Справа № 361/504/18
Провадження № 1-кп/361/323/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Із обвинувального акта вбачається, що у вечірній час 03.01.2018, під час спільного з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вживання алкогольних напоїв у квартирі АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на відкрите викрадення наявної у ОСОБА_8 золотої каблучки. З метою реалізації протиправного наміру ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливого мотиву, ініціював конфлікт з ОСОБА_8 , під час якого завдав тому удари по тулубу і нижніх кінцівках. Подолавши таким чином волю ОСОБА_8 до опору, обвинувачений близько 18 години 05 хвилин 03.01.2018 в одній із кімнат квартири АДРЕСА_2 зняв з пальця його правої руки каблучку із золота 585 проби вагою 1,3 грами вартістю 1 105 грн., після чого підняв з підлоги мобільний телефон марки «Samsung Х-620» з ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 130 грн., що випав у потерпілого під час застосування до нього фізичної сили. З відкрито викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, розпорядився ним за власним розсудом, своїми діями завдав ОСОБА_8 матеріальні збитки в розмірі 1 235 грн.
В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено розлиті синці в області лівого плеча та лівого стегна, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 08 від 09.01.2018, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Після завершення досудового розслідування 23.01.2018 між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та сторони дійшли згоди стосовно призначення йому покарання за вказаною статтею у виді чотирьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком два роки і покладенням на засудженого передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В угоді передбачено наслідки укладення й затвердження угоди про визнання винуватості, унормовані статтею 473, частиною четвертою статті 474 КПК України, як і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Вислухавши в судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого і його захисника ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду та призначити ОСОБА_4 визначені сторонами кримінального провадження вид і міру покарання, перевіривши відповідність змісту угоди вимогам кримінального-процесуального законодавства, з`ясувавши після відповідного роз`яснення в обвинуваченого про повне розуміння ним своїх процесуальних прав, характеру висунутого обвинувачення, виду й розміру покарання, наслідків постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, переконавшись у добровільності дій ОСОБА_4 , відсутності обставин, які б примусили його погодитися на підписання такої угоди, суд вважає, що укладена 23.01.2018 між процесуальним прокурором і підозрюваним угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.
За змістом статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам; укладення угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпілий, не допускається, крім надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Передбачений ч. 2 ст. 186 КК України злочин, у вчиненні якого в обсязі повідомленої підозри беззастережно визнав себе винуватим ОСОБА_4 , за правилами ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину із завданням шкоди інтересам фізичної особи, потерпілий ОСОБА_8 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_4 , отже угода відповідає вимогам закону та може бути укладена в даному кримінальному провадженні.
Судом встановлено, що умови укладеної 23.01.2018 між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України і Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, зокрема потерпілого ОСОБА_8 . Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, обвинувачений підтвердив бажання виконувати взяті на себе за угодою зобов`язання та в судовому засіданні не було встановлено очевидної неможливості їх виконання останнім.
При визначенні покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України сторонами угоди цілком враховано характер вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_4 , який уперше притягується до кримінальної відповідальності, після смерті в 1993 році батька та в 2000 році матері близьких родичів не має, проживає сам, неофіційно працює, його щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, як обставину, яка обтяжує покарання, що знайшло відображення в узгодженому покаранні. З урахуванням наведеного, суд вважає визначене сторонами угоди остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком два роки і покладенням на засудженого обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення винної особи.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази мобільний телефон марки «Samsung Х-620» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , каблучку із золота, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , необхідно залишити в розпорядженні власника.
На підставі частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати в розмірі 286 грн. на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 12-4/91 від 17.01.2018.
Під час досудового розслідування відносно підозрюваного 05.01.2018 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 21 години по 07 годину наступного дня на строк до 05.03.2018; з урахуванням обставин вчиненого злочину і особи винного суд вважає, що в подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили відпала потреба.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, в період якого зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази - передані потерпілому ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Samsung Х-620» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , золоту каблучку вагою 1,3 г. - залишити в розпорядженні власника.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 286 (двісті вісімдесят шість) грн. процесуальних витрат.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд засудженим і його захисником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення ОСОБА_4 наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1