АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУНС 648/3800/16-к Номер провадження 11-кп/791/876/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1 Категорія: умовно-дострокове звільнення Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого судді:ОСОБА_2
СуддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретаріОСОБА_5
За участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Херсонської області матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 , яка діє інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

в с т а н о в и л а:
З матеріалів провадження вбачається, що до Білозерського районного суду Херсонської області надійшло спільне клопотання спостережної комісії Білозерського району та комісії Дар`ївської виправної колонії УДПС України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі №10 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 27 травня 2013 року та ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 23.07.2013 року, якими він засуджений за ст.ст. 187 ч. 3, 69 КК України до 5 років позбавлення з конфіскацією всього особистого майна, яке є його власністю.
Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 07.10.2016 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.
Відмовляючи в задоволенні клопотання місцевий суд послався на те, що ОСОБА_8 хоча й відбув 3/4 строку призначеного покарання, однак наявність лише трьох заохочень протягом всього строку відбування покарання, незначний проміжок часу, який пройшов з дня встановлення судом, що засуджений не став на шлях виправлення, відсутність сталої участі у засудженого при виконанні робіт на виробництві установи, невжиття заходів щодо відшкодування державі процесуальних витрат, суд дійшов до висновку, що в судовому засіданні не доведено, що засуджений довів своє виправлення, а отже мету покарання не досягнуто. Дотримання вимог гігієни, зовнішнього вигляду, приймання участі в благоустрою відділення є обов`язком засудженого та не може бути безумовною підставою для застосування відносно засудженого пільги у виді умовно-дострокового звільнення. Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції захисник адвокат ОСОБА_7 , котра дії в інтересах засудженого ОСОБА_8 подала на неї апеляційну скаргу .
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити клопотання та умовно достроково звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом при ухваленні рішення не було взято до уваги те, що засуджений ОСОБА_8 має три заохочення та сумлінну поведінку та ставлення до парці, підтримує соціальні зв`язки шляхом побачень, у скоєнні злочині розкаюється. Крім того, згідно довідки про надання робочого місця від директора ПП «Белбуд», ОСОБА_8 буде надано робоче місце будівельника за місцем знаходження підприємства. Згідно ж довідки виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області від 11.03.2016 року засвідчувала згоду ОСОБА_9 про те, що її син ОСОБА_8 після звільнення з місць позбавлення волі буде зареєстрований та проживатиме за адресою: АДРЕСА_1 . На думку апелянта, ці всі факти судом при розгляді клопотання не враховані.
Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.
Відповідно до ч.ч. 1 3 ст. 81 КК України до осіб, які в тому числі відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці доведе своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 відбув 3/4 призначеного йому покарання.
З дослідженої характеристики та матеріалів особової справи на засудженого вбачається, що останній за час відбування покарання зарекомендував себе наступним чином: працевлаштований на дільниці виготовлення сувенірної продукції за час відбування покарання, має 3 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці (2 2015 р., 1 2016 р.), приймає участь в роботах по благоустрою відділення та прилеглої території. Режим утримання порушував двічі (21.07.2015 та 02.12.2015 року), стягнення зняті в установленому законом порядку. Відповідно до довідки про нараховану заробітну плату, за період з липня місяця 2015 року по червень місяць 2016 року вбачається, що засуджений працював на виробництві установи з серпня місяця 2015 року по листопада місяць 2015 року та в травні місяці 2016 року. Відомості щодо відшкодування засудженим процесуальних витрат суду не надано.
Поведінка засудженого ОСОБА_8 протягом всього строку відбування покарання, зокрема, наявність стягнень та невелику кількість заохочень та невжиття заходів щодо відшкодування державі процесуальних витрат, оскільки матеріали провадження таких відомостей не містить, не може свідчити про її сумлінність, тому на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що засуджений не довів своє виправлення, а отже мету покарання не досягнуто.
При прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 суду першої інстанції були відомі і в повній мірі ним враховані дані, які характеризують його особу, в тому числі ті на які посилається адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, а тому посилання апелянта про неврахування судом позивних даних про його особу, є неспроможними.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання , з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
За таких обставин, підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , яка діє інтересах засудженого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2016 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про умовно дострокового звільнення від відбування покарання - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає чинності після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом :
Суддя: