Справа № 361/112/18
Провадження № 1-кп/361/288/18
26 квітня 2018 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари отримані від прокурора Броварської місцевої прокуратури Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, із середньою освітою, не маючого інвалідності, офіційно не працюючого, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше судимий 26.12.2016 року Деснянським районним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, засуджений до покарання у виді штрафу 850 гривень, міра запобіжного заходу не обиралась,-
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15,
ч.2 ст. 185 КК України,-
05 січня 2018 року до Броварського міськрайонного суду Київської області від прокурора Броварської місцевої прокуратури Київської області надійшли матеріали кримінального провадження, по обвