490/9744/17 09.11.2017
н/п 1-в/490/338/2017
Справа № 490/9744/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_3 про звільнення від покарання на підставі ЗУ "Про амністію у 2016 році"
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4
засуджений ОСОБА_3
встановив:
03 листопада 2017 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява від засудженого ОСОБА_3 , в якій останній просить звільнити його від покарання, призначеного вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.12.2016 на підставі ЗУ "Про амністію у 2016 році", посилаючись на ст. 4 вказаного закону, як такий, що відбув половину призначеного строку покарання та має бабусю похилого віку.

Вислухавши думку засудженого на підтримку клопотання, думку прокурора, який вважав за можливе частково заяву засудженого задовольнити та звільнити його від покарання за ст. 4 ЗУ "Про амністію у 2016 році", дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про амністію у 2016 році" підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про амністію у 2016 році" звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми;

б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом;

в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572;

ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" );

е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР;

є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Дослідженими матеріалами встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий, в останнє засуджений вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.12.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі. Строк покарання засудженому обчислюється з 21 липня 2016 року, та у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України засудженому зарахованоу строк відбуття покарання у виді позбавлення волі, строк попереднього увязнення з 21 липня 2016 року по 07 грудня 2016 року включно із розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 25.10.2017 року вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.12.2016 року стосовно ОСОБА_3 залишено без змін, в порядку ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано ОСОБА_3 строк попереднього увязнення з 08 грудня 2016 по 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день порпереднього увязнення за два дні позбавлення волі, з 21 червня 2017 року по 25 жовтня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього увязнення за один день позбавлення волі.

Із здійсненого судом розрахунку вбачається, що, засуджений ОСОБА_3 станом на 09.11.2017 року відбув більше половини призначеного строку основного покарання, водночас, не підпадає до переліку осіб, зазначених у статті 1 ЗУ "Про амністію у 2016 році", які підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, з підстави перпедбаченої ст. 4 Закону, що виключає можливість застосування вказаного Закону до засудженого.

На підставі наведеного, заява засудженого ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ЗУ "Про амністію у 2016 році", ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про застосування щодо нього ЗУ "Про амністію у 2016 році" відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1