Справа № 360/209/17-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт.Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001362 від 28 листопада 2016 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Небрат Бородянського району Київської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, який проживає в АДРЕСА_1 , неодруженого, має одну малолітню дитину, непрацюючого, раніше судимого за вироком Бородянського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року за ч.2 ст.309 КК України до двох років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:
27 листопада 2016 року, приблизно о 18-й годині, в с.Нове Залісся Бородянського району Київської області обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись на своєму подвір`ї по АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, маючи намір заподіяти тяжке тілесне ушкодження, схопив дерев`яну палицю і наніс нею ОСОБА_9 один удар в область шиї, чим спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя на час заподіяння, у вигляді забою гортані, перелому хрящів гортані посттравматичного характеру, набряку, гематоми лівої половини гортані, стенозу 4-5 ступеню, що призвело до дисметаболічної (гіпоксичної) енцефалопатії, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_2 , після тривалого лікування, ОСОБА_9 помер від отриманих тілесних ушкоджень, а саме від набряку-набухання головного мозку, який розвинувся на фоні постгіпоксичного ураження центральної нервової системи у вигляді вегетативного стану, виражених нейрон-трофічних розладів, як наслідок перенесеної травми горла у вигляді перелому лівої пластини щитоподібного хряща з розвитком механічної асфіксії.
Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе визнав частково. Суду, зокрема, пояснив, що 27 листопада 2016 року, приблизно о 17-й годині 45 хвилин, коли він був в себе вдома в приміщенні літньої кухні в АДРЕСА_1 , до нього зайшла його дівчина ОСОБА_10 , яку він покликав по телефону. Приблизно, за 5 хвилин хтось намагався зайти до них, і коли він відчинив вхідні двері, то в приміщення зайшов батько ОСОБА_11 ОСОБА_9 . Побачивши у ОСОБА_11 синець на обличчі, ОСОБА_9 став поводитися агресивно, розпитував хто заподіяв їй це ушкодження, пред`явив до нього ( ОСОБА_5 ) претензії, схопив його за барки, став наносити руками удари. Він ( ОСОБА_5 ) вибіг з приміщення у двір, а ОСОБА_9 , спочатку побіг за ним, а потім повернувся в приміщення і вийшов вже з ноутбуком, що належав його (обвинуваченого) сестрі. В цей час він ( ОСОБА_5 ) схопив палицю - держак від лопати і хотів вдарити нею потерпілого по правій руці, в якій був ноутбук, але палиця зачепилась за натягнутий дріт для білизни і удар прийшовся потерпілому у шию. ОСОБА_9 іще намагався забрати в нього цю палицю, але він ( ОСОБА_5 ) видер палицю і побіг, перестрибнувши через огорожу, на сусіднє подвір`я, а ОСОБА_9 разом зі своїм сином ОСОБА_12 , який під час цієї події стояв біля хвіртки, вийшли з двору і уїхали на таксі. Того ж вечора він зателефонував ОСОБА_9 , щоби той повернув йому ноутбук, але потерпілий відповів йому погрозою. Визнав, що, дійсно, за два тижні до цієї події в нього була конфліктна ситуація з ОСОБА_11 і він її вдарив по обличчю, у зв`язку з чим в неї з`явився синець. Стверджував, що він ненавмисно заподіяв ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження і вдарив потерпілого лише з метою забрати ноутбук.
При проведенні слідчого експерименту ОСОБА_5 на місці показав, яким чином і за яких обставин він наніс удар палицею ОСОБА_9 у передню частину правого плеча, що підтверджується відповідним протоколом від 24 січня 2017 року та відтвореним в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту. (т.1, а.40-43)
Крім того судом були досліджені такі докази.
