н/п 1-кс/640/7998/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в :
04.10.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_7 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке належить та вилучено у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон Nokia модель 101, ІМЕЙ1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ2: НОМЕР_2 , з карткою оператора ПрАТ «Водафон Україна» з номером НОМЕР_3 ; грошові кошти у сумі 1100 тисячі (тисяча сто) гривень, а саме 5 купюр номіналом 200 гривень кожна, та купюра номіналом 100 гривень.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в жовтні 2017 року, точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_5 діючи умисно, з метою конспірації своїх незаконних дій запропонував ОСОБА_8 , який є жителем прикордонного с. Ветеринарне, Козачо-Лопанської селищної ради, Дергачівського району Харківської області, та розуміє порядок перетину державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, а також порядок та термін їх перебування на території України, у порушення законів України «Про державний кордон України», «Про прикордонний контроль», вступити з ним у злочинну змову, з метою організації незаконного перетину особами державного кордону України, на що останній погодився. ОСОБА_8 згідно злочинного наміру ОСОБА_5 безпосередньо повинен незаконно переміщувати осіб через державний кордон України та допомагати досягненню мети ОСОБА_5 , а саме організація незаконного перетину особами державного кордону України. ОСОБА_5 залучив ОСОБА_8 до виконання вказаної функції у зв`язку з тим, що досконально знав особливості місцевості, де повинно відбуватися незаконне переправлення осіб через державний кордон України та орієнтувався у розміщенні місцевих пунктів пропуску через державний кордон України.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що у вересні 2017 року ОСОБА_5 , діючи умисно, домовився з ОСОБА_9 , який дав добровільну згоду на конфіденційне співробітництво в рамках досудового розслідування, про організацію незаконного переправлення через державний кордон України до Російської Федерації громадян України ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які надали добровільну згоду на конфіденційне співробітництво в рамках досудового розслідування.
В подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний намір, з метою конспірації, 03.10.2017 приблизно о 17:00 год. перебуваючи в с. Ветеринарне, Козачо-Лопанської селищної ради, Дергачівського району, Харківської області, передав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою організації незаконного переправлення останніх через державний кордон України ОСОБА_8 .
Надалі, ОСОБА_8 , діючи умисно, згідно відведеної йому функції, спрямованої на досягнення кінцевої мети наміченого плану - незаконного переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_12 через державний кордон України, знаючи особливості місцевості, орієнтуючись у розміщенні місцевих пунктів пропуску та розкладі чергувань змінних нарядів ДПСУ у зазначеному районі,направився разом з вказаними особами до лінії розмежування державного кордону України та Російської Федерації. Проте, свій та інших співвиконавців вказаного злочину злочинний намір до кінця не довів у зв`язку з тим, що 03.10.2017 о 21:00 год. на відстані 20 метрів від лінії Державного кордону України, в районі інформаційного показника № 1376 на дільниці на напрямку н.п. с. Ветеринарне (Україна) н.п. Наумівка (Російська Федерація), він затриманий працівниками правоохоронних органів. ОСОБА_5 в свою чергу, на даний час, переховується від органу досудового розслідування.
04.10.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України.
04.10.2017 після затримання ОСОБА_5 , під час складання протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України в приміщенні адміністративної будівлі ГУНП в Харківській області у останнього виявлено та вилучено: мобільний телефон Nokia модель 101, ІМЕЙ1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ2: НОМЕР_2 , з карткою оператора ПрАТ «Водафон Україна» з номером НОМЕР_3 ; грошові кошти у сумі 1100 тисячі (тисяча сто) гривень, а саме 5 купюр номіналом 200 гривень кожна, та купюра номіналом 100 гривень.
Орган досудового розслідування вважає, що вилучене майно, відповідає вимогам ст.170 Кримінального процесуального кодексу України, вилучений мобільний телефон мобільний телефон Nokia модель 101, ІМЕЙ1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ2: НОМЕР_2 , з карткою оператора Водафон з номером НОМЕР_3 містить в собі інформацію про контакти та телефонні з`єднання ОСОБА_5 в період вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим він є доказом кримінального правопорушення. Крім того, серед вилучених грошових коштів у громадянина ОСОБА_5 є кошти які використовувались під час проведення контролю за вчиненням злочину в рамках досудового розслідування, а тому з метою недопущення знищення вилучених речей або їх пошкодження, збереження речових доказів, фактичного позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного, належить арештувати майно, тимчасово вилучене у ОСОБА_5 . Вилучений мобільний телефон має доказове значення у кримінальному провадженні та визнаний речовим доказами у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
04.10.2017 о 10 год. 00 хв. в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5 .
04.10.2017 ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненій щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.
04.10.2017 після затримання ОСОБА_5 , під час складання протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України в приміщенні адміністративної будівлі ГУНП в Харківській області у останнього виявлено та вилучено: мобільний телефон Nokia модель 101, ІМЕЙ1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ2: НОМЕР_2 , з карткою оператора ПрАТ «Водафон Україна» з номером НОМЕР_3 ; грошові кошти у сумі 1100 тисячі (тисяча сто) гривень, а саме 5 купюр номіналом 200 гривень кожна, та купюра номіналом 100 гривень.
Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 від 04.10.2017 р., вилучені мобільний телефон та грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Майно, вилучене за результатом затримання в порядку ст. 208 КПК України відповідає критеріям статті 98 КПК України та може свідчити про причетність ОСОБА_5 до незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненій щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.
Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказане майно необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів, які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки існують правові підстави для арешту майна, наявні достатні докази, що вказують на вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.
Окрім цього, слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі та предмети набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути доказами в кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке належить та вилучено у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон Nokia модель 101, ІМЕЙ1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ2: НОМЕР_2 , з карткою оператора ПрАТ «Водафон Україна» з номером НОМЕР_3 ; грошові кошти у сумі 1100 тисячі (тисяча сто) гривень, а саме 5 купюр номіналом 200 гривень кожна, та купюра номіналом 100 гривень.
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Зобов`язати слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , грошові кошти здати на зберігання до фінансової установи.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя - ОСОБА_1