Справа № 626/232/18
Провадження № 1-кс/626/53/2018
УХВАЛА

08 лютого 2018 року

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого з начальником Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровськ, українця, громадянина України, приватного підприємця, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого , який підозрюється в вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000078 від 06 лютого 2018 року ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий вказує на те, що 06 лютого 2018 року, близько 10-ї години 30 хвилин, ОСОБА_6 , на 106 км + 850 м. автомагістралі "Харків-Красноград-Перещепине", керуючи автомобілем марки "AUDI A8", реєстраційний номер НОМЕР_1 , грубо порушуючи громадський порядок, з хуліганських мотивів, маневруючи вищевказаним автомобілем, притискаючи до узбіччя інший автомобіль марки "Skania", реєстраційний номер НОМЕР_2 , примусив зупинитися транспортний засіб на узбіччі дороги.

Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи свої хуліганські, дії вчинив сварку із водієм автомобіля "Skania" 8078 ВС ОСОБА_8 , під час якої застосував пристрій для відстрілу гумових набоїв серіїї НОМЕР_3 та здійснив з нього постріл по склу водійських дверцят автомобіля "Skania". Внаслідок пошкодження осипом скла автомобіля водій ОСОБА_8 та пасажир ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження у вигляді ссаден на руках та обличчі, а автомобіль було пошкоджено. Після неодноразового зауваження потерпілих, ОСОБА_6 припинив свої дії, які тривали 15 хвилин та залишив місце пригоди.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України та 07 лютого 2018 року йому було повідомлено про підозру в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предметів, спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, може незаконно впливати на потерпілих та переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки проживає в м.Дніпро і займається підприємницькою діяльністю, що свідчить про можливість залишити територію України та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що у нього, коли він їхав на своєму автомобілі "AUDI A8", виник конфлікт на 106 км + 850 м. дороги "Харків-Красноград-Перещепине" з водієм автомобіля марки "Skania", реєстраційний номер НОМЕР_2 . Він примусив зупинитися транспортний засіб на узбіччі, після чого лаявся та здійснив постріли. Зараз він усвідомлює, що вчинив неправильно і щиро розкаюється. ОСОБА_6 просить не застосовувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на час досудового слідства. Він не має наміру переховуватися від слідства та суду, жодним чином не може та не бажає впливати на потерпілих, інших осіб у даному кримінальному провадженні. Він одружений, має родину і постійно проживає в м.Дніпро, раніше засудженим не був, щиро розкаюється у вчиненому.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважав, що надано достатньо доказів на підтвердження підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисники зазначили, що відсутні підстави для застосування щодо підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу. Звертали увагу на особу ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, роботу та родину, позитивно характеризується і розкаюється у скоєному ним 06 лютого 2018 року.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників судового провадження, прийшов до наступного висновку: органом досудового розслідування Красноградського ВП ГУНП в Харківській області 06 лютого 2018 року внесена інформація за №0000078 до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 було вручене 07 лютого 2018 року, допитані як потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров"я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключного у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 КПК України.

Відповідно до п.3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та не заперечує факт порушення ним громадського порядку 06 лютого 2018 року, вчинене із застосуванням предмета , спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_6 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що він є громадянином України, має постійне місце проживання та роботи, родину, а відтак є незначним ризик того, що підозрюваний, під важкістю відповідальності, виїде за межі України, тим самим сховається від слідства та суду.

При цьому суд звертає увагу, що не надано доказів того, що існують ризики, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих. На теперішній час потерпілі допитані, а ОСОБА_6 пояснив, що він не має наміру будь-яким чином на них впливати.

Підозрюваний ОСОБА_6 не засуджений, встановлено, що він постійно проживає разом з дружиною і дитиною за адресою: АДРЕСА_1 , є приватним підприємцем, позитивно характеризується.

У відповідності до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе, передбачені пунктом 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м"який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях національного законодавства, а саме в ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

З урахуванням всього викладеного, слідчий суддя вважає, що слідчим не надано достатніх доказів щодо необхідності застосування до підозрюваного такого суворого запобіжного заходу як взяття під варту і можливо застосувати стосовно Неруш В.В. більш м"який запобіжний захід - домашній арешт.

У відповідності до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі ст.ст.176,177,178,181,183,184,193,194,196,309 КПК України слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровськ, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати його місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22-ї години до 05-ї години наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

-негайно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні.

Встановити строк перебування під домашнім арештом ОСОБА_6 в межах 60-ти діб, а саме до 06 квітня 2018 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що працівники поліції, що здійснюють контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з"являтися у житлове приміщення цієї особи, вимагати надавати будь-яких пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1