У Х В А Л А
Іменем України
29 листопада 2017 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014098 від 17.12.2014, за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205, ст. 356, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 28.11.2017 року надійшло вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що наказом Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» (далі - ПАТ «БГ Банк», Банк) від 30.10.2014 № 01/026-05ос, на підставі протоколу Спостережної ради Банку від 30.10.2014 № 117, ОСОБА_5 призначено на посаду тимчасово виконуючого обов`язки (далі - т.в.о.) Голови Правління ПАТ «БГ Банк» (, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48), який є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Перший».

Наказом ПАТ «БГ Банк» від 31.10.2014 № 01/027-01ос, на підставі протоколу Спостережної ради Банку від 30.10.2014 № 120, ОСОБА_6 призначено на посаду Заступника Голови Правління, члена Правління Банку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 42 Закону України «Про банки і банківську діяльність» керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління (ради директорів), головний бухгалтер, його заступник, керівники відокремлених підрозділів банку, тому ОСОБА_5 і ОСОБА_6 були службовими особами Банку.

Згідно з п. 4.7 посадової інструкції Заступника Голови Правління, члена Правління, узгодженої т.в.о. Голови Правління від 31.10.2014, на ОСОБА_6 покладено відповідальність за втрату майна, активів, банківських документів, договорів, угод, що були отримані в ході його трудової діяльності, в тому числі під звіт, у відповідності до законодавство.

03.11.2014 на засіданні Правління ПАТ «БГ Банк» за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було прийнято рішення, викладені в протоколі засідання Правління Банку від 03.11.2014 № 135/2/1, а саме:

-про надання згоди на укладання між Банком та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» () Договору про відступлення права вимоги до Боржників Банку на суму 235 285 863,95 грн. за ціною 23 528 586,389 грн.;

-про надання згоди на укладання із ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави на суму 446 588 756,02 грн., що забезпечують кредитні договори;

-про надання доручення Заступнику Голови Правління Банку ОСОБА_6 на укладання зазначених договорів, їх підписання, додатків до них та всіх інших необхідних документів, що пов`язані з укладанням та/або підписанням таких договорів.

Також, того ж дня рішенням Кредитного комітету ПАТ «БГ Банк», викладеному в протоколі засідання Кредитного комітету № 307/1, одностайно було прийнято рішення про проведення часткової інвентаризації та перевірки Кредитних справ Банку на відповідність Положенням про кредитування в ПАТ «БГ Банк», вимогам кредитним продуктів, що діяли в період з 2005 по 2014 роки, а також Положенням Національного банку України та діючому законодавству України. Цим же рішенням на ОСОБА_6 було покладено відповідальність за передачу кредитних справ для проведення інвентаризації та перевірки.

Для реалізації рішення Кредитного комітету Банку, рішенням Правління ПАТ «БГ Банк», викладеним в протоколі засідання Правління № 142, підписаному ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , було зобов`язано співробітників Відділення № 1 Київської дирекції ПАТ «БГ Банк» передати оригінали Кредитних справ, в яких містяться кредитні договори з додатками до них, договори забезпечення (договори застави, іпотеки, поруки), документи, що підтверджують розмір заборгованості, сплати боргу та інші розрахунки.

12.11.2014 з каси Відділення № 1, на підставі 800 (восьмисот) позабалансових ордерів, особисто ОСОБА_6 було видано оригінали Кредитних справ, які у подальшому використовувались для вчинення заволодіння майном Банку.

Продовжуючи свої протиправні дії, 14.11.2014 ОСОБА_6 , зловживаючи наданими йому повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди суб`єктом господарювання ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло», всупереч інтересам юридичної особи ПАТ «БГ Банк», уклав Договір про відступлення прав вимоги із ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло», який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за № 1025.

У відповідності до положень вказаного правочину, ПАТ «БГ Банк» на підставі Договору відступлення права вимоги (Договору купівлі-продажу кредитного портфелю) від 12.11.2014, також підписаного ОСОБА_6 , передав та відступив Новому Іпотекодержателю ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» сукупність прав, належних Первісному Іпотекодержателю за Договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звернення стягнення на майно, загальною вартістю 446 588 756,02 грн.

За положеннями п. 5.3 цього Договору ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» зобов`язано сплатити ПАТ «БГ Банк» 23 528 586,39 грн. протягом 3 (трьох) років з дня укладання договору, що до сьогодні не виконано.

27.11.2014 на підставі постанови Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 27.11.2014 № 745 «Про внесення ПАТ «БГ Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 131 про запровадження з 28.11.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «БГ Банк».

26.02.2015 постановою Правління НБУ № 134 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БГ Банк», рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.02.2015 № 43 почато процедуру ліквідації Банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію.

Однак, 05.06.2015 ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» укладає Договір про відступлення права вимоги із ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Солід» (), від імені та в інтересах і за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 1-КІФ від 01.06.2012 діє ТОВ «Компанія по управлінню активами «Домініон-Капітал» (), який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі за № 1007, предметом якого було право вимоги до Боржників за переліком, відповідно до Договорів про відступлення права вимоги від 12.11.2014 і 14.11.2014.

У подальшому, 14.07.2015 між ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Солід» і ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор» () укладений Договір про відступлення права вимоги, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі за № 1205, яким знову передано право вимоги до Боржників за переліком, відповідно до Договорів про відступлення права вимоги від 12.11.2014 і 14.11.2014, укладених за ПАТ «БГ Банк».

Проте, 02.12.2015 Рішенням Київського апеляційного господарського суду прийнято рішення про визнання недійсним Договорів про відступлення права вимоги від 12.11.2014 і 14.11.2014, укладених між ПАТ «БГ Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло», та зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» повернути ПАТ «БГ Банк» оригінали всіх документів, які зазначені в Акті прийому-передачі документації (додаток № 2 до Договору від 12.11.2014).

Постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2016 Рішення Київського апеляційного господарського суду залишено без змін.

В ході досудового слідства встановлено, що предметом Договорів про відступлення права вимоги від 12.11.2014 і 14.11.2014 було право вимоги за Кредитним договором № 192 від 20.09.2006 укладеними між ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» (правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк») і громадянином України ОСОБА_9 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

20.09.2006, в якості забезпечення вищевказаного кредитного договору, між ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» і громадянкою України ОСОБА_10 укладений договір іпотеки, посвідчений 20.09.2006 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , зареєстрований в реєстрі за № 4282, та договір № 1 про внесення змін та доповнень до цього договору.

Предметом договору іпотеки є трикімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 170,2 кв.м.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав № 103899796 від 15.11.2017, вищевказаний об`єкт житлової нерухомості на теперішній час перебуває у власності громадянки України ОСОБА_10 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Вищевказана житлове приміщення під час проведення досудового слідства визнане речовим доказом, оскільки встановлено, що воно отримано юридичними особами внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене слідчий просить слідчого суддю задовольнити клопотання.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою можливої конфіскації майна, як виду покарання та з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, незалежно від того за ким він зареєстрований, а саме:

-трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 170,2 кв.м, власником якого, станом на 15.11.2017, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав є громадянка України ОСОБА_10 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ..

Заборонити розпорядження вказаним майном, а також проведення щодо нього будь-яких реєстраційних дій органами Державної реєстраційної служби, оскільки незастосування цих дій може призвести до зникнення, втрати або пошкодження цього майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1