АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/2397/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/961/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних справах

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 04.10.2017 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області, Славутського району, м. Нетішин, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, судимого: 20.04.2006 року Христинівським районним судом Черкаської області за ст. ст. 186 ч.1, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, 28.07.2008 року Апеляційним судом Черкаської області за ст. ст. 115 ч.2, п.4, 6, 12, 13, 187 ч.4, 289 ч.3, 70,71 КК України до 17 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого, -
ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволені клопотання спостережної комісії Білозерського району Херсонської області та адміністрації Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№ 10) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 ставить питання про скасування ухвали суду з постановленням нової ухвали, якою просить звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання. Свої доводи мотивує тим, що відмовляючи в умовно-достроковому звільненні від подальшого відбування покарання, суд не прийняв до уваги, що засуджений майже з перших днів перебування в установі працював за власним бажанням у швейному цеху зварювальником та працює в цеху з виготовлення залізобетонних виробів. Приймає участь у роботах по благоустрою відділення та прилеглої території колонії. Відповідно до характеристики, ОСОБА_7 за період відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, вимог режиму відбування покарання дотримується у повному обсязі, на заходи виховного впливу реагує своєчасно та правильно, зовнішній вигляд, спальне місце, форму одягу утримує завжди в належному стані, намагається побудувати безконфліктні стосунки з оточуючими, враховує думку колективу, підтримує стосунки із засудженими переважно позитивної спрямованості, на профілактичних обліках не перебуває. Засуджений має тринадцять заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці та вісім дисциплінарних стягнень, останнє з яких знято ще у 2015 році. Заподіяну потерпілому шкоду засуджений не відшкодував, оскільки виконавчій лист не надходив на адресу установи. Вважає, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника засудженого, який підтримав апеляційні вимоги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З досліджених судом характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 2006 року, під час перебування у СІЗО м. Черкаси тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності.
За період відбування покарання в Єнакіївській виправні колонії Донецької області №52 з 29.01.2009 року засуджений має одне стягнення, адміністрацією установи не заохочувався.
В Селідівській виправній колонії Донецької області № 82 відбував покарання з 06.07.2012 року, за період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався.
В Херсонській виправній колонії № 61 відбував покарання з 18.08.2012 року, тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності.
За період відбування покарання в Селидівській виправній колонії з 20.06.2013 року ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності не притягався, заохочувався 1 раз.
З 11.04.2015 року відбуває покарання в Дар`ївській виправній колонії № 10 за вироком Апеляційного суду Черкаської області від 28.07.2008 року, яким його засуджено за ст. ст. 115 ч.2, п. 4, 6, 12, 13, 187 ч.4, 289 ч.3, 70,71 КК України до 17 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.
Відбув 3/4 частини строку покарання 26.07.2017 року.
Протягом всього строку відбування покарання має 13 заохочень від адміністрації установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці, виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, характеризується адміністрацією вказаної установи позитивно, з підстав чого адміністрація колонії вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
Оцінюючи вказані відомості про поведінку засудженого за час відбування покарання та ставлення до праці в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який врахував відомості про поведінку засудженого і ставлення до праці за весь період відбування покарання, а не лише у період, що передував зверненню з клопотанням, і прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 , своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, оскільки заохочення переважно отримані у 2015-2017 роках, перед цим протягом 8 років він періодично порушував режим відбування покарання, за що мав дисциплінарні стягнення, в тому числі й у виді поміщення до ДІЗО, карцеру, сувору догану та догани.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 почав працювати лише з 2015 року, що не можна визнати беззаперечною підставою для його умовно-дострокового звільнення, зважаючи на відбування ним покарання з 2006 року.
Дотримання вимог гігієни, зовнішнього вигляду, приймання участі в благоустрою відділення, дотримання режиму відбування покарання є обов`язком засудженого та не може бути безумовною підставою для застосування відносно засудженого пільги у виді умовно-дострокового звільнення від покарання за відсутності підстав і умов, визначених у ст. 81 КК України.
З наведених підстав, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405 , 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 04.10.2017 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: три підписи
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2