АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 653/4056/16-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/73/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 122 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
потерпілого: ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 29 вересня 2017 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новогригорівка Генічеського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 29 вересня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
Застосовано п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 7238 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 40000 грн.
Суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винуватим у тому, що він 30 жовтня 2015 року, біля 22 години 30 хвилин, знаходячись неподалік будівлі «Торгівельний центр», розташованої по пр. Миру, 50, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 декілька ударів кулаками обох рук по обличчю, що призвело до падіння останнього, та ногами по різним частинам тіла, чим своїми противоправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження, які, згідно висновку експерта 233/Г від 08.04.2016 року, відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалості розладу здоров`я.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке спричинило тривалий розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок скасувати в частині вирішення цивільного позову, відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілого в повному обсязі.
Фактичні обставини кримінального провадження, доведеність винуватості не оспорює.
Вказує, що розмір завданої потерпілому матеріальної та моральної шкоди є явно завищеним. Майнові витрати нічим не підтверджені, лікування потерпілого не було тривалим, тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості . Посилається на те, що суд безпідставно стягнув з нього витрати на лікування потерпілого у грудні 2016 року від гіпертонічної хвороби .
В письмових запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_10 вказує на незаконність та необгрунтованість апеляційних вимог, просить апеляційну скарги залишити без задоволення, а вирок без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги, думку прокурора, потерпілого та представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши в ході апеляційного розгляду повторно докази, якими потерпілий обгрунтовував свої позовні вимоги, обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного.
Висновки суду про доведеність винуватості у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 122 КК України в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються, а тому вирок переглядається в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги лише в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_11 .
Судова колегія за результатами апеляційного розгляду приходить до висновку, що стягуючи з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальну шкоду у розмірі 7238 грн., суд не перевірив надані потерпілим докази з точки зору їх належності та допустимості , не навів належного обгрунтування із чого він виходив стягуючи саме такий розмір витрат на лікування , неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють деліктні правовідносини.
Відповідно до положень ст. 1166, ст. 22 ЦК України потерпілий має право на відшкодування завданої неправомірними діями обвинуваченого шкоди. При цьому на позивача( потерпілого) покладається обов`язок довести наявність самої шкоди та причинно наслідковий зв`язок між діями обвинуваченого та завданою шкодою.
Як видно із матеріалів провадження потерпілий після завдання йому обвинуваченим тілесних ушкоджень проходив лікування з 30.10.2015 року по 18.11.2015 року у хірургічному відділенні та 26.11.2015 року по 04.12.2015 року у неврологічному відділенні (а.п. 43, 38)
Призначеннями лікаря та наданими потерпілим фіскальними чеками підтверджено придбання ліків у цей період на загальну суму 1238, 14 грн ( чеки на суму 128, 74 грн ; 131, 45 грн ; 250, 98 грн; 239, 38 грн; 253, 34 грн; 156, 25 грн; 78,00 грн. а.п. 63-65)
Чеки на суму 240,09 грн, 234, 48 не можуть бути належним доказом, оскільки з нього неможливо встановити коли і які саме ліки були придбані, ( а.п. 63, 65), а чеки на суму 209, 70 грн, 226, 55 грн , не можуть бути визнані належними доказами, оскільки потерпілий не надав доказів призначення йому лікарем медичних препаратів, зазначених у цих чеках ( а.п. 64-65)
Матеріали провадження містять виписку із медичної карти потерпілого ОСОБА_10 згідно якої він з 08.12.2016 року по 19.12.2016 року проходив курс лікування від гіпертонічної хвороби , на яку він хворіє з 1993 року.
Колегія суддів вважає, що потерпілий не довів , що лікування у зазначений період від гіпертонічної хвороби , яка у ОСОБА_10 , як видно із виписки ( а.п. 57) носить хронічний характер, стало наслідком неправомірних дій обвинуваченого , а тому колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого витрат понесених останнім у грудні 2016 року для придбання ліків під час лікування гіпертонічної хвороби.
За наведених вище обставин, судова колегія приходить до висновку, що потерпілим доведено належними та допустимим доказами понесення витрат на лікування завданих обвинуваченим тілесних ушкоджень у загальній сумі 1238, 14 грн, а тому рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає зміні на підставі п. 3 ч 1 ст. 408 КПК України, а сума шкоди, яку належить стягнути , підлягає зменшенню до 1238, 14 грн.
При вирішенні позову в частині стягнення моральної шкоди суд підставно врахував, що потерпілий зазнав моральних страждань, завданих йому через протиправне заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень, які полягали у фізичному болі, тривалому лікуванні, необхідності змінювати звичний спосіб життя, віднаходити кошти на лікування , що передбачено ст. 1168 , 23 ЦК України та стягнув на користь потерпілого моральну шкоду у розмірі 40000грн.
Розмір моральної шкоди, який був визначений судом, відповідає вимогам справедливості, розумності і здатен у повній мірі компенсувати потерпілому завдані обвинуваченим моральні страждання.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність стягнутої з нього моральної шкоди ступеню його вини та фактичним моральним стражданням потерпілого є голослівними. Будь-якихдоказів, які б спростовувавли висновок суду в цій частині апелянт не надав.
Виходячи із наведеного, апеляційну скаргу обвинуваченого слід задовольнити частково.
Керуючись ст. 376 ч 2 , 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 29 вересня 2017 року відносно ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди змінити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 на відшкодування матеріальної шкоди у вигляді понесених витрат на лікування 1238, 14 грн. В іншій частині цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди ОСОБА_10 відмовити.
В решті вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.
Судді: (три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Копія вірна, ухвала набирає законної сили 05.04.2018 року

Суддя: ОСОБА_2