Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
04 квітня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за клопотанням начальника відділу слідчого управління Головного управління національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 (далі-слідчий) від 16 лютого 2018 року про арешт тимчасово вилученого, у ході проведення обшуку майна у рамках об`єднаного кримінального провадження №0004803 (відомості до ЄРДР внесені 17 липня 2017 року) відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.3 ст.27, ч.4 ст.190 КК України;

За участі:
секретаря с/з ОСОБА_10 ,

прокурора ОСОБА_11 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_12 ;

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2018 року;

ВСТАНОВИЛА:
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_12 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2018 року про арешт майна його підзахисного ОСОБА_5 та зобов`язати слідче управління ГУНП в Рівненській області повернути тимчасово вилучене у ході обшуку майно, що перелічене у протоколі обшуку від 14 лютого 2018 року.

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт із забороною розпоряджатись та використовувати майно, що було тимчасово вилучене у підозрюваного ОСОБА_5 по місцю його проживання за адресою: АДРЕСА_1 у ході проведення обшуку житла 14 лютого 2018 року, а саме на:

1) баночки з написом «НІ2» у кількості 128 штук, які поміщені у 3 опечатані пакети;
2) різні баночки з написами на іноземній мові в кількості 30 штук, які поміщено в опечатаний поліетиленовий пакет;
3) печатки у червоному, синьому та зелених корпусах в кількості 4 шт.;
4) опечатаний системний блок чорного кольору з написом «VINGA»;
5) опечатаний монітор «ВRAVIS» «6917А5QМ5RР250636»;
6) 2 (дві) коробки із написом «МАГ», що опечатані у поліетиленовий пакет;
7) опечатаний принтер «НР» S/N СN7СС6VOQD;
8) бланки документів, що опечатані у один поліетиленовий пакет;
9) експрес накладні «Нова пошта» у великій кількості, що упаковані та опечатані у пакет;
10) опечатаний ноутбук темного кольору із написом «НР», без маркувальних позначень;
11) 2 (дві) флешкарти із написами «Lonitech» та «Ароссег»;
12) мобільні телефони «iPhone» та «Nokia» та «Huawei» у кількості 5 шт. з сім-картами;
13) опечатаний принтер «EPSON» «WF-2510»;
14) два блокнота сірого кольору;
15) дві коробки «Нова пошта»;
16) мобільні телефони «Nokia» у кількості 2 шт. з сім-картами;
17) банківські картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 та «МАХІ» № НОМЕР_4 ;
18) документи, що опечатані у файл;
19) тримач до сім картки у кількості 5 штук з номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;
20) грошові кошти у іноземній валюті 3602 (три тисячі шістсот два) долара СІІІА та 150 (сто п`ятдесят) євро;
21) грошові кошти в національній валюті на загальну суму 356000 (триста п`ятдесят шість тисяч) гривень;
22) три баночки з написами «Аrtrilife» у кількості 2 шт. та «Маса» у кількості 1 шт..
23) свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 на автомобіль Renault, Laguna, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10 ;
шляхом заборони будь - якій особі розпоряджатись та використовувати майно, до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні.
У задоволенні решти клопотання слідчого відмовдено.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що оскільки вилучене органом досудового розслідування майно у підозрюваного ОСОБА_5 під час обшуку його житла, відповідало критеріям ст.98 КПК України, тому на його думку, з метою збереження майна, необхідність у накладенні на нього арешту існувала, а усі матеріальні об`єкти, вилучені під час обшуку - можуть бути знаряддям вчинення злочину, або ж іншим чином свідчити про вчинення кримінального правопорушення, як з боку ОСОБА_5 , так і з боку інших підозрюваних. Крім того слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання у іншій частині зазначив, що певна частина майна, на яке просив накласти арешт слідчий та перелічив у клопотанні, зокрема пістолет «Schmeisser» - є тимчасово вилученим у розумінні ст.236 КПК України та підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучене, в порядку ч.6 ст.173 КПК України.
В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_12 вважає ухвалу слідчого судді такою, що підлягає скасуванню, оскільки клопотання слідчого, на його думку, підлягало до залишення без задоволення, оскільки є безпідставним. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що слідчий суддя невірно застосовував термін «майно, яке не є тимчасово вилученим», оскільки чинний кримінальний процесуальний закон такого поняття не містить, що на його думку, вплинуло на хід розгляду клопотання слідчого та призвело до постановлення неумотивованої ухвали. Крім того вказує, що Глава 16 КПК України чітко закріплює порядок тимчасового вилучення майна особою, яка здійснює законне затримання на підставі ст.ст. 207, 208 КПК України, тобто у даному випадку захисник уважає, що слідчий суддя не зорієнтувався у визначених законом нормах, які регулюють процедуру арешту майна, а відтак - вважає рішення таким, що підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого та повернення усього тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 ..

