Ухвала
07 березня 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-4572ск18
Верховний Суд колегією суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 27 листопада 2017 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 5 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу; крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.

Прокурор подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону. Зокрема, у поданій скарзі стороною обвинувачення не наведено обґрунтування допущення апеляційним судом таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412, 419 цього Кодексу.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність ухвали суду апеляційної інстанції, в прохальній частині скарги прокурор просить скасувати й вирок суду першої інстанції. При цьому касаційна скарга не містить посилання на порушення, які допущено районним судом при ухваленні вироку, що викликає обов`язкове його скасування на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на точний зміст приписів частин 2, 4 ст. 17, статей 91, 94, 370, 412, 413 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.
Крім того, прокурор, надаючи свою оцінку доказам, по суті вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Зазначена у касаційній скарзі вимога про скасування вироку та ухвали і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції не узгоджується з положеннями ст. 436 вказаного Кодексу, якою визначено ті рішення, які вправі прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
У порушення ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додані завірені належним чином копії оскаржуваних судових рішень.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 27 листопада 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`яти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3