Порядковий № 1-кп/756/323/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2018 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0012494 від 12.12.2016 року за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, маючого повну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

10.01.2002 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

25.12.2004 року Оболонським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 до 3 років позбавлення волі;

14.09.2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі;

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
У невстановлені слідством день та час в грудні 2016 року ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, перебуваючи біля житлового будинку № 37 по проспекту Оболонському у м. Києві, біля лавки на землі побачив спортивну сумку чорного кольору, в якій виявив два прозорих поліетиленові пакетики з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору. Оскільки ОСОБА_3 , раніше вживав наркотичні засоби, останній усвідомив, що у вищезазначених поліетиленових пакетиках знаходиться психотропна речовина, що містить псилоцин, внаслідок чого, у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - для власного вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 307 КК України, перебуваючи в тому ж місці в той же період часу, забрав дану спортивну сумку чорного кольору, всередині якої знаходилися два прозорі поліетиленові пакетики з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору та приніс до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_3 вказані пакетики поклав до металевого сейфу в одній із кімнат вказаної квартири, а спортивну сумку чорного кольору викинув.

23.01.2017 року під час проведення обшуку у кв. АДРЕСА_2 на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 19.01.2017 року, в одній із кімнат вказаної квартири в металевому сейфі працівниками поліці в присутності двох понятих було виявлено та вилучено два поліетиленові пакетики з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, які ОСОБА_3 знайшов і зберігав для власного вживання, без мети збуту.

В ході досудового розслідування було встановлено, що в наданих на дослідження поліетиленових пакетиках містяться подрібнені частини плодових тіл грибів, що містять псилоцин і відносяться до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Загальна маса плодових тіл грибів, що містять псилоцин (в перерахунку на висушену речовину) становить 6,02 г, що є великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту, повторно, будучи особою, яка раніше вчиняла злочин передбачений ст. 307 КК України, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Крім того, у невстановлений слідством день та час в грудні 2016 року ОСОБА_3 , перебуваючи біля житлового будинку № 37 по проспекту Оболонському у м. Києві, біля лавки на землі побачив спортивну сумку чорного кольору, в середині якої виявив поліетиленовий пакет, в якому знаходився предмет, схожий на гранату РГД-5 та 21 предмет, схожий на патрони калібру 7,62 мм. В той час у ОСОБА_3 , який усвідомлював, що предмет схожий на гранату РГД-5 та 21 предмет схожий на патрони калібру 7,62 мм являються боєприпасами, виник злочинний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу ОСОБА_3 підняв та забрав вказану спортивну сумку та попрямував до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де поліетиленовий пакет з боєприпасами поклав у своїй кімнаті, а спортивну сумку чорного кольору викинув, тим самим ОСОБА_3 придбав, носив та зберігав боєприпаси, без передбаченого законом дозволу.

23.01.2017 року під час проведення обшуку у кв. АДРЕСА_2 на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 19.01.2017 року, в одній зі кімнат вказаної квартири на підлозі працівниками поліції в присутності двох понятих було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилися: предмет, схожий на гранату РГД-5, та 21 предмет, схожий на патрони калібру 7,62 мм, які ОСОБА_3 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

В ході досудового розслідування було встановлено, що наданий на дослідження об`єкт № 1 є стандартним промислово виготовленим корпусом наступальної осколкової гранати РГД-5. Наданий на дослідження об`єкт № 2 є стандартним промислово виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2. Наданий на дослідження об`єкт № 1 є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, який до вибухових пристроїв та бойових припасів не відноситься. Наданий на дослідження об`єкт № 2 вибуховою речовиною не являється, а є вибуховим пристроєм військового призначення і відноситься до бойових припасів. При поєднанні в єдину конструкцію наданого на дослідження об`єкта № 1 з наданим на дослідження об`єктом № 2, що передбачено їх конструктивними особливостями, вони будуть представляти собою споряджену ручну осколкову наступальну гранату РГД-5, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів.

Також встановлено, що надані на дослідження патрони в кількості 21-на штука є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї. Є бойовими проміжними патронами калібру 7,62 мм (7,62x39), патрони придатні для стрільби.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними діями, які виразилися у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

21 серпня 2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 ,з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_5 , з другого боку, на стадії досудового розслідування було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України. Прокурор просив зазначену угоду затвердити та ухвалити вирок на підставі угоди.
Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він згоден з умовами угоди, йому відомі наслідки укладення угоди, він визнає себе винуватим у скоєнні інкримінованих йому злочинів, згоден і в змозі виконати визначене в угоді покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України. Згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 с. 309 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, а злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України , відноситься до тяжких злочинів.
Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях.
Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 . В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі положень ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 21.08.2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 ,з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_5 , з другого боку, і призначення останньому узгодженого сторонами покарання.
Судові витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази слід знищити.
Клопотань про застосування до обвинуваченого запобіжних заходів від сторін кримінального провадження не надходило.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 21.08.2017 року, укладену між прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 ,з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_5 , з другого боку.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання:
- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;
- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Судові витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів у розмірі 5948 грн. 80 коп., та на проведенняч судової вибухотехнічної експертизи у розмірі 527 грн. 96 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Речові докази: гранату РГД-5, патрони в кількості 21 штука, 2 поліетиленові пакетики з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1