Заслухавши суддю-доповідача, доводи та пояснення захисника-адвоката ОСОБА_12 та підозрюваного ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала про задоволення апеляційної скарги та висловила прохання про залишення ухвали слідчого судді без змін, дослідивши та перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого про арешт майна та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.
Як вбачається із клопотання слідчого про арешт майна від 16 лютого 2018 року та додатків до нього, 17 липня 2017 року за фактом вчинення злочину, а саме шахрайства, вчиненого організованою групою у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в особливо великих розмірах, тобто злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, було внесено відомості до ЄРДР за №0004803.
14 лютого 2018 року за місцем проживання ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено санкціонований ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2018 року обшук квартири, у ході проведення якого, було вилучено: комп`ютерну техніку, документи, мобільні телефони, печатки, баночки з написами на іноземній мові у значній кількості та грошові кошти у національній та іноземній валюті, які належать підозрюваному ОСОБА_5 ..

Крім того, як убачається із постанови заступника начальника СВ Рівненського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_13 від 16 лютого 2018 року за місцем проживання інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, в результаті проведення обшуків органом досудового розслідування були вилучені, зокрема баночки з таблетками, комп`ютерна техніка з носіями інформації, банківські картки та значні суми грошових коштів, у тому числі й у іноземній валюті та усе майно підозрюваних, згідно даного процесуального рішення, було визнано речовими доказами

Досудовим розслідуванням встановлено, що перелічені речі та матеріальні цінності можуть мати вагоме значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а певна частина з них може бути об`єктом кримінально протиправних дій ОСОБА_5 , та постановою слідчого від 17 листопада 2016 року їх визнано речовими доказами.
Відповідно до вимог ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Висновки слідчого судді про часткове задоволення клопотання слідчого та про накладення арешту шляхом заборони будь-якій особі розпоряджатися та використовувати майно до прийняття рішення у кримінальному провадженні, яке належить ОСОБА_5 , обґрунтовані доказами, наданими органом досудового розслідування слідчому судді, які надавали йому вагомі підстави для накладення арешту на майно підозрюваного, та є обгрунтованими.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.171 КПК України, арешт майна допускається, у тому числі, і з метою збереження речових доказів, при цьому, згідно вимог ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою, внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З метою недопущення вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, шляхом подальшої реалізації підроблених ліків іншим особам та за наявності ризику знищення ОСОБА_5 документів чи будь-яких інших даних, що мають важливе значення для кримінального провадження, а також задля збереження речових доказів, слідчий, подане клопотання, на думку колегії суддів, належним чином умотивував.
Як убачається з наданих до апеляційного суду матеріалів провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, слідчий суддя перевірив обставини, на які були посилання слідчого у клопотанні про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , та прийшов до вірного висновку про те, що зазначені в клопотанні слідчого речі можуть бути об`єктами кримінального правопорушення та відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя врахував і відсутність правових наслідків арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження у праві власності на це майно ОСОБА_5 , у ході співставлення із завданнями кримінального провадження, а тому необхідність накладення арешту на вказане майно є обґрунтована та доцільна.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою та вмотивованою і порушень вимог процесуального закону, які на думку захисника ОСОБА_12 , були наявні та виявлені під час розгляду клопотання, слідчим суддею допущено не було.
Доводи сторони захисту про невірне застосування слідчим суддею терміну «майно, яке не є тимчасово вилученим», оскільки чинний кримінальний процесуальний закон такого поняття не містить, що вплинуло на хід розгляду клопотання слідчого, як він вважає, та призвело до постановлення неумотивованої ухвали, колегія суддів уважає безпідставними та такими, що на хід вирішення слідчим суддею клопотання слідчого не вплинули та для скасування правильного, по суті, прийнятого рішення за результатами розгляду апеляційної скарги захисника, у даному випадку, такі доводи підстав не надають.

Інших тверджень, окрім порушень кримінального процесуального закону слідчим суддею у ході розгляду клопотання слідчого, зокрема по суті прийнятого рішення слідчим суддею, а саме, що стосується зменшення переліку тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 , яке належить арештувати чи зменшення обсягу прав ОСОБА_5 на володіння (право власності) цим майном до прийняття рішення у кримінальному провадженні, апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_12 не містить.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого від 16 лютого 2018 року у рамках об`єднаного кримінального провадження №0004803 за ч.4 ст.190 КК України та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , що було вилучено у ході проведення обшуку 14 лютого 2018 року за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_12 - без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3