Справа № 127/2021/16-к
Провадження №11-кп/772/1170/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 6 липня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниці, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України з призначенням йому покарання у виді 7 років позбавлення волі,
-вирішено долю речових доказів,
в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 13 вересня 2015 року близько 13 год. 30 хв., він, перебуваючи за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , вийшов на сходовий майданчик біля своєї квартири та підійшов до електрощитової, у зв`язку із відсутністю електроенергії у його квартирі. В цей час ОСОБА_8 , побачив потерпілого ОСОБА_11 , та почав з ним сперечатись з приводу того, що останній вимкнув йому електропостачання. У ході суперечки ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , піднялись на сходовий майданчик, що розташований між другим та третім поверхом вищезазначеного будинку та почали сперечатись, смикаючи один одного за одяг, після чого ОСОБА_8 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, почав наносити останньому численну кількість ударів ногами та руками, точну кількість ударів встановити не представилось за можливе в область грудної клітини, ребер, черевної порожнини.
У подальшому в результаті боротьби з ОСОБА_11 , ОСОБА_8 збив потерпілого з ніг. Опинившись на підлозі, ОСОБА_8 почав втілювати свої злочинні наміри, що виявились у розводі рук ОСОБА_11 у різні сторони та, утримуючи його кисті рук, долаючи опір останнього, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно - небезпечних наслідків своїх дій, натиснув коліном правої ноги ОСОБА_11 в районі грудної клітини та утримував останнього у такому положенні, продовжуючи тиснути протягом 10 хвилин, що призвело до погіршення самопочуття потерпілого. У подальшому, при виїзді швидкої медичної допомоги на місце події 13.09.2015 о 14-20 год. було констатовано смерть ОСОБА_11 .
Згідно висновку експерта № 735 від 23.10.2015 у ОСОБА_11 виявлена сполучна травма тіла: закрита травма грудей (синець та садна на грудях, поширені гематоми м`яких тканин грудей попередній та бічних поверхнях, множинні переломи ребер по декільком анатомічним лініх, з розривами пристінкової плеври, міжреберних м`язів, легень, гемоторакс справа); закрита тупа травма живота, синці на животі, розриви печінки, розриви брижі кишковика з геморагічним просякненням, гематома ложа селезінки, закрита тупа травма заочеревного простору (розриви лівої нирки, крововилив в ділянці за очеревинного простору у вигляді гемарогічного просякнення, за очеревинна гематома зліва), синці та садна на обличчі, кінцівках, що виникли від дії тупого твердого предмета, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя в момент спричинення та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_11 , настала від сполученої травми тіла, що ускладнилась травматичним шоком. Між сполучною травмою тіла і смертю ОСОБА_11 є причинний зв`язок.
Згідно висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи № 217-к від 05.01.2017, тілесні ушкодження ОСОБА_11 спричинені 13.09.2015 дією твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею незадовго до настання смерті. Тілесні ушкодження ОСОБА_11 наносились на протязі нетривалого проміжку часу (хвилин, десятків хвилин). Синці, садна, переломи кісток носу, прямі переломи ребр місцями з пошкодженнями пристінкової плеври та легень, розриви внутрішніх органів печінки, підшлункової залози, лівої нирки, брижі тонкого кишківника виникли внаслідок нанесення численних ударів по тілу ОСОБА_11 . Непрямі переломи ребер з ознаками повторної травматизації виникли внаслідок неодноразового стиснення грудної клітки в передньо-задньому напрямку. Тілесні ушкодження у ОСОБА_11 не могли виникнути, як внаслідок падіння з положення стоячи на площину, так і як під час падіння на сходинки під час руху по сходовому маршу.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , не оспорюючи фактичних обставин вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, доведеності його вини та правильності кваліфікації його дій, просить вирок щодо нього в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_8 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України, у виді 8 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить вирок щодо ОСОБА_8 скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості та ухвалити новий вирок, яким перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.2 ст. 121 КК України на ч.1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Апеляційну скаргу захисник мотивує тим, що дії ОСОБА_8 не були спрямовані на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, що кримінальне правопорушення було вчинено з необережності, суд першої інстанції не взяв до уваги покази свідків, зокрема свідка ОСОБА_12 , який бачив початок конфлікту та те, що ОСОБА_8 не наносив удари потерпілому, а тримав його за кисті рук, свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що смерть потерпілого могла настати від стискання грудної клітини та травматичного шоку, за результатами слідчого експерименту встановлено, що до смерті потерпілого призвело натиснення на грудну клітку. При призначенні покарання судом не враховано пом`якшуючих вину ОСОБА_8 обставин те, що він є особою раніше не судимою, вину визнав в частині своїх дій, розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, на його утриманні двоє малолітніх дітей, його дії викликані протиправною поведінкою потерпілого, відшкодував матеріальну та моральну шкоду.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , заперечивши проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених у ній підстав, заперечивши проти задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, потерпілого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 , заперечивши проти задоволення апеляційних вимог прокурора у кримінальному провадженні, перевіривши матеріали кримінального провадження, підстав для задоволення поданих апеляційних скарг колегія суддів не знаходить.

Суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні докази, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілому, належним чином вмотивувавши своє рішення у вироку.

Так, в ході судового розгляду судом вірно встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_8 було нанесено численну кількість ударів потерпілому ОСОБА_11 в область грудної клітини, ребер, черевної порожнини, і що саме цими ударами останньому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких сталася смерть. Характер та локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого свідчать про те, що ОСОБА_8 діяв умисно та його умисел був направлений на нанесення саме умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, а саме, показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, експертів, висновки експертів №1331 від 14.09.2015, № 735 від 23.10.2015, №51 від 12.01.2016, №20-к/д від 28.01.2016, висновок повторної комісійної судово-медичної експертизи № 217-к від 05.01.2017, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому в межах санкції вказаної норми закону, суд дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За таких обставин вважати призначене ОСОБА_8 покарання надто суворим чи надто м`яким, підстав немає.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 6 липня 2017 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: