Справа № 361/4550/17
Провадження № 1-кп/361/160/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
22 лютого 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
у вчиненні кримінально правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України
В С Т А Н О В И В:
16 квітня 2016 року приблизно о 23 годині 10 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи біля входу до у кафе - бару «Добродій» по вулиці Жовтневій у с. Світильня Броварського району Київської області, на ґрунті ревнощів , діючи умисно, бажаючи заподіяти тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , стоячи навпроти нього, кулаком правої руки наніс 1 удар в обличчя потерпілого та 1 удар правою ногою у ділянку живота, після чого тримаючи за одяг один одного ОСОБА_5 та обвинувачений впали на землю і ОСОБА_7 сидячи на потерпілому заподіяв не менше 2 ударів по тулубу потерпілого, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота у вигляді розриву тонкої кишки з розвитком серозно-фібринозного перитоніту, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в пред`явленому обвинувачені , за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що 16 квітня 2016 року приблизно о 23 годині він, перебуваючи біля входу до - бару «Добродій» по вулиці Жовтневій у с. Світильня ,на ґрунті ревнощів , стоячи навпроти ОСОБА_5 , кулаком правої руки наніс 1 удар в обличчя потерпілого та 1 удар правою ногою у ділянку живота, після чого тримаючи за одяг один одного вони впали на землю і він сидячи на потерпілому заподіяв не менше 2 ударів по тулубу потерпілого, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота . Не заперечує, що всі тілесні ушкодження, які отримав ОСОБА_5 утворились від його умисних дій. Просить врахувати, що він дуже жалкує, визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, також вживав заходи до відшкодування потерпілому матеріальної шкоди..
Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 він отримав тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого змушений тривалий час лікуватись в госпіталі, тому йому завдана значна моральна шкода, яка полягає в тому, що він зазнави великих душевних страждань внаслідок отримання тілесних ушкоджень, також після перенесеної травми його за станом здоров`я частково визнали непридатним до службо, що суттєво вплинуло на його спосіб життя та життєві плани в подальшому.. Обвинувачений добровільно повністю відшкодував заподіяну майнову шкоду .
Учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюється, оскільки обвинувачений вину визнав і факт завдання тяжких тілесних ушкоджень не заперечує, його позиція є добровільною, наслідки обмеження оскарження вироку йому зрозумілі.
За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_7 та дослідження доказів, що характеризують його особу та підтверджують розмір цивільного позову.
Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні ним в умисного тяжкого тілесного ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність, а його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 121 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд , у відповідності до ст. ст. 66 КК України , визнає його щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не виявлено.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, що він, посередньо характеризується по місцю проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Обвинувачений має постійне місця проживання, працює. Тому суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 , враховуючи позицію потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні йому покарання в виді позбавлення волі.
Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувався, в обранні вказаній особі до набрання вироком законної чинності запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.
Від заявленого цивільного про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди, завданою витратами на лікування, ОСОБА_5 відмовився в зв`язку з відшкодуванням.
Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди, частково визнаний обвинуваченим і суд вважає за необхідне задовольнити його повністю за наступними підставами.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Винність ОСОБА_7 доведена в судовому засіданні і тому він повинен відшкодовувати моральну шкоду.
Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому суд виходить з того, що в результаті вчиненого злочину ОСОБА_5 зазнав фізичного болю, тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, та отримав втрату здоров`я, також був суттєво порушений нормальний ритм його життя та суспільні зв`язки. Тому суд вважає що позов ОСОБА_5 про відшкодування йому моральних збитків підлягає задоволенню повністю, в розмірі 50 000 грн.
Процесуальні витрати та речові докази в обвинувальному акті не вказані.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років .
У відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з трирічним строком випробовування і покладенням на нього обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти органи пробації про зміну місця проживання роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 50 000 грн у відшкодування моральної шкоди.
Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1