Справа № 646/3064/17
№ провадження 1-кс/646/5328/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.11.2017 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000324 від 13 квітня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ст. 372, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:
10 листопада 2017 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи своє клопотання, слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, обіймаючи посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області, являючись службовою особою та працівником правоохоронного органу, наділеним повноваженнями представника влади, маючи на меті штучне підвищення особистих показників та створення хибного уявлення про позитивні результати своєї роботи, шляхом збільшення відсотку розкриття кримінальних правопорушень, вступив у злочинну змову зі старшим слідчим слідчого відділу Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , яка здійснювала з 12.04.2017 на підставі доручення начальника СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000542 від 17.02.2017 за фактами незаконних заволодінь транспортними засобами автомобілями ВАЗ «210934», державний номерний знак НОМЕР_1 , та ВАЗ «21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, а також заступником начальника відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 та оперуповноваженими відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , разом з якими вчинив ряд дій, спрямованих на притягнення завідомо невинуватого ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності.

Діючи на забезпечення раніше узгодженого з ОСОБА_5 та іншими особами плану злочинних дій, заступник начальника відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , являючись працівником правоохоронного органу, наділеним повноваженнями представника влади, під час здійснення своїх службових обов`язків, спрямованих на виявлення та розкриття кримінальних правопорушень, 12.04.2017 близько 11 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні Київського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Алчевських 49, м. Харків, явно виходячи за межі наданих йому службових повноважень та перевищуючи їх, спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження, з метою примусити останнього оговорити себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України. Розуміючи, що одних лише зізнавальних показів щодо причетності ОСОБА_12 до інкримінованих злочинів буде недостатньо для притягнення його до кримінальної відповідальності, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими особами, із застосуванням фізичної сили та спецзасобів кайданок штучно відтворив відбитки пальців рук ОСОБА_12 на поверхні державних номерних знаків НОМЕР_1 , після чого передав їх іншим співзмовникам злочину для подальшого проведення слідчих дій.

Продовжуючи реалізацію єдиного злочинного наміру, ОСОБА_5 , діючи у групі зі старшим слідчим слідчого відділу Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 та оперуповноваженими відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за попередньою змовою з заступником начальника відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , достовірно знаючи вимоги статей 103-106, 223 КПК України щодо фіксування ходу і результатів проведення процесуальної дії, з метою створення враження нібито здобутих під час досудового розслідування кримінального провадження №0000542 доказів обвинувачення, 12.04.2017 в період часу з 19 год. 40 хв. до 20 год. 00 хв. в ході проведення огляду приміщення гаражу за місцем проживання ОСОБА_12 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , підкинули державні номерні знаки автомобіля ВАЗ «210934» серії НОМЕР_1 , а також електричний автомобільний насос золотистого кольору в чохлі темно-синього кольору.

Реалізуючи єдиний злочинний умисел ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що ОСОБА_12 жодним чином не має відношення до скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, а також розуміючи, що докази причетності ОСОБА_12 до інкримінованих злочинів створені штучно, знаходячись 02.08.2017 о 10 год. 20 хв. за адресою: вул. Світло Шахтаря, 4/6, м. Харків, у порушення вимог ст. 276 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, попередньо ввівши в оману процесуального керівника прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_13 , незаконно повідомила ОСОБА_12 про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме незаконному заволодінні транспортними засобами, вчиненому повторно.

Також, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області, являючись службовою особою та працівником правоохоронного органу, наділеним повноваженнями представника влади, маючи на меті штучне підвищення особистих показників та створення хибного уявлення про позитивні результати своєї роботи, шляхом збільшення відсотку розкриття кримінальних правопорушень, вступив у злочинну змову зі старшим слідчим слідчого відділу Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , яка здійснювала з 12.04.2017 на підставі доручення начальника СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000542 від 17.02.2017 за фактами незаконних заволодінь транспортними засобами автомобілями ВАЗ «210934», державний номерний знак НОМЕР_1 , та ВАЗ «21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, а також заступником начальника відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 та оперуповноваженими відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , разом з якими вчинив ряд дій, спрямованих на притягнення завідомо невинуватого ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності.

