Справа № 442/3722/17
Провадження № 1-кс/442/137/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2018 року м. Дрогобич

слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дрогобичі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, суд,-
в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна останнього. В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.07.2017 року задоволено клопотання слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області про арешт майна, накладено арешт на майно, яке вилучено під час обшуку в гаражному приміщенні, що на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_4 де було вилучено, а згодом накладено арешт на майно, яке йому належить на праві приватної власності, що перераховане в ухвалі суду, всього в кількості 89 найменувань. Арешт просить скасувати, оскільки арештовані предмети не є речовими доказами в кримінальному провадженні, такий арешт є не обґрунтований та відпала потреба у застосуванні такого заходу.

Оглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про скасування арешту майна , яке перебуває у добросовісному користуванні громадянина ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, представник ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд клопотання без його участі та участі його довірителя, просив таке задоволити.
Слідчий Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 подав суду заяву про проведення розгляду клопотання без його участі.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно.
Так, відповідно до ст.174 КПК України, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судовою провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Розглядаючи дане клопотання суд встановив, що 05.07.2017 року, що слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області накладений арешт на майно, яке вилучено під час обшуку в гаражному приміщенні, що на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_4 , де було вилучено, а згодом накладено арешт на майно, яке йому належить на праві приватної власності, що перераховане в ухвалі суду, всього в кількості 89 найменувань.
На даний час у кримінальному провадженні, в межах якого накладався арешт, встановлена особа, котра вчинила кримінальне правопорушення, а саме - ОСОБА_6 , якому оголошено підозру у вчиненні ряду злочинів. На даний час встановлено, що вилучені з гаражного приміщення, яким користується ОСОБА_4 предмети в кількості 89 найменувань не є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та не носять на собі слідів злочину. Крім цього, ОСОБА_4 має статус свідка в кримінальному провадженні, в межах якого було накладено арешт на його майно.

Між тим, ст.22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб
Кримінальне процесуальне законодавство передбачає арешт тільки того майна, власником якого є підозрюваний, обвинувачений або неосудна особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Накладення арешту на майно іншого власника є грубим порушенням Конституції України, загальних засад кримінального провадження, в частині недоторканості права власності.
Такий вид заходу кримінального провадження як арешт майна можливий лише щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у своєму клопотання до суду надав належні та достовірні докази, що вилучені речі є його власністю, всі необхідні процесуальні дії з арештованими речами проведені, таким чином доводиться, що відпала необхідність застосування арешту на вище зазначені речі у відповідності до вимог ч.1 ст.174 КПК України .
Керуючись. ст.ст.170-174 КПК України, суд

постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити .
Скасувати арешт майна, яке було вилучено з гаражного приміщення, що на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 усього 89 найменувань, що вказані в ухвалі слідчого судді від 05 липня 2017 року, та яке належить ОСОБА_4 /
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1