печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1295/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва судове провадження за клопотанням слідчого слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001497 від 27.11.2017, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
10.01.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , про накладення арешту на банківський рахунок ОСОБА_5 (іпн НОМЕР_1 ), відкритому в АТ «Ощадбанк», за яким закріплена банківська картка № НОМЕР_2 .

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

10 січня 2018 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, якою подано вказане клопотання, через канцелярію суду подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчий у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001497, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2017, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.11.2017 інспектор патрульної поліції ОСОБА_5 відповідно до розстановки сил та засобів відділення з обслуговування а/д м-05, м-06 та м-07 в межах Київської області ОСОБА_5 заступив на добове чергування.

26.11.2017 близько 04 год. 50 хв. інспектор патрульної поліції ОСОБА_5 , виконуючи свої функціональні обов`язки, знаходячись по вул. В`ячеслава Чорновола у м. Вишневе Київської області зупинив автомобіль марки «BMW X5», номерний знак НОМЕР_3 (реєстрація Литовської Республіки) під керуванням громадянина Ірану ОСОБА_6 , за порушення правил дорожнього руху, яке передбачене ст. 121-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (експлуатація водіями транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраціях документах, знищені або підроблені).

В подальшому, інспектор патрульної поліції ОСОБА_5 , незаконно вилучив у ОСОБА_6 його водійське посвідчення № НОМЕР_4 та почав вимагати неправомірну вигоду за не вчинення ним в інтересах ОСОБА_6 дій, пов`язаних з не притягненням останнього до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, яке передбачене ст. 121-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Того ж дня, інспектор патрульної поліції ОСОБА_5 на його незаконну вимогу отримав від ОСОБА_6 номер мобільного телефону, яким користується останній, а саме НОМЕР_5 та разом з посвідченням водія № НОМЕР_4 ОСОБА_6 сів у своє службове авто і поїхав з вказаного місця.

22.12.2017 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 307, КК України.

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає як обов`язкове додаткове покарання конфіскацію майна.

Слідчий вказує, враховуючи, що майно, а саме грошові кошти, які містяться на рахунку ОСОБА_5 (іпн НОМЕР_1 ), відкритому в АТ «Ощадбанк», до якого закріплена банківська картка № НОМЕР_2 , можливо здобуті злочинним шляхом, а також з метою забезпечення у майбутньому виконання вироку суду щодо конфіскації майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновків, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_5 та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на банківський рахунок ОСОБА_5 (іпн НОМЕР_1 ), відкритий в АТ «Ощадбанк», за яким закріплена банківська картка № НОМЕР_2 .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001497 від 27.11.2017, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти які містяться на банківському рахунку ОСОБА_5 (іпн НОМЕР_1 ), відкритому в АТ «Ощадбанк», за яким закріплена банківська картка № НОМЕР_2 , та зупинення видаткових операцій по даному рахунку.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1