Номер провадження 1-кп/754/87/17
Вирок
Іменем України
15 грудня 2017 року колегія суддів Деснянського районного суду м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця Бірунійського району Каракалпацької області

Узбецької РСР, узбека, громадянина Узбекистану,

з середньою освітою, неодруженого, не працюючого,

проживаючого в АДРЕСА_1 ,

не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України,
за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_6 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_5 ,

- захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8

представника потерпілого - ОСОБА_9

перекладачів - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИВ:
04 жовтня 2014 р. близько 22.30 год. ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання - у приватному будинку по АДРЕСА_1 , на побутовому грунті вчинив сварку із співмешканкою ОСОБА_14 . В цей час малолітній ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився в дитячому візку в кімнаті будинку, почав голосно кричати. ОСОБА_5 декілька разів звернувся до його матері ОСОБА_14 з вимогами заспокоїти дитину, однак остання на вимоги ОСОБА_5 жодним чином не відреагувала, у зв`язку з чим малолітній ОСОБА_15 продовжував голосно кричати, після чого у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя малолітньої дитини.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне позбавлення життя малолітньої дитини, ОСОБА_5 , знаходячись 04.10.2014р. близько 22.30 год. у приватному будинку АДРЕСА_1 , підійшов до дитячого візка, у якому знаходився малолітній ОСОБА_15 , взяв дитину на руки та долонею руки закрив отвори рота та носа останнього на протязі декількох хвилин, тим самим позбавивши дитину можливості дихати. Від механічної асфіксії в результаті закриття отворів рота та носа, на що вказують: ділянка «світлої» шкіри навколо отвору рота, крапкові крововиливи у язик від прикусу його яснами, крапкові крововиливи в слизові оболонки очей та губ, синюшність обличчя, з наявністю на цьому фоні внутрішньошкірних крапкових крововиливів, гостре здуття легенів, виражене повнокров`я судин внутрішніх органів з недокрів`ям селезінки, рідкий стан крові, множинні крапкові крововиливи у серозні та слизові оболонки внутрішніх органів, набряк легенів та головного мозку, набряк тканини головного мозку, наступила смерть потерпілого ОСОБА_15 .

ОСОБА_5 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті малолітньої дитини.

ОСОБА_5 винним себе не визнав і показав, що 04.10.2014 року о 23 годині по АДРЕСА_1 , де він проживав з ОСОБА_16 , дитина останньої почала плакати, він сказав ОСОБА_17 щоб заспокоїла і нагодувала дитину, вона цього не зробила, дитина продовжувала плакати. Тоді він долонею закрив дитині рота, потім долоню убрав, дитина продовжувала плакати, він хотів віддати дитину ОСОБА_17 , але вона не захотіла її брати. Він поклав дитину, яка продовжувала плакати, на ліжко біля ОСОБА_17 і пішов з будинку на вулицю. Через 10 хвилин з будинку вийшла ОСОБА_17 і сказала, що дитина спить. Вони з ОСОБА_17 покурили. Через 5 хвилин він повернувся до будинку і виявив, що дитина не дихає. Він запитав у ОСОБА_18 чому дитина не дихає, але вона нічого не відповіла, сиділа і плакала. Він зателефонував другу ОСОБА_19 , якого попросив допомогти відвезти дитину в лікарню. Потім ОСОБА_19 передзвонив, сказав, щоб вони з ОСОБА_17 виходили, що приїхало таксі. Вони з ОСОБА_17 вийшли і були затримані працівниками поліції. Вину не визнає і не допускає, що смерть дитини могла настати від його дій. Від працівників поліції він не намагався втекти.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 своєї вини, його вина в інкримінованому злочині повністю підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 показав, що 04.10.2014 р., коли він повертався з роботи приблизно о 20.00 годині, побачив на вулиці по дорозі додому свпівмешканця дочки ОСОБА_5 , який йшов додому. Потім він у свого сусіда вживав спиртні напої, після чого приблизно о 22 год. повернувся додому та ліг спати. Він чув, що його дочка з обвинуваченим сварилися, але не сильно, що вони казали один одному, він не чув, криків дитини він теж не чув. Наступного дня від медсестри він дізнався, що дитина - його онук - померла, від чого він не знав.

