УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про звільнення підозрюваної ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, поданого у кримінальному провадженні № 201/1131/18 (провадження № 1-кп/201/333/2018), стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кліщинці Чорнорбаївського району Черкаської області, громадянки України, з повною професійно-технічною освітою, раніше не судимої, неодруженої, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме в тому, що остання, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливої зацікавленості, у травні 2002 скоїла умисне правопорушення.

Так, ОСОБА_4 17 травня 2002 року прибула за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_7 , а саме в квартиру АДРЕСА_2 , обравши об`єктом злочинного зазіхання майно ОСОБА_7 , а саме грошові кошти у розмірі 2 200 доларів США, що в перерахунку на національну валюту України, станом на 17.05.2002 року, становило 11721,60 грн., з метою сплати за комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_3 , розташованої за вказаною адресою.

ОСОБА_4 , діючи умисно з корисною зацікавленістю, користуючись тим, що ОСОБА_7 довіряє їй, як давній знайомій, і надала їй допомогу по сплаті заборгованості за квартиру та подальшого переоформлення квартири АДРЕСА_4 , у якій ОСОБА_4 постійно мешкала, але квартира їй фактично на той час не належала, таким чином, ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою перетворила у свою власність грошові кошти потерпілої ОСОБА_7 , спричинивши їй тим самим збитки на суму 2 200 доларів США, що в перерахунку на національну валюту України, станом на 17.05.2002 року, складало 11 721,60 грн., спричинивши тим самим майнові збитки у великих розмірах.

Умисні дії ОСОБА_4 , виражені у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_7 у великих розмірах, шляхом зловживання довірою, кваліфікуються за ч. 3 ст. 190 КК України.

Враховуючи, що з 17 травня 2002 року, а саме з моменту скоєння ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, що відноситься до категорії тяжкого злочину, пройшло повних 15 років, тобто по даному кримінальному провадженні закінчився строк давності, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, а також за вказаний період відсутні обставини, які переривають тривалість цих строків, прокурор направив до суду зазначене клопотання для вирішення питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

Підозрювана ОСОБА_4 і її захисник адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання прокурора, заявивши про наявність всіх законних підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, посилаючись на його необґрунтованість і невмотивованість.

Розглядаючи клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули такі строки, а саме десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України відноситься до тяжкого злочину, при цьому, з дня його вчинення 17 травня 2002 року, минуло понад десять років, перебіг давності яких не зупинявся та не переривався з підстав, визначених ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За таких обставин суд вважає, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, 49 КК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про звільнення підозрюваної ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України закрити, у зв`язку із закінченням строків давності, звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1