2014 року сержант ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір, порушив вимоги зазначеного вище законодавства та самовільно з метою тимчасово ухилитись від військової служби, залишив військову частину НОМЕР_2 , яка тимчасово дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , та станом до 21 квітня 2017 року до військової частини не повертався.

У період з 30 вересня 2014 року по 21 квітня 2017 року, незаконно перебуваючи поза місцем служби сержант ОСОБА_7 проводив час вільно, на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків, займаючись побутовими справами та несистематичними підробітками.

21 квітня 2017 року ОСОБА_7 вирішив припинити переховуватися та добровільно з`явився до органів військової прокуратури із зізнанням.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, про обставини злочину пояснив так, як зазначено в обвинувальному акті.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, суд вважає доведеною та підтвердженою сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються і на підставі вимог ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини тривалістю понад оди місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, не судимого, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуваючого, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, що вважає необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Під час досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.04.2017 року, застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 строком 60 (шістдесят) днів з визначенням застави у розмірі 40 000 грн.

Відповідно до вищезазначеної ухвали у разі внесення застави, на ОСОБА_5 були покладені обовязкі: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.

Застава у розмірі 40 000 грн. була внесена ОСОБА_8 на рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, у зв`язку з чим ОСОБА_5 звільнено з під варти з гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 25.04.2017 року.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 № 15, передбачений і порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства (пункти 7-8).

Відповідно до ч. 11ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

На підстав викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави , внесеної за обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено, дія цього запобіжного заходу припинена, застава, внесена заставодавцем ОСОБА_8 , згоди щодо звернення судом на виконання вироку в частині майнових стягнень до суду не надійшло.

За таких обставин, суд вважає за необхідне після набрання вироком суду законної сили повернути суму застави, внесеної ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України, обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застава у розмірі 40 000 грн., внесена ОСОБА_8 на рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, визначена ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.04.2017 року, підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_8 відповідно до ст. 182 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім - надіслати поштою.

Суддя: ОСОБА_1