Справа № 148/1777/17
Провадження №1-кп/148/254/17
27 жовтня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
02 серпня 2017 року близько 11:00 год. ОСОБА_4 перебуваючи в дворі одного із будинків по вул. Незалежності в м. Тульчині помітив на столі мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 , після чого в нього виник умисел на заволодіння вказаним мобільним телефоном. Реалізовуючи свій злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , діючи умисно та відкрито для ОСОБА_6 , яка в цей час спостерігала за його діями, викрав мобільний телефон марки «Nokia 108», вартістю відповідно до висновку експерта № 971 від 14.09.2017 року 533,34 гривень, в якому знаходилась сім-карта «Київстар» вартістю 15 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 548,34 гривень. Після заволодіння вказаним мобільним телефоном ОСОБА_4 вимкнув його, викинув з нього сім-карту та залишив для власного користування,розпорядившись викраденим в такий спосіб на власний розсуд, хоча був в змозі встановити власника мобільного телефону.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
З обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 27 вересня 2017 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 під час досудового розслідування.
За змістом даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, укладеної з підозрюваним ОСОБА_4 ,визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, їй зрозумілі. Просила угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав можливим затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.
У пункті 1 ч.1 ст.468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч.3ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Суд в порядку ст. 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін угоди, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Форма та зміст угоди про примирення відповідають вимогам статті 471 КПК України. Зазначене в угоді узгоджене сторонами угоди покарання для обвинуваченої встановлене в межах санкції ч.1 ст. 186 КК України, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб і відповідають вимогам КПК України та КК України.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення обов`язки, очевидно можливі для виконання.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.
Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 27 вересня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 і призначення обвинуваченному узгодженого сторонами покарання.
Процесуальні витрати слід стягнути з ОСОБА_4 відповідно до ст.124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 473-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 вересня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят гривень).
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта в сумі 395,48 грн.(триста дев`яносто п`ять гривень сорок вісім копійок).
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України протягом 30-ти днів з моменту проголошення до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1