Потерпіла ОСОБА_7 засвідчила суду, що 27 листопада 2016 року, приблизно о 17-й годині, додому повернувся її чоловік ОСОБА_9 , який був нетверезий. Він запропонував поїхати в с.Нове Залісся до ОСОБА_5 , який на той час зустрічався з їхньої дочкою ОСОБА_11 , що не подобалося ОСОБА_9 , тим більше, що ОСОБА_5 нібито побив ОСОБА_11 . Вона ( ОСОБА_7 ) з ОСОБА_9 , сином ОСОБА_12 і його дівчиною на таксі поїхали в с.Нове Залісся, де зупинились неподалік від будинків обвинуваченого і її матері, які проживають навпроти один одного. ОСОБА_9 зайшов у двір до ОСОБА_5 , а вона залишилась в таксі. Її син ОСОБА_13 , спочатку стояв біля подвір`я ОСОБА_5 , а потім крикнув, що батька вбивають і забіг у двір. Через декілька хвилин син вивів потерпілого з подвір`я і вони на таксі поїхали додому в сел.Бородянку. ОСОБА_9 розповів, що ОСОБА_5 боляче вдарив його палицею по шиї, він хрипів, але відмовився їхати в лікарню. Вдома ОСОБА_9 стало зле, його відправили до лікарні, де він перебував до дня смерті 15 лютого 2017 року. На даний час обвинувачений частково відшкодував їй завдані збитки в розмірі 7 тис. гривень.
Допитана як свідок ОСОБА_11 засвідчила в судовому засіданні, що 27 листопада 2016 року, коли вона була в с.Нове Залісся Бородянського району у своєї баби, яка проживає в будинку навпроти будинку ОСОБА_5 , то, приблизно, о 18-й годині їй зателефонував обвинувачений і покликав до себе. Вона зайшла до нього і вони в літній кухні разом стали дивитися фільм по ноутбуку. Через 5-10 хвилин хтось смикнув за ручку вхідних дверей і, коли ОСОБА_5 відчинив двері, то в приміщення зайшов її батько ОСОБА_9 . Побачивши в неї синець, ОСОБА_9 накинувся на ОСОБА_5 і вони стали боротися, а вона, злякавшись, вибігла з приміщення літньої кухні і заховалася за будинком. Вона не бачила, що відбувалося далі, а лише по характерному звуку здогадалась, що хтось від`єднав ноутбук від колонок. Потім вона побачила, що ОСОБА_9 тримається за шию, а її рідний брат ОСОБА_12 , який стояв на вулиці біля таксі, зайшов у двір і допоміг батькові вийти на вулицю, після чого вони уїхали на таксі. Коли вона підійшла до літньої кухні, то ОСОБА_5 викликав поліцію. Ноутбука в приміщенні вже не було, а ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_9 забрав його. Свідок підтвердила, що незадовго до цієї події в неї була конфліктна ситуація з обвинуваченим ОСОБА_5 , який вдарив її по обличчю, внаслідок чого в неї залишився синець.
Свідок ОСОБА_14 засвідчив суду, що 27 листопада 2016 року, приблизно о 17-й годині 40 хвилин, його батько ОСОБА_9 повернувся додому і зібрався їхати в с.Нове Залісся до ОСОБА_5 , оскільки дізнався, що обвинувачений побив його (потерпілого) дочку ОСОБА_15 . Вони всі разом: батько, мати, він, його дівчина і племінник на таксі поїхали в с.Нове Залісся, де ОСОБА_9 зайшов у двір до ОСОБА_5 . Через декілька хвилин він (свідок) також підійшов до подвір`я обвинуваченого і, побачивши, що між ОСОБА_9 і ОСОБА_5 склалася конфліктна ситуація, зайшов у двір, де побачив, як обвинувачений наздогнав потерпілого і вдарив його палицею держаком від лопати по шиї. Від удару ОСОБА_9 присів, а ОСОБА_5 кудись втік. Він ( ОСОБА_14 ) допоміг батькові дійти до автомобіля і вони повернулися додому. Ніякого ноутбука ні він, ні потерпілий не брали. Дорогою ОСОБА_9 став хрипіти.
