МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1316/17
Провадження № 1-кп/480/182/17
УХВАЛА
12 жовтня 2017 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;
захисника ОСОБА_6 ;
під час судового засідання в залі суду в м. Миколаєві з розгляду клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
встановив:
08 серпня 2017 року з Прокуратури Миколаївської області до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до реєстру досудових розслідувань 14 травня 2017 року за № 0000491 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2017 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, необхідного у зв`язку з реабілітацією померлого обвинуваченого, призначено до судового розгляду.
09 жовтня 2017 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна. Вказане клопотання заявник мотивує тим, що вона є власником автомобіля DAF AS 105XF, державний номер НОМЕР_1 , а також причепу бортового тентованого KASSBOHRER D19, державний номер НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль та причеп були учасниками дорожньо-транспортної пригоди, у вчиненні якої наразі обвинувачується ОСОБА_8 . Також, у своєму клопотанні заявник вказує на те, що водій ОСОБА_9 , який керував автомобілем DAF, державний номер НОМЕР_1 , з причепом KASSBOHRER D19, державний номер НОМЕР_2 , до кримінальної відповідальності не притягався та не притягається, а тому у ОСОБА_7 виникла необхідність у вирішені питання повернення належного майна, для звернення до страхової компанії і отримання страхового відшкодування, проведення ремонту та подальшого використання автомобіля.
Заслухавши у судовому засіданні прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання і вважав його передчасним, захисника ОСОБА_6 , який також заперечував проти клопотання та повідомив суд про наміри у майбутньому заявити клопотання про проведення експертизи, потерпілу ОСОБА_5 , яка підтримала захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_4 , яка залишила вирішення клопотання на розсуд суду, суд дійшов такого.
Згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Відповідно до положень частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У судовому засіданні встановлено, що вантажний контейнеровоз-С DAF AS 105 XF, державний номер НОМЕР_1 та причіп ПР-Бортовий-Тентований KASSBOHRER D19, державний номер НОМЕР_2 , належить заявниці ОСОБА_7 .

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 14 травня 2017 року автомобіль DAF AS 105 XF, державний номер НОМЕР_1 , причіп ПР-Бортовий-Тентований KASSBOHRER D19, державний номер НОМЕР_2 , а також автомобіль Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_3 , визнані речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 червня 2017 року накладено арешт на автомобіль марки DAF AS 105 XF, державний номер НОМЕР_1 , з причепом Kassbohrer D19, державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання про можливість скасування арешту майна, суд враховує особливості вказаного кримінального провадження, тобто, те що воно проводиться з метою реабілітації померлого обвинуваченого, а отже і неможливість отримання показань безпосереднього учасника дорожньо-транспортної пригоди - обвинуваченого, завдання та мету арешту майна, те, що автомобіль та причіп, на які накладено арешт, не тільки відповідають вимогам ст. 98 КПК України, а й визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, а також наміри власника автомобіля щодо проведення ремонту та подальшого використання автомобіля. І за таких обставин, суд вважає, що для охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, для забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити, оскільки заявником не доведено того, що наразі відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення або, що його було накладено необґрунтовано.
Керуючись ст. 174 КПК України, суд -
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1

12.10.2017