Справа № 464/6583/17
пр.№ 1-кп/464/86/18
У Х В А Л А
22 березня 2018 року Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №0002126 від 26.06.2017 про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , -
в с т а н о в и в:
В провадженні Сихівського районного суду м.Львова знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки термін такого доходить кінця, ризики, передбачені ст.177 КПК України на даний час не змінилися, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, під час іспитового терміну за попередньою змовою групою осіб, а тому наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений буде переховуватися від суду. Обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, що свідчить про те, що в нього не має офіційного джерела доходу, а тому наявні підстави вважати, що такий вчинить інше кримінальне правопорушення, з метою утримання себе та сім`ї. Зазначає, що є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 разом із обвинуваченим ОСОБА_3 , який раніше судимий та перебуває під домашнім арештом, виробить єдину лінію ухилення від кримінальної відповідальності, тобто перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. З метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений ОСОБА_4 буде впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання, оскільки на даний час відсутні підстави для подальшого тримання його підзахисного під вартою. Зазначив, що прокурором не враховано його клопотання щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ЗУ «Про амністію у 2016 році», що зменшує ризики визначені прокурором у клопотанні. Враховуючи наведене, просить у задоволенні клопотання відмовити та змінити даний запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 при вирішенні данного клопотання підтримав думку свого захисника.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.ч.1,3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути зазначене питання.

Тримання під вартою є виняткоим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд бере до уваги те, що існує ризик, а саме те, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може продовжувати займатись злочинною діяльністю, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який є злочином середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання позбавлення волі на строк до пяти років, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, не має місця праці, обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості під час відбування іспитового строку, суд приходить до висновку, що усі вищевказані обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що на даний час обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, продовжити вчинення нових кримінальних правопорушень, перешкоджати іншим чином об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та, які були констатовані органом досудового розслідування під час обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, ризики, що існували на час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, а застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу за даних обставин буде недоцільним.

Задоволення клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою виключає можливість задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд , -

у х в а л и в:
продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в Львівській установі виконання покарання №19 строк тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 21.05.2018 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу більш м`яким відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1