Справа № 359/7975/17
Провадження №1-в/359/547/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
6 листопада 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році",

в с т а н о в и в:
11.10.2017 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році".

В судове засідання учасники не з`явились. Про дату час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Неявка засудженого не перешкоджає розгляду клопотання, оскільки він самостійно подав заяву про застосування до нього амністії.

Прокурор в судовому зсіданні заперечував щодо застосування амністії відносно засудженого, зважаючи на відсутність для того законних підстав.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із особової справи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено Шевченківським районним судом м. Києва від 24.03.2015 року за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, до 4 років позбавлення волі, на із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. (а.о.с.5-7). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.07.2015 року вищевказаний вирок скасовано в частині призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України та направлено ОСОБА_4 в місця відбування покарання на 4 роки позбавлення волі (а.о.с. 8-12).

Відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 був засуджений за тяжкий злочин, оскільки санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
7 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

Стаття 4 вказаного ЗУ «Про амністію у 2016 році» передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Статтею 1 «Про амністію у 2016 році» визначено, передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми;

б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом;

в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1 - 4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року N 1348/5/572;

ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту");

е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР;

є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 формально підпадає під дію ч.4 ЗУ « Про амністію у 2016 році», оскільки відбув не менше половини призначеного строку відбуття покарання. Однак засудженим не наведено жодної підстави, на підтвердження того що він є особою, яка зазначена у ст.1 ЗУ « Про амністію у 2016 році»

Таким чином, суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання засудженого.

Зважаючи на вищевикладені обставини, керуючись Законом України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року № 1810-VІІІ та Законом України "Про застосування амністії в Україні" від 01.10.1996 року №392/96-ВР суд, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
у х в а л и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році" - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1