Справа № 417/3740/17
Провадження № 11-кп/782/463/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2018 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 25 жовтня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку,

встановила:
В ухвалі суду зазначено, що ОСОБА_6 звернувся з клопотанням, в якому просив роз`яснити питання повернення майна, яке вибуло з володіння прокуратури Луганської області.
Вироком Слов`яносербського районного суду Луганської області від 30.07.2013 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.364 КК України з конфіскацією ? частини майна двох банківських зливків.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 24.03.2014 року вказаний вирок приведений у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень ст.19 Конвенції ООН проти корупції», ухвалено вважати його засудженим без конфіскації майна.
Прокуратура Луганської області повідомила ОСОБА_6 , що вищезазначене майно знаходилось в бухгалтерії прокуратури Луганської області, яку захопили незаконні збройні формування, тому повернути майно немає можливості.

Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 29/0/38-14 від 12.09.2014 року змінено територіальну підсудність кримінальних проваджень, підсудних Слов`яносербському районному суду Луганської області на Марківський районний суд Луганської області. Проте, кримінальні провадження до Марківського районного суду Луганської області не передавались і вважаються втраченими.

Оскільки, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 вважається втраченим, воно не відновлене відповідно до вимог розділу VII Кримінального процесуального кодексу України, розгляд питання, пов`язаного з виконанням вироку, на думку суду першої інстанції є на даний час неможливим.
Крім того, судом зазначено, що заявник може звернутися за роз`ясненням ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 24.03.2014 року до суду, який ухвалив це рішення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить на підставі ч.2 ст.404 КПК України вийти за межі його апеляційних вимог, скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду його клопотання по суті.
Зазначає на підтримку своїх апеляційних вимог, що вироком від 30.07.2013 року Слов`яносербський районний суд Луганської області конфіскував належне йому майно два банківських злитка. 24.03.2014 року Менський районний суд Чернігівської області привів вказаний вирок у відповідність до законодавства України, зазначивши, що він засуджений без конфіскації майна.
У відповіді на його звернення, прокуратура Луганської області зазначила, що вищевказане майно знаходилось в бухгалтерії прокуратури Луганської області, яку захопили незаконні збройні формування, а тому виконати рішення Менського районного суду Чернігівської області та повернути майно не має можливості.
Суд, відмовляючи у відкритті провадження за його клопотанням зазначив, що кримінальне провадження вважається втраченим і не відновлювалось.
Вважає, що для роз`яснення судового рішення Менського районного суду Чернігівської області матеріали кримінальної справи не потрібні. Вирок був приведений судом у відповідність до законодавства України без матеріалів кримінальної справи.
Суд не обґрунтував, чому необхідні матеріали кримінального провадження, якщо роз`ясненню підлягає ухвала Менського районного суду Чернігівської області від 24.03.2014 року, яка не втрачена.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав ухвалу законною і обґрунтованою та просив залишити її без змін, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотивуючи своє рішення про відмову в задоволенні клопотання заявника про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, судом першої інстанції зазначено, що та обставина, як втрата кримінального провадження відносно ОСОБА_6 не дозволяє розглянути питання про виконання вироку в цій частині.

В той же час суд першої інстанції у своєму рішенні наполягає на тому, що заявник повинен звернутися за роз`ясненням судового рішення до Менського районного суду Чернігівської області, чим допустив явне протиріччя.

Крім того, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок.

Вирок був ухвалений Слов`яносербським районним судом Луганської області 30.07.2013 року. Менський районний суд Чернігівської області вирок не ухвалював, а тільки привів його у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень ст.19 Конвенції ООН проти корупції».
Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 29/0/38-14 від 12.09.2014 року змінено територіальну підсудність кримінальних проваджень, підсудних Слов`яносербському районному суду Луганської області на Марківський районний суд Луганської області.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення, а тому ухвалу необхідно скасувати на підставі ст.ст.411, 412 КПК України, а клопотання ОСОБА_6 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409,418 КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Марківського районного Луганської області від 25 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_6 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________ _______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3