Справа № 449/1018/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/786/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретарів судових засідань - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу директора ТзОВ «Деметра-Україна» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 19.09.2017 року, по матеріалах кримінального провадження № 0000015 внесеного в ЄРДР 25.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, якою задоволено клопотання прокурора про арешт майна земельної ділянки, посіву та вражаю соняшника на цій ділянці, як речових доказів по кримінальному провадженню,
за участю:
прокурора Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 ,
директора ТзОВ « Деметра-Україна» - ОСОБА_6 ,

представника ТзОВ « Деметра-Україна» - ОСОБА_8 ,

встановила :
Ухвалою слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 19.09.2017 року, задоволено клопотання прокурора Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні №0000015, а саме земельну ділянку загальною площею 52 га (місцезнаходження - поза межами с.Дунаїв у межах Дунаївської сільської ради Перемишлянського району Львівська обл.)

Накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000015 внесеному в ЄРДР 25.07.2017 року:

1.1 земельну ділянку загальною площею 52 га.:

Місцезнаходження - поза межами с. Дунаїв у межах Дунаївської сільської ради (Перемишлянський район, Львівська обл.)

1.2 посіви та врожай соняшника на земельній ділянці, зазначеній у п.1.1.

2. Заборонено будь-яким чином:

2.1 відчужувати, розпоряджатись та користуватись (зокрема, збирати, пошкоджувати, знищувати) вищезазначеними посівами та врожаєм на земельній ділянці, зазначеній у п.1.1;

2.2 відчужувати, переробляти, обробляти та псувати земельну ділянку, зазначену у п.1.1.

3. Дозволено здійснити тимчасове вилучення врожаю соняшника шляхом збору та перевезення врожаю з вищезазначеної земельної ділянки.

4. Доручено виконання ухвали наступним особам:

5.1. В.о. начальника слідчого відділення Перемишлянського відділення поліції Золочівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Львівській області капітану поліції ОСОБА_9 .

5.2 Прокурору Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 .

6. Контроль за кількістю та якістю арештованого врожаю соняшника покладено на відділ агропромислового розвитку Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області (вул. Привокзальна, буд. 2, м. Перемишляни, Львівська обл.).

7. Арештоване майно (земельну ділянку, посіви та врожай соняшника) передано на зберігання службовим особам Дунаївської сільської ради Перемишлянського району Львівської області.

На вказану ухвалу подав апеляційну скаргу директорТзОВ «Деметра-Україна» - ОСОБА_6 , який просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання прокурора про накладення арешту на речові докази по кримінальному провадженню.
Покликається, що ухвала суду першої інстанції прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме: неправильне застосування підстав для арешту майна, передбачених законом; відсутність ознак злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України; неповідомлення власника майна, про розгляд справи про арешт майна.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ТзОВ «Деметра-Україна» у 2017 році розпочала процедуру оформлення договорів на користування земельними ділянками та їх використання на території Дунаївської сільської ради Перемишлянського району Львівської області. В червні 2017 року за результатами перевірки було встановлено факт використання ТзОВ « Деметра-Україна» земельної ділянки загальною площею 19,6532 га без належних правовстановлюючих документів і 01.06.2017 року складено протокол про адміністративне правопорушення на керівництво Товариства з накладенням штрафу в 850 гривень. В подальшому по факту самовільного зайняття земельної ділянки було порушено кримінальне провадження № 0000015, яке внесеного в ЄРДР 25.07.2017 року за ч.1 ст. 197-1 КК України.
Апелянт зазначає, що прокуратура не взяла до уваги факт, що Товариство незаконно використовує земельну ділянку площею 19,6532 га, а арешт на посів соняшника накладено на площу 52 га. Такі дії прокуратури можуть завдати шкоди Товариству у зв`язку з втратою врожаю. Однак в клопотання прокурора не відображено розмір шкоди, завданим даним кримінальним правопорушенням, не вказано осіб, яким пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, це попри те, що встановлено власника майна -ТзОВ «Деметра-Україна».

Апелянт вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт врожаю, а слідчий суддя дав неналежну оцінку сукупності отриманих доказів. Адже накладаючи арешт на врожай в кінці вересня, слідчим суддею не було враховано, що саме у вересні настає час збирати врожай соняшника та у разу несвоєчасного проведення жнив, всі посіви будуть втрачені та Товариству буде заподіяна значна шкода.
Апелянт зазначає, що накладаючи арешт також і на земельні ділянки прокурором не встановлено, а слідчим суддею не з`ясовано: межі земельних ділянок, не визначено їх на місцевості, не зазначено кадастрові номера, не досліджено будь-які документи на підтвердження законності перебування та власності цих ділянок.
Апелянт покликається, що основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, можна вважати право власності на землю (право користування землею). Однак прокурором не вказано, а судом не встановлено, яким чином Товариство має відчужити державну землю і що забезпечує цей арешт землі. Прокурором в клопотанні не доведено вартості майна, яке належить арештувати, його кількості, в зв`язку з чим слідчий суддя був позбавлений можливості зробити висновок щодо співрозмірності вартості майна розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Заслухавши доповідь судді, думку директора Товариства, підтриману представником Товариства, які просили скасувати ухвалу суду першої інстанції та задоволити апеляційну скаргу, міркування прокурора про залишення ухвали суду першої інстанції без зміни, а апеляційної скарги - без задоволення, перевіривши матеріали клопотання та кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Також, ч. 2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України є земельна ділянка як об`єкт права власності. Земельна ділянка - це частина земельної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами суб`єктів власності. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки (ст. 79 Земельного Кодексу).
При винесенні ухвали судом першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього доказів в матеріалах кримінального провадження.

