Справа № 462/6125/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/21/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області
під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, громадянина України, без визначеного місця проживання, на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2017 року про застосування до підозрюваного за ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти.

Оскаржуваною ухвалою слідчим суддею Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 задоволено клопотання слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0005361, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з моменту затримання 24.12.2017 року по 21.02.2018 року включно без визначення розміру застави.
Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог адвокат ОСОБА_6 покликається на те, що ч.2 ст.177 КПК передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. Слідчий суддя, постановляючи оскаржувану ухвалу, врахував що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, проте не навів доводів щодо обґрунтованості підозри.

Вказує, що оскаржувана ухвала лише в описовій частині містить виклад обставин (які судом не досліджувались, не встановлювались), що були наведені слідчим в клопотанні про застосування запобіжного заходу в його обгрунтування, і не містить в собі жодних висновків слідчого судді в зв`язку з цим. Акцентує увагу, що під час розгляду клопотання, свідки та потерпілі не допитувалися, слідчий суддя не досліджував фактичні данні, які викладені у протоколах допиту цих осіб. Таким чином, вважає висновок про обґрунтованість підозри не зрозумілим.

Крім того, захисник ОСОБА_6 звертає увагу, що повідомлення про підозру, вручене 25.12.2017 р. не містить обгрунтування підозри і фактів, на які посилається сторона обвинувачення, підозрюючи ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Зазначає, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Проте суд не взяв до уваги той факт, що викрадене майно у підозрюваного ОСОБА_10 не вилучалось, натомість воно було вилучене у свідка ОСОБА_12 .
Також апелянт вважає, що слідчий суддя не обґрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Зі змісту ч.2 ст. 177 КПК України вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі та правильно дослідив всі обставини справи та вірно дійшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Крім того, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_7 , який офіційно не працює, а відтак не має офіційного джерела доходу, є раніше судимий за корисливі злочини, а також у кримінальному проваджені наявні потерпілі та свідки, вплив на яких може спотворити хід досудового розслідування.

Доводи захисника про те, що наведені в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею «обґрунтування» наявності ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, вказують на небажання слідчого судді врахувати фактичні обставини справи та дані, що характеризують особу затриманого, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі твердження є голослівними і ні чим не підтверджені.

При таких обставинах, слідчий суддя вірно вказав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується показами потерпілої ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 . А висновок, про те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші злочини, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_16 судимий за корисливі злочини, що свідчить про ризик вчинення ним нових злочинів.

За таких умов застосування більш м`якого запобіжного заходу є не можливим, про що і вказав слідчий суддя в своїй ухвалі.

Доводи захисника ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є надуманими та такими, що не відповідають матеріалам справи.
Виходячи з вище наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно та в повній мірі дослідивши матеріали кримінального провадження, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння, особу підозрюваного, врахувавши наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 26.12.2017 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному за ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4