Свідок ОСОБА_20 показав, що, працюючи інспектором патрульної служби, отримав виклик, що по АДРЕСА_2 чекає заявник, який повідомив, що його товариш вбив дитину і попросив, щоб він допоміг йому від неї збавитись. Коли приїхали на місце, їх чекав заявник, за вказівкою якого вони зайшли за кут та побачили обвинуваченого та дівчину. Обвинувачений намагався втекти та був затриманий, в руках у нього був згорток, який він викинув, в ньому була мертва дитина. Дівчина потім взяла цей згорток та ходила з ним, щось кричала. Спочатку дівчина говорила, що дитина сама померла, а потім, що обвинувачений закрив їй рота.

Свідок ОСОБА_21 показала, що вона є тіткою і проживає в одному будинку з ОСОБА_18 , яка жила з ОСОБА_5 04.10.2014р. ОСОБА_18 була з ними, а приблизно о 23.00 годині вони пішли спати. ОСОБА_18 була з дитиною, обвинуваченого не було. Наступного ранку брату зателефонувала медсестра та повідомила, що ОСОБА_15 в морзі. ОСОБА_5 вона практично не бачила, він купляв памперси дитині та їжу, сварок вона не чула, один раз вона бачила, як ОСОБА_5 кинув за ноги дитину на диван, коли він лаявся з ОСОБА_18 за памперси, дитину живою вона бачила увечері, вона спала, не плакала. Як було вбито дитину вона не чула, також не чула ніяких сварок в кімнаті ОСОБА_18 , навіть, не чула, щоб дитина плакала. Після смерті дитини вона спілкувалась з ОСОБА_18 , яка сказала, що ОСОБА_5 закрив її в кімнаті і не випускав, може дитина жива, давай викличем швидку.

Свідок ОСОБА_22 показала, що 04.10.2014 року о 22.30 годині вона знаходилась за місцем проживання - в будинку АДРЕСА_1 , де на кухні готувала їжу своїй дитині, яка в цей час була одна в кімнаті. Коли дитина почала плакати, ОСОБА_5 пішов до кімнати, щоб її заспокоїти, дитина перестала плакати, ОСОБА_5 вийшов з кімнати і сів на кухні. Вона пішла до кімнати, де побачила, що дитина лежить на ліжку, зверху на дитині лежала подушка. Вона зняла з дитини подушку і побачила піну біля її рота, дитина не дихала. Вона вибігла з кімнати і почала кричати, ОСОБА_5 в цей час телефонував своєму другу, щоб той допоміг захоронити дитину. Вона намагалась покликати своїх родичів, але ОСОБА_5 не пускав її до них, працівників поліції вона не могла викликати, оскільки телефон весь час був у обвинуваченого. Потім зателефонував друг ОСОБА_5 , сказав виходити, ОСОБА_5 загорнув дитину у червону дитячу ковдру і вони вийшли з дитиною, але відразу під"їхав патруль поліції, ОСОБА_5 почав від них тікати і кинув дитину під паркан.

З даних протоколу огляду місця події від 05.10.2014р. - ділянки місцевості по вул.Бальзака, 12 в м.Києві, вбачається, що у вказаному місці було виявлено покривало червоного кольору, на асфальті були виявлені документи, а саме, свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт та інші документи на ім`я ОСОБА_14 (а.с. 62).

Відповідно до даних протоколу огляду трупа від 05.10.2014р., в кареті швидкої допомоги бригади АДРЕСА_3 було оглянуто труп хлопчика ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , при зовнішньому огляді трупа будь-яких ушкоджень не виявлено (а.с. 63).

Під час проведення слідчого експерименту від 05.10.2014р., ОСОБА_5 розповів, що став сваритись з батьком дружини, дитина була в кімнаті та почала плакати, він просив дружину декілька разів заспокоїти сина, після чого підійшов до дитини сам, взяв її на руки та прислонив долонь руки до ротової порожнини та носа дитини і тримав так руку, скільки часу, не пам`ятає. Потім він поклав дитину на ліжко, однак хлопчик ще проявляв ознаки життя, оскільки плакав, а він вийшов побалакати з батьком дружини. Коли повернувся до кімнати, дружина плакала та сказала, що дитини не жива, він це перевірив та злякався, зателефонував до свого товариша ОСОБА_19 , якому все розповів та попросив приїхати до них. Потім він взяв дитину і вони з дружиною пішли зустрічати товариша на АДРЕСА_4 . В подальшому, на місці - в кімнаті будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 вказав на ліжко та розповів, що взяв з нього дитину на руки, затулив їй своєю долонею ротову порожнину та тримав незначний проміжок часу, після чого поклав дитину на ліжко (а.с. 69-71).