Як з`ясовано в суді першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції по факту самовільного зайняття земельної ділянки було порушено кримінальне провадження № 0000015, яке внесеного в ЄРДР 25.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України (а.с.7)
Згідно ухвали слідчого судді, 18.09.2017 року до суду надійшло клопотання прокурора Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , про накладення арешту на речовий доказ у кримінальному провадженні №0000015 від 25.07.2017 року, а саме земельну ділянку загальною площею 52 га (місцезнаходження - поза межами с. Дунаїв у межах Дунаївської сільської ради Перемишлянського району Львівська обл.) . Клопотання мотивоване тим, що 24.07.2017 року в Перемишлянський відділ Золочівської місцевої прокуратури надійшло звернення про те, що виявлено факт самовільного зайняття земельної ділянки резервного фонду Дунаївської сільської ради площею 52 га. Під час проведеним оглядом місця події встановлено, що дана земельна ділянка повністю зорана, здискована та засіяна соняшником. В ході розслідування кримінального провадження було встановлено, що 01.06.2017 року заступником начальника управління начальником відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування ОСОБА_10 у присутності директора ТзОВ «Деметра-Україна» ОСОБА_6 , було здійснено перевірку вимог земельного законодавства на території Дунаївської сільської ради, Перемишлянського району Львівської області, якою встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 19,6532 га, яку використовує ТзОВ «ДиметраУкраїна» без належних правоустановчих документів на вказану земельну ділянку, окрім цього на керівника ТзОВ «ДиметраУкраїна» ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного штрафу у розмірі 850 гривень. Окрім цього 06.06.2017 року директору ТОВ «Диметра-Україна» ОСОБА_6 було вручено припис, щодо усунення порушень вимог земельного законодавства відповідно до чинного законодавства України, не допускати порушень вимог передбачених Земельним Кодексом України при вирощуванні соняшника.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що до клопотання були долучені ксерокопії наступних документів:
- витягу з кримінального провадження № 0000015 внесений в ЄРДР 25.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України про звернення, яке надійшло від Дунаївської сільської ради про виявлення факту самовільного зайняття земельної ділянки резервного фонду Дунаївської сільської ради площею 52 га (а.с.7);
- звернення від Дунаївської сільської ради від 24.07.2017 року (а.с.8);
- протоколу огляду місця події від 26.07.2017 року(а.с.9-11);
- копії з карти д Дунаївської сільської ради місця розташування земельної ділянки площею 52 га (а.с.12);
- акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 01.06.2017 р. 02.06.2017 р. (а.с.13);
- протоколу про адміністративне правопорушення від 01.06.207 року накладеного на ОСОБА_6 за порушення ст..ст. 125,211 ЗК України(а.с.14);
- припису від 06.06.2017 року (а.с.15);
- постанови про визнання речовим доказом - земельної ділянки площею 52 га (а.с.18).
Слідчий суддя проаналізувавши наявні в матеріалах клопотання документи підставно прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
В суді апеляційної інстанції встановлено, що апелянтом не надано будь-яких підтверджуючих офіційних документів про те, що арештоване майно земельна ділянка, врожай та посів на ній належить апелянту, немає таких даних і в матеріалах кримінального провадження.
Покликання апелянта, що накладення арешту на речові докази призведе до втрати врожаю не знайшли свого підтвердження, адже слідчий суддя в ухвалі в п.3 дозволив здійснити тимчасове вилучення врожаю соняшника шляхом збору та перевезення врожаю з земельної ділянки зазначеної в п.1.1.

В ухвалі слідчий суддя акцентував увагу на тому, що даний арешт посівів та врожаю соняшнику, а також земельної ділянки, потрібен для проведення, зокрема, огляду цієї ділянки та визначення заподіяної самовільним її зайняттям шкоди, які мають провести спеціалісти Головного Управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області.

Таким чином покликання апелянта про те, що слідчим суддею неналежним чином досліджені матеріали кримінального провадження, не відповідають дійсності. Всі наявні в кримінальному провадженні фактичні дані слідчим суддею першої інстанції були враховані. Правових підстав для скасування арешту на земельну ділянку на підставі вимог ст. 170 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Зважаючи на вищезазначене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора у накладені арешту на майно земельну ділянку, посіви, врожай соняшника, як речові докази по справі, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, забезпечив збереження врожаю, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Колегія суддів не вбачає будь-якої невідповідності висновку суду першої інстанції нормам КПК України та фактичним обставинам кримінального провадження, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді..

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу директора ТзОВ «Деметра-України» ОСОБА_6 - залишити без задоволення

Ухвалу слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 19.09.2017 року, по матеріалах кримінального провадження № 0000015 внесеного в ЄРДР 25.07.2017року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1КК України, про арешт майна земельної ділянки, як речового доказу по кримінальному провадженню - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: