пр. № 1-кс/759/699/18
ун. № 759/2594/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2018 року Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0012302 від 11.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про накладення арешту на майно,-
В С Т А Н О В И В:
22.02.2018 року на розгляд слідчого судді передано клопотання, про накладення арешту на автомобіль марки Volksvagen Caddy 2011 року випуску, синього кольору, номер шасі НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ТОВ «БЕЛПАРАД» , розташоване: 03179, м.Київ, вул. Верховинна, 99/13.
Вказане клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 23.11.2016 року перебуваючи по вул. Верховина 99/13 в м. Києві, вчинив злочинні дії, які виразилися у підробці низки документів ТОВ «БЕЛПАРАД», що призвело до розблокування карти на отримання палива, та відчуженні майна товариства, а саме службового автомобіля ТОВ «БЕЛПАРАД» Volkswagen Caddy, номер кузова НОМЕР_1 .

В судовому засіданні представник потерпілого підтримав клопотання та пояснив, що накладення арешту надасть можливість забезпечити запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме автомобіля Volkswagen Caddy.
Заслухавши пояснення представника потерпілого, слідчого ОСОБА_5 , дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, оскільки представником потерпілого доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження цього майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0012302 від 11.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про накладення арешту на майно - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки Volksvagen Caddy 2011 року випуску, синього кольору, номер шасі НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ТОВ «БЕЛПАРАД» , розташоване: 03179, м. Київ, вул. Верховинна, 99/13.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1