Справа № 333/1857/16-к
Номер провадження 1-кп/333/28/17
В И Р О К
Іменем України
м. Запоріжжя 23 листопада 2017 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0001246, внесене в ЕРДР 15 березня 2016 р., про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василівка, Запорізької області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, одруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 18 травня 2016 р. Василівським районним судом Запорізької області за ст. 190 ч.1 КК України до 1 року 6 міс. позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 29 листопада 2016 р. Василівським районним судом Запорізької області за ст. 289 ч.2 КК України до 5 років 1 міс. позбавлення волі;

- 27 січня 2017 р. Василівським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч.2, 190 ч.1, 289 ч.2, 709, 71 КК України до 5 років 6 міс. позбавлення волі;

- 17 березня 2017 р. Токмацьким районним судом Запорізької області за ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 6 років позбавлення волі;

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :
15 березня 2016 р. приблизно о 15 год. обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за викрадення чужого майна, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінку, повторно заволодів мобільним телефоном «Samsung GT-E 1100» вартістю 300 грн., що належить потерпілій ОСОБА_5 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 ч.2 КК України як шахрайство, тобто заволодіння чужим майно шляхом обману, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені вказаного злочину визнав повністю, суду пояснив, що вдень 15 березня 2016 р. знаходився в квартири потерпілої, яка є його бабусею. Побачивши в серванті мобільний телефон «Samsung» він попросив зателефонувати. Коли потерпіла дозволила, він взяв телефон, подзвонив, а потім поклав його в карман та залишив квартиру.

Винуватість ОСОБА_4 у вчинені вказаного злочину ґрунтується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, 15 березня 2016 р. ОСОБА_5 звернулась до правоохоронного органу із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , котрий викрав у неї мобільний телефон «Samsung» з SIM-картою мобільного оператора «Київстар" № НОМЕР_1 . (а.с. 133)

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. (а.с. 37)
Висновок суду про місце вчинення злочину підтверджуються даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 15 березня 2016 р. (а.с.138-140)

Згідно товарному чеку, наданому потерпілою, вартість викраденого у неї мобільного телефону «Samsung» становить 300 грн. (а.с. 135)

Заявою від 22 березня 2017 р. обвинувачений ОСОБА_4 видав слідчому SIM-карту мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 . (а.с. 137)

Сукупність наведених та досліджених в судовому засіданні доказів не залишає у суду сумнівів про винуватість ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, не знаходячи обставин, що обтяжують покарання.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується задовільно.

У відповідності зі ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.
Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, що у відповідності зі ст. 65 КК України є підставою для призначення йому покарання у виді позбавлення волі.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 17 березня 2017 р. ОСОБА_4 засуджено за ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 6 років позбавлення волі, злочин вчинив до постановлення вказаного вироку, тому суд призначає йому остаточне покарання за правилами ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Згідно вироку Токмацького районного суду Запорізької області від 17 березня 2017 р. строк покарання ОСОБА_4 рахуєтьсяз 29 листопада 2016 р.
Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 р.) в строк призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення в період з 29 листопада 2016 р. до 21 червня 2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд

У х в а л и в :
Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 17 березня 2017 р., у виді 6 років позбавлення волі.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 29 листопада 2016 р.
Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 р.) в строк призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення в період з 29 листопада 2016 р. до 21 червня 2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1