При проведенні слідчого експерименту свідок ОСОБА_14 на місці показав, яким чином і за яких обставин обвинувачений ОСОБА_5 наніс удар палицею ОСОБА_9 - в ліву частину між шиєю і плечем, що підтверджується відповідним протоколом слідчої дії від 24 січня 2017 року і відтвореним в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту. (т.1, а.44-47)
Допитаний як свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні засвідчив, що увечері 27 листопада 2016 року він на автомобілі - таксі відвіз ОСОБА_9 з сім`єю в с.Нове Залісся, де ОСОБА_9 зайшов у якийсь двір. Приблизно, через 5-10 хвилин ОСОБА_9 вийшов з того двору і вони поїхали назад в сел.Бородянку. ОСОБА_9 дорогою хрипів, задихався, але в лікарню їхати відмовився. Потерпілий пояснив, що його вдарив власник будинку.
Свідок ОСОБА_17 засвідчила суду, що 27 листопада 2016 року, приблизно о 18-й годині, в с.Нове Залісся вона вийшла на вулицю і почула крики, які лунали з подвір`я її сусіда ОСОБА_5 . ОСОБА_9 нецензурно лаявся, а ОСОБА_5 крикнув: " ОСОБА_18 , віддай ноутбук!". Потім ОСОБА_5 вдарив потерпілого один раз по плечу палицею держаком від лопати, після чого ОСОБА_13 , який в цей час стояв біля хвіртки, зайшов у двір і вийшов з батьком до автомобіля, на якому вони уїхали. Коли ОСОБА_13 виходив з двору він щось тримав під курткою.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_19 засвідчила, що вона проживає в одному будинку зі своїм братом обвинуваченим ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , але декілька днів до 28 листопада 2016 року вдома була відсутня. Пізно увечері 27 листопада 2016 року їй повідомила мати по телефону, що обвинувачений ОСОБА_5 побився з ОСОБА_9 , і що пропав її ноутбук. Коли вона повернулася додому 28 листопада 2016 року, то виявила, що, дійсно, її ноутбука "АSUS" не було. Обвинувачений підтвердив, що він напередодні побився з ОСОБА_9 і що зник її ноутбук.
Як убачається з протоколу огляду місця події від 27 листопада 2016 року, в АДРЕСА_1 на подвір`ї, огородженому сіткою-рабицею, знаходяться будинок і приміщення літньої кухні, під час огляду виявлена і вилучена дерев`яна палиця довжиною, приблизно 1,5 метра. (т.1, а.27-32)
Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт.Бородянка Київської області, про що 21 лютого 2017 року складено відповідний актовий запис № 31. (т.1, а.106)
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1/Э, у ОСОБА_9 виявлені такі тілесні ушкодження: забій гортані, перелом хрящів гортані посттравматичного характеру, набряк, гематома лівої половини гортані, стеноз 4-5 ступеню, що призвело до дисметаболічної (гіпоксичної) енцефалопатії, які могли утворитися 27 листопада 2016 року від дії тупого предмету і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. (т.1, а.49-50)
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 5/Э, виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження не могли утворитися за обставин, вказаних в ході проведення слідчого експерименту від 24 січня 2017 року за участі ОСОБА_5 (т.1, а.51-52)
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 6/Э, виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитися у час і за обставин, вказаних в ході проведення слідчого експерименту від 24 січня 2017 року за участі свідка ОСОБА_14 (т.1, а.53-54)
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 30, смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від набряку-набухання головного мозку, який розвинувся на фоні постгіпоксичного ураження центральної нервової системи у вигляді вегетативного стану, виражених нейрон-трофічних розладів, як наслідок перенесеної травми горла у вигляді перелому лівої пластини щитоподібного хряща з розвитком механічної асфіксії. (т.1, а.209-214)
Допитана в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_20 підтвердила правильність зазначених висновків експертиз, засвідчивши також, що виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження виникли від горизонтального удару палицею в ліву середньо-нижню частину шиї потерпілого і, відповідно, ці ушкодження не могли виникнути від вертикального удару в праве плече чи праву руку, про що стверджував обвинувачений ОСОБА_5 під час допиту і в ході проведення слідчого експерименту.
В судовому засіданні також була оглянута дерев`яна палиця, якою, зі слів обвинуваченого ОСОБА_5 , він наніс удар ОСОБА_9 27 листопада 2016 року.