Діючи на забезпечення раніше узгодженого з ОСОБА_5 та іншими особами плану злочинних дій, заступник начальника відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , являючись працівником правоохоронного органу, наділеним повноваженнями представника влади, під час здійснення своїх службових обов`язків, спрямованих на виявлення та розкриття кримінальних правопорушень, 12.04.2017 близько 11-00 год., знаходячись у приміщенні Київського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Алчевських 49, м. Харків, явно виходячи за межі наданих йому службових повноважень та перевищуючи їх, умисно наніс ОСОБА_12 два удари кулаком правої руки в область правого міжребер`я та один удар в область грудної клітини справа, з метою примусити останнього оговорити себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України. Розуміючи, що одних лише зізнавальних показів щодо причетності ОСОБА_12 до інкримінованих злочинів буде недостатньо для притягнення його до кримінальної відповідальності, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими особами, із застосуванням фізичної сили та спецзасобів кайданок штучно відтворив відбитки пальців рук ОСОБА_12 на поверхні державних номерних знаків НОМЕР_1 , після чого передав їх іншим співзмовникам злочину для подальшого проведення слідчих дій.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2441-Ая/17 від 14.04.2017 у ОСОБА_12 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: садни та тлі синця на передній поверхні грудей праворуч в області проекції 6-7 міжребер`я та у ділянці проекції правого променево-зап`ясткового суглобу по його променевій поверхні, які відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Окрім цього, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області, являючись службовою особою та працівником правоохоронного органу, наділеним повноваженнями представника влади, маючи на меті штучне підвищення особистих показників та створення хибного уявлення про позитивні результати своєї роботи, шляхом збільшення відсотку розкриття кримінальних правопорушень, вступив у злочинну змову зі старшим слідчим слідчого відділу Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , яка здійснювала з 12.04.2017 на підставі доручення начальника СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000542 від 17.02.2017 за фактами незаконних заволодінь транспортними засобами автомобілями ВАЗ «210934», державний номерний знак НОМЕР_1 , та ВАЗ «21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, а також заступником начальника відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 та оперуповноваженими відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , разом з якими вчинив ряд дій, спрямованих на притягнення завідомо невинуватого ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності.

Діючи на забезпечення раніше узгодженого з ОСОБА_5 та іншими особами плану злочинних дій, ОСОБА_7 , з метою створення враження щодо причетності ОСОБА_12 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, а також штучного створення доказів обвинувачення, склала офіційний документ протокол огляду місця події від 12.04.2017, до якого внесла завідомо неправдиві відомості щодо виявлення та вилучення у приміщенні гаражу ОСОБА_12 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , речових доказів, а саме: державних номерних знаків автомобіля ВАЗ «210934» серії НОМЕР_1 та електричного автомобільного насосу золотистого кольору в чохлі темно-синього кольору, а також дані щодо нібито присутності під час проведення слідчої дії в якості понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

На думку слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 , ніж тримання під вартою, у даному кримінальному провадженні є недостатніми для запобігання не виконання ним процесуальних обов`язків, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник і підозрюваний вважали, що не має підстав для застосування найбільш суворого виду запобіжного заходу, вважали достатнім запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2017 року за №0000324 за ознаками злочинів передбачених ч.2 ст. 28 ст. 372, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

31.10.201 7 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ст. 372, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366КК України.

В обґрунтування доведеності підозри щодо ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , речовими доказами, матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, в т.ч. які на даний час не розсекречені, а також іншими доказами, здобутими під час здійснення досудового розслідування.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

- вік та стан здоров`я підозрюваного;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

- наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання;

- репутацію підозрюваного;

- майновий стан підозрюваного;

- наявність судимостей у підозрюваного;

- дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наявними в матеріалах клопотання документами підтверджено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 висунуто підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, які за ступенем тяжкості відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких, і законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на до 10 років.

Згідно оголошеної підозри, ОСОБА_5 не вчиняв активних злочинних дій і не застосував протиправне насилля.

Що стосується особистої ситуації підозрюваного, то він є громадянином України, з вищою освітою, не судимий, має постійне місце проживання, за якими характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки проживає в родині з батьками, які потребують сторонньої допомоги.

Згідно з ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Слідчий суддя не приймає до уваги твердження прокурора про можливість сховати або знищити докази, оскільки на думку сторони обвинувачення на даний час здобуто достатньо доказів доведеності вини підозрюваного.

Слідчий суддя критично відноситься до повідомлення прокурора про вилучення в будинку, за місцем проживання підозрюваного, якоїсь рослинної речовини, і вважає необхідним відзначити, що доказів порушення ним умов застосованих запобіжних заходів за іншим обвинуваченням суду не надано.

Таким чином, проаналізувавши всі вищевказані обставини, приходжу до висновку, що під час розгляду даного клопотання стороною обвинувачення не було надано достатніх та належних доказів на підтвердження обставин, що свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому підстав для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у даному випадку не вбачається.

Разом з тим, враховуючи таку обставину, як міцність соціальних зв`язків підозрюваного, приходжу до висновку, що разом з іншими обставинами особистої ситуації підозрюваного та обґрунтованою підозрою у вчиненні ним інкримінованого злочину, є підстави для обрання відносно нього такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання - відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим;

5) здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування, свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу внутрішніх справ за місцем проживання останнього.

Строк дії ухвали по 31 грудня 2017 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1