Відповідно до даних висновків судово-медичних експертиз № 2479/2 від 05.10.2014р - 24.11.2014р., № 85/2479/2 від 25.11.2014р., смерть дитини ОСОБА_15 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від механічної асфіксії в результаті закриття отворів рота та носу, на що вказують: ділянка «світлої» шкіри навколо отвору рота, крапкові крововиливи у язик від прикусу його яснами, крапкові крововиливи в слизові оболонки очей та губ, синюшність обличчя, з наявністю на цьому фоні внутрішньошкірних крапкових крововиливів, гостре здуття легенів, виражене повнокров`я судин внутрішніх органів з недокрів`ям селезінки, рідкий стан крові, множинні крапкові крововиливи у серозні та слизові оболонки внутрішніх органів, набряк легенів та головного мозку, набряк тканини головного мозку. Закриття отворів рота та носа як вид механічної асфіксії має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя, між наявною механічною асфіксією в результаті закриття отворів рота та носа та настанням смерті мається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Будь-яких ушкоджень при судово-медичному дослідженні трупа дитини не виявлено, вказані патологічні зміни являються видовими ознаками конкретного виду механічної асфіксії. Така механічна асфіксія виникла при закритті долонею руки отворів рота та носу дитини віком 4 місяці на протязі декількох хвилин. Настання смерті близько 12-16 годин до вказаного часу - момент дослідження трупа дитини у морзі 05.10.2014р. (питання про час смерті з 23.00 годин 04.10.2014р. по 01.00 годину 05.10.2014р.). Дані судово-медичному дослідженні трупа дитини вказують на те, що дитина не годувалась на протязі попередніх 8-12 годин до настання смерті (а.с. 74-79).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_23 підтвердив висновки експертиз, зазначив, що причина смерті малолітнього ОСОБА_15 - механічна асфіксія в результаті закриття отворів рота і носа протягом 1,5-2 хвилин. Приблизно через хвилину після одночасного закриття рота і носа людина втрачає свідомість і не може чинити ніяких дій., в тому числі кричати.

Відповідно до даних висновку судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_5 на період інкримінованого діяння на будь-який психічний розлад, у тому числі тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, не страждав і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час проведення експертизи ОСОБА_5 на будь-який психічний розлад не страждав, здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, на хронічний алкоголізм та наркоманію не страждає і відповідного лікування не потребує (а.с. 94-95).

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за п.2 ч.2 ст. 115 КК України, оскільки він вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме малолітньої дитини.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_5 не затуляв дитині одночасно рот і ніс, у зв"язку з чим її смерть не могла наступилти в результаті його дій, суд вважає необгрунтованими, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами - показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_5 , висновку судово-медичної експертизи про причини смерті дитини, аналіз яких свідчить про те, що смерть дитини - ОСОБА_15 наступила в результаті дій обвинуваченого ОСОБА_5 , який затулив дитині одночасно отвори носа і рота долонею руки та утримував таким чином руку деякий час, що визнавав і сам обвинувачений під час проведення слідчого експерименту. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , коли вийшов на вулицю з трупом дитини, загорнутим у ковдру, і побачив працівників поліції, труп дитини викинув і намагався втекти, що також свідчить про вчинення ним вбивства малолітньої дитини.

Застосований ОСОБА_5 спосіб вбивства малолітньої дитини - затулив одночасно долонею отвори рота і носа і таким чином деякий час утримував - свідчить саме про умисне протиправне позбавлення дитини життя.

В судовому засіданні перевірялась шляхом допиту свідків, дослідження письмових доказів, аналізу показань обвинуваченого в суді і під час проведення слідчого експерименту, версія сторони захисту про причетність до вчинення умисного вбивства іншої людини, яка не знайшла свого підтвердження.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який не судимий, характеризується позитивно, і вважає за необхідне обрати йому покарання у виді п

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 у виді тримання від вартою.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий

Судді -