Згідно з витягом з кримінального провадження № 0000863, 19 серпня 2017 року до ЄРДР було внесено повідомлення ОСОБА_19 від 18 серпня 2017 року про те, що 27 листопада 2016 року невідома особа, перебуваючи в будинку по АДРЕСА_1 скоїла крадіжку ноутбука. (т.2, а.23)
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Суд критично ставиться до заперечень обвинуваченого ОСОБА_5 щодо його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме, в тій частині, що він вчинив злочин заподіяв потерпілому тяжке тілесне ушкодження з необережності.
При цьому суд враховує, що, як встановлено під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_5 , цілеспрямовано наносячи потерпілому ОСОБА_9 удар палицею в ділянку шиї, достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого, хоча і не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю буде фактично заподіяно ним потерпілому, а тому ОСОБА_5 має відповідати за той результат, який фактично було заподіяно, умисне тяжке тілесне ушкодження. Що стосується смерті потерпілого ОСОБА_9 , то в її настанні, дійсно, присутня лише необережна форма вини, бо хоча ОСОБА_5 і не бажав цього настання, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , що він наносив ОСОБА_9 удар палицею в ділянку правого плеча чи правої руки, а не в ліву частину шиї, повністю спростовуються висновками судово-медичних експертиз, які підтверджені і роз`ясненні в судовому засіданні експертом ОСОБА_20 , та показаннями свідка ОСОБА_14 , підтвердженими ним при проведенні слідчого експерименту.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , що під час нанесення удару палиця зачепилася за натягнутий дріт і тому, можливо, траєкторія руху палиці змінилася, також не спростовують висновків суду.
Крім того обвинувачений ОСОБА_5 в своїх запереченнях щодо його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, стверджував, що він застосував фізичне насильство до ОСОБА_9 лише у зв`язку з тим, що потерпілий намагався забрати з приміщення літньої кухні ноутбук, належний його (обвинуваченого) сестрі.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, що після закінчення сварки з ОСОБА_9 останній виніс з приміщення літньої кухні ноутбук, частково підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_17 і ОСОБА_19 , проте, на думку суду, ця обставина, на яку посилається обвинувачений, не має визначального значення для правової кваліфікації його дій.
Як встановлено судом, потерпілий ОСОБА_9 був батьком ОСОБА_11 , з якою ОСОБА_5 на момент події підтримував близькі стосунки, і яка в той час знаходилась в нього вдома. Як визнав обвинувачений, за деякий час до події він, дійсно, вдарив ОСОБА_11 по обличчю, внаслідок чого в неї залишився синець на обличчі. Приїзд ОСОБА_9 додому до ОСОБА_5 , з яким потерпілий був особисто знайомий, і до якого раніше заходив, був пов`язаний саме із застосуванням обвинуваченим насильства до ОСОБА_11 . Викладені обставини підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_11 і не оспорюються обвинуваченим ОСОБА_5 .
Оцінюючи викладене, враховуючи характер взаємовідносин між обвинуваченим ОСОБА_5 і потерпілим ОСОБА_9 , дійсні причини та конкретні обставини конфліктної ситуації, що виникла між ними, суд не вбачає підстав вважати, що в момент цієї конфліктної ситуації ОСОБА_5 знаходився в стані необхідної оборони і мав право на заподіяння шкоди потерпілому.
Направленість і сила, з якою ОСОБА_5 наніс удар палицею потерпілому, спричинивши, зокрема, перелом хрящів гортані, суд вважає обставинами, які також спростовують доводи обвинуваченого щодо справжніх мотивів і цілеспрямованості його дій.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який на момент вчинення цього злочину судимостей не мав, характеризується посередньо, постійної роботи не має, має малолітню дитину, має матір з інвалідністю 2-ї групи, що пов`язана з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.
Як пом`якшуючу покарання обставину суд враховує часткове відшкодування обвинуваченим завданих збитків.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.2 ст.121 КК України - у виді позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, вирок Бородянського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до двох років позбавлення волі, і відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, необхідно виконувати самостійно. Потерпіла ОСОБА_7 пред`явила до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди в розмірі 83 тис. 884 грн. 80 коп., яка складається з витрат на лікування, посилене харчування і поховання її чоловіка ОСОБА_9 , та про відшкодування моральної шкоди в розмірі 106 тис. 666 грн. 67 копійок. Також потерпіла просила стягнути з обвинуваченого витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 свій позов підтримала і викладене підтвердила; визнала, що ОСОБА_5 добровільно частково відшкодував їй збитки в розмірі 7 тис. гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов в частині відшкодування майнової шкоди визнав повністю, а в частині відшкодування моральної шкоди частково, в розмірі 50 тис. гривень.
Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому, зокрема, додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування стороннього догляду того.
Згідно зі ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Як убачається з наданих потерпілою товарних чеків (т.1, а.68-105), нею було витрачено за період лікування ОСОБА_9 з 27 листопада 2016 року по 15 лютого 2017 року на придбання медичних препаратів і лікарських засобів 64 тис. 434 грн. 12 коп., на придбання продуктів харчування 4 тис. 437 грн. 63 коп. і на поховання померлого ОСОБА_9 15 тис. 13 грн. 05 коп., а усього 83 тис. 884 грн. 80 копійок.
Як визнала потерпіла ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 добровільно відшкодував їй збитки в розмірі 7 тис. гривень.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої на відшкодування майнової шкоди 76 тис. 884 грн. 80 копійок. (83 тис. 884 грн. 80 коп. 7 тис. грн.)
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Суд погоджується з доводами потерпілої ОСОБА_7 , що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_5 їй була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з тяжким травмуванням і смертю її чоловіка ОСОБА_9 , у зміні в зв`язку з цим ритму її життя, неможливістю працювати в період перебування ОСОБА_9 на лікуванні, а тому суд вважає, що відповідно до ст.23 ЦК України потерпіла має право вимагати від обвинуваченого відшкодування моральної шкоди.
Водночас, зважаючи на характер і конкретні обставини злочину, вчиненого обвинуваченим, глибину душевних страждань потерпілої, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити ці вимоги потерпілої і стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь на відшкодування моральної шкоди 100 тис. гривень.
Відповідно до ордера від 09 лютого 2017 року адвокат ОСОБА_8 надавав потерпілій ОСОБА_7 правову допомогу під час судового провадження, а згідно з квитанціями від 21 серпня 2017 року, 20 вересня 2017 року і 09 жовтня 2017 року потерпіла понесла витрати на правову допомогу в розмірі 9 тис. гривень. (т.1, а.21, т.2, а.12-14)
Враховуючи, що відповідно до журналів судових засідань адвокат ОСОБА_8 , як представник потерпілої і цивільної позивачки ОСОБА_7 , приймав участь у судових засіданнях протягом 9 годин 59 хвилин, а також враховуючи додатковий час, витрачений адвокатом на підготовку позовної заяви, витребування доказів та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, відповідно до ст.120 і 124 КПК України, застосовуючи за аналогією положення Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах", суд вважає обґрунтованими вимоги потерпілої про відшкодування їй витрат на правову допомогу, а тому з ОСОБА_5 на користь потерпілої необхідно стягнути на відшкодування цих витрат 9 тис. гривень.
Оскільки потерпілою при зверненні до суду з позовною заявою був сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. (т.1, а.63), то з обвинуваченого необхідно стягнути на користь потерпілої на відшкодування цих витрат 1600 гривень.
Речові докази: дерев`яну палицю необхідно знищити, а DVD-диск із відеозаписом слідчих експериментів необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, вирок Бородянського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до двох років позбавлення волі, і відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, виконувати самостійно.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 76884 (сімдесят шість тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп. на відшкодування майнової шкоди, 100000 (сто тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, 9000 (дев`ять тисяч) грн. на відшкодування витрат на правову допомогу і 1600 (одну тисячу шістсот) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
В іншій частині позов ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Речові докази: дерев`яну палицю знищити, а DVD-диск із відеозаписом слідчих експериментів залишити в матеріалах кримінального провадження.
До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" і взяти ОСОБА_5 під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 08 листопада 2017 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддяОСОБА_21