Справа № 160/163/18
Провадження № 1-кс/160/16/18
У Х В А Л А

02 квітня 2018 року. смт. Локачі

Слідчий суддя Локачинського районного суду - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

представників скаржника - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу Локачинської районної ради на постанову від 04.09.2017 року слідчого СВ Локачинського ВП Горохівського ВП Головного управління Національної поліції України у Волинській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000183,
ВСТАНОВИВ:
26.03.2018 року до Локачинського районного суду надійшла скарга Локачинської районної ради на постанову від 04.09.2017 року слідчого СВ Локачинського ВП Горохівського ВП Головного управління Національної поліції України у Волинській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000183.

Свою скаргу скаржник мотивує тим, що 04.09.2017 року слідчим СВ Локачинського ВП Горохівського ВП Головного управління Національної поліції України у Волинській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000183 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, відповідно до ч.1 ст. 284 КК України.

Локачинська районна рада не погоджується із постановою слідчого вказуючи на те, що в ході досудового розслідування було встановлено, що гаражне приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить до спільної власності територіальних громад сіл та селища району (що підтверджується рішенням Локачинської районної ради №17/3 від 20.12.2007 року «Про уточнення переліку установ, організацій та нерухомого майна спільної власності, територіальних громад сіл та селища району» ).

Було виявлено факт пошкодження стіни гаражного приміщення і відсутність воріт. Вартість відновлювальних робіт становить 11117 грн. (Дефектний акт від 06.09.2017 року).

26.08.2017 року до відділення поліції звернувся громадянин ОСОБА_6 , який повідомив, що гаражне приміщення належало АТ "Ощадбанк" та слугувало приміщенням для схову автомобілів даної установи, проте згодом перейшло до комунальної власності, та повідомив, що безпосередньо приймав участь у будівництві гаража, та до цього часу має ключі від даного приміщення, внаслідок чого час від часу лишає там свій автомобіль. Також дав пояснення своїм діям, а саме сказав, що він виявив, що двері зігнуті, а у стіні наявне пошкодження у вигляді тріщини і внаслідок цього прийняв рішення зняти двері і залишити їх в своєму господарстві з метою недопущення подальшого пошкодження та можливого викрадення.

Слідчим було зроблено висновок про те, що ОСОБА_6 (котрий виламав і забрав додому двері від гаража) прямого умислу на таємне викрадення чужого майна не мав, а вчинив дані дії з метою збереження та не допущення пошкодження та розкрадання чужого майна.

Зазначається, що під час винесення оскаржуваної постанови було порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. Зокрема, з часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви та порушення кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено необхідної кількості слідчих дій спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Слідчим СВ Локачинського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 не було встановлено чи були у ОСОБА_6 будь-які законні підстави для пошкодження стіни гаражного приміщення і зриву дверей, транспортування та зберігання їх у приватному будинку. Не були вчинені інші процесуальні дії спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Просить скасувати постанову від 04.09.2017 року слідчого СВ Локачинського ВП Горохівського ВП Головного управління Національної поліції України у Волинській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000183.

Представники скаржника у судовому засіданні скаргу підтримали із підстав, зазначених у ній.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представників скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно, неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності та покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, яке підлягає спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) до схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за йо вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінального правового характеру.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Згідно з ч.1 п.3 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000183 було встановлено, що в діях ОСОБА_6 не вбачається складу злочину.

Слідчий у своїй постанові про закриття кримінального провадження послався лише на те, що в діях ОСОБА_6 не вбачається умислу на таємне викрадення чужого майна, а відтак і складу злочину. Такий висновок слідчим було зроблено лише на підставі наданих самим ОСОБА_6 показів, хоча він повинен був допитати ще і всіх свідків по даному факту.

Зокрема слідчим не дано належної правової оцінки тим фактам, що ОСОБА_6 зізнався в тому, що шляхом пошкодження стіни гаражного приміщення демонтував двері і відвіз їх до себе додому, що він не мав ніяких прав розпоряджатися гаражним приміщенням. Дане приміщення відноситься до спільної власності територіальних громад сіл та селища району з 2007 року. За цей час договору з ОСОБА_6 на користування даним приміщенням не укладалося, ключі від даного приміщення він тримав в себе незаконно, оскільки повинен був їх віддати.

Таким чином, встановлено, що при проведенні досудового слідства, слідчий неповно встановив всі обставини кримінального правопорушення та передчасно і необґрунтовано виніс постанову про закриття кримінального провадження, ним не вичерпано всі можливості здобуття доказів скоєння злочину, неповно досліджено та не дано належної правової оцінки всім доказам у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим необґрунтовано закрито кримінальне провадження, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 91, 92, 306, 307 КПК України,

постановив :
Скаргу Локачинської районної ради на постанову від 04.09.2017 року слідчого СВ Локачинського ВП Горохівського ВП Головного управління Національної поліції України у Волинській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000183, задовольнити.

Постанову слідчого СВ Локачинського ВП Горохівського ВП Головного управління Національної поліції України у Волинській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000183 від 04.09.2017 року - скасувати.
Ухвалу направити в Локачинське ВП Горохівського ВП Головного управління Національної поліції України у Волинській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1