№ провадження 1-кс/495/4040/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2017 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

22.12.2017 року слідчий Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на об`єкти нерухомості, а саме: їдальня, загальна площа 70,1 кв.м., конюшня, загальна площа 326,6 кв.м., конюшня, загальна площа 2334,8 кв.м., а також згідно (онновленого) договору куплі-продажу від 15 жовтня 2013 року, було придбано адмінбудівлю, загальною площею 484, 1кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
В клопотанні зазначено, що до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , 1982 року народження, про те, що 25 липня 2011 року між ним ОСОБА_4 директором ФГ «Голд-Сад» та ТОВ «Шаболат», місцезнаходження якого: Одеська область, Білгород-Дністровський район с. Шабо, вул. Леніна, 120 в особі директора ОСОБА_5 , було укладено попередній договір куплі-продажу об`єктів нерухомості, а саме: їдальня, загальна площа 70,1 кв.м., конюшня, загальна площа 326,6 кв.м., конюшня, загальна площа 2334,8 кв.м., а також згідно (онновленого) договору куплі-продажу від 15 жовтня 2013 року, було придбано адмінбудівлю, загальною площею 484, 1кв. м.
Розрахунки за вищевказані об`єкти продажу були здійсненні 23 серпня 2011 року, шляхом переведення коштів з рахунку ФГ «Голд-Сад» на рахунок ТОВ «Агрофірма «Шаболат», згідно накладної № 746 від 30 серпня 2011 року, виданої ТОВ «Агрофірма «Шаболат», де підставою виникнення був договір куплі-продажу від 25.07.2011 року, в сумі 59258,40 про що свідчить квитанція з банку.
09 жовтня 2013 року, згідно накладної № 127 від 08 жовтня 2013 року, було здійснено розрахунок шляхом переведення коштів з рахунку ФГ «Голд-Сад» на рахунок ТОВ «Агрофірма «Шаболат», згідно договору від 125 жовтня 2013 року, за адмінбудівлю (СТФ-2) в сумі 122742 грн, про що свідчить квитанція з банку.
Згідно раніше підписаних попередніх договорів купівлі-продажу підприємства зобов`язались належним чином оформито нотаріально договір купівлі-продажу вищезазначених об`єктів нерухомості у п`ятиденний термін дня сплати повної вартості об`єкта продажу. На той час директор ТОВ «Агрофірма «Шаболат», ОСОБА_5 для усунення усіх недоліків, що перешкоджали законному нотаріальному оформленню даних споруд, особисто зобов`язався привести у належний стан всю технічну документації.
30.08.2014 року на підставі попереднього договору купівлі продажу було здійснено акти приймання- передачі № 01/08, № 04/08, 08/04. Але ТОВ «Агрофірма «Шаболат» у належний стан технічну документацію не привела.
На протязі 2011-2017 року, з боку ОСОБА_4 , були внесені значні кошти у розвиток і реконструкцію кінного заводу, поміняні усі вікна, встановлені нові левади, відбудовано навіс для коней протяжністю 50 метрів, поміняні криші будівель, закуплені з багатьох кінних заводів України маточне поголів`я, а також закуплені жеребці загальною сумою 26000000 грн, відбудовані нові денники для коней в усіх конюшнях.
Далі, 28.10.2017 року, коли брат потерпілого ОСОБА_6 разом з племінником ОСОБА_7 знаходились на території кінного заводу до них підійшли 4 невідомі особи, яких вони до цього не бачили та погрожували їм. Після чого було викликано поліцію, а також зареєстровано повідомлення про злочин до ЄРДР.
У зв`язку з цим на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність в арешті зазначеного майна, у зв`язку з чим слідчий просить задовольнити клопотання.
Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, вважаю, що у його задоволенні необхідно відмовити виходячи с з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
Таким чином аналіз наведених вище норм, досліджених під час розгляду клопотання, дають підстави вважати, що клопотання слідчого є необґрунтованим та передчасним, так як у даному кримінальному провадженні відсутня особа, якій повідомлено про підозру, а також відсутні докази того, що зазначене вище нерухоме майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тому арешт майна може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав його власників, що є неприпустимим.
У зв`язку з наведеним вважаю, клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170, 171,172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Суддя: