Справа № 345/1372/17
Провадження № 11-кп/779/477/2017
Категорія ст. 121 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 , за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 22 серпня 2017 року, відносно ОСОБА_9 за ст. 121 ч.2, 389 ч.2 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за 263 ч.2 КК України на 240 годин громадських робіт, громадянина України,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 не оспорюючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 вважає вирок Калуського міськрайонного суду від 22.08.2017 року щодо нього таким, що підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зазначає, що суд першої інстанції постановив вирок та призначив ОСОБА_9 покарання яке не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого. Також судом першої інстанції при вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 не в повній мірі враховано повне визнання ним вини, щире каяття у вчиненому, сприяння у розкритті кримінального правопорушення, позитивної характеристики за місцем проживання.

Просить вирок Калуського міськрайонного суду від 22 серпня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121, ч.2 ст. 263 КК України змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, призначивши йому мінімальне покарання за даними статтями, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

За вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим за ст. ст. 121 ч. 2, 389 ч. 2 КК України та призначено покарання:

-за ст. 121 ч. 2 КК України 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі;

-за ст. 389 ч. 2 КК України 6 (шість) місяців арешту.

Згідно ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, до зазначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 18 жовтня 2016 року й остаточно призначено покарання 8 (вісім) років 6 (шість) місяців 20 (двадцять) днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 18.05 год. 27 лютого 2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_9 тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_9 у строк покарання строк його перебування в Івано Франківському слідчому ізоляторі на час участі у судовому розгляді кримінального провадження з 27 лютого 2017 року до 21 червня 2017 року, з розрахунку один день перебування за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання речових доказів.

За вироком суду, 24.02.2017 в обідній час, ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , під час розпивання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс останньому декілька ударів кулаками і ногами в ділянку голови, в результаті чого, згідно висновку експерта № 42 від 27.03.2017 року спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми з крововиливами під м`яку мозкову оболонку та в речовину головного мозку, крововиливами в м`які покриви голови, синцями, саднами та забійними ранами в ділянці голови, що ускладнилася набряком та стисненням головного мозку, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення; крововиливи під кон`юнктиву обох очей, перелом кісток носа, крововиливи в слизову оболонку та перехідну кайму обох губ, синці в ділянці правої руки та грудної клітки з крововиливами в м`які тканини в проекції синців, які утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Від заподіяних ОСОБА_9 умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 через декілька годин помер на місці події.

Вироком Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 18.10.2016 року ОСОБА_9 засуджено за ч. 2 ст. 263 КК України та призначено покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

Після набрання вироком законної сили 30.11.2017 року Калуським МРС з питань пробації ОСОБА_9 поставлено на облік.

15.12.2016 року ОСОБА_9 з`явився в Калуський МРС з питань пробації, де йому 15.12.2016 року було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком суду, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, яким відповідно до ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України визнається невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання і направлено в комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 4» для відбування даного покарання.

Відповідно до наказу директора указаного підприємства № 94-ОР від 15.12.2016 року ОСОБА_9 повинен був приступити до відбування покарання у виді громадських робіт з 16.12.2016 року.

Згідно повідомлення директора комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 4» від 29.12.2016 року, яке було направлено в Калуський МРС з питань пробації, про те, що з 23.12.2016 року ОСОБА_9 для відбування покарання не з`являється.

Після чого, 17.01.2017 року повторно було направлено в Калуський МРС з питань пробації повідомлення про те, що ОСОБА_9 з 11.01.2017 року не з`являється на відбування покарання.

24.01.2017 року в Калуським МРС з питань пробації ОСОБА_9 винесено письмове застереження у вигляді попередження та повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання.

Згідно повідомлення директора комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 4» від 01.02.2016 року, яке було направлено в Калуський МРС з питань пробації, про те, що з 26.01.2017 року ОСОБА_9 для відбування покарання не з`являється.

Після чого, 24.02.2017 року повторно було направлено в Калуський МРС з питань пробації повідомлення про те, що ОСОБА_9 з 21.02.2017 року не з`являється на відбування покарання.

Відповідно до табелю виходу на роботу за грудень 2016 року виданого директором комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №4» від 30.12.2016 року ОСОБА_9 відпрацював лише 20 годин громадських робіт, однак 23.12.2016 року, 26.12.2016 року, 27.12.2016 року, 28.12.2016 року, 29.12.2016 року та 30.12.2016 року не прибув для відбування покарання.

Згідно табелю виходу на роботу за січень 2017 року виданого директором комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №4» від 31.01.2017 року ОСОБА_9 відпрацював тільки 12 годин громадських робіт, однак 03.01.2017 року, 04.01.2017 року, 05.01.2017 року, 06.01.2017 року, 11.01.2017 року, 12.01.2017 року,13.01.2017 року, 16.01.2017 року, 17.01.2017 року, 18.01.2017 року, 19.01.2017 року, 20.01.2017 року, 23.01.2017 року, 26.01.2017 року, 27.01.2017 року, 30.01.2017 року та 31.01.2017 року не прибув для відбування покарання.

Протягом лютого 2017 року ОСОБА_9 відпрацював тільки 4 години громадських робіт, згідно табеля виходу на роботу виданого директором комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №4» від 28.02.2017 року, однак 01.02.2017 року, 02.02.2017 року, 03.02.2017 року, 06.02.2017 року, 07.02.2017 року, 08.02.2017 року, 09.02.2017 року, 10.02.2017 року, 13.02.2017 року, 14.02.2017 року, 15.02.2017 року, 16.02.2017 року, 17.02.2017 року, 21.02.2017 року, 22.02.2017 року, 23.02.2017 року та 24.02.2017 року не прибув для відбування покарання.

Всього, ОСОБА_9 за період з 16.12.2016 року по 24.02.2017 року відпрацював тільки 36 годин громадських робіт.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а призначене покарання достатнім і справедливим.

Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку та кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ст. ст. 121 ч.2, 389 ч.2 КК України як заподіяння особі умисного тяжкого тілесного ушкодження , що спричинило смерть потерпілого та ухилення від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання.

Судом правильно встановлено фактичні обставини кримінального провадження і його висновок про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 121 ч.2, 389 ч.2 КК України ґрунтується на належно зібраних і досліджених по кримінальному провадженні достовірних доказах.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції відповідно ст.ст. 65, 66 КК України врахував особу винного, обставини що пом`якшують покарання, повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також обставини, що обтяжують покарання злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння. Також судом враховано думку потерпілого який наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.

Колегія суддів уважно вивчивши всі доводи викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 щодо зміни вироку, вважає, що вона не заслуговує на увагу і направлена на уникнення відповідальності обвинуваченого за фактично скоєне.

Призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_9 є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст. 50 КК України.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено підстав для зміни вироку суду, тому подана апеляційна скарга захисника є необгрунтованою, а покарання судом першої інстанції призначене без порушень кримінального та кримінального процесуального закону.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 слід залишити без задоволення, а вирок Калуського районного суду Івано Франківської області від 22 серпня 2017 року без змін.

Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 418,419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити - без задоволення, вирок Калуського районного суду Івано Франківської області від 22 серпня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 121 ч.2, 389 ч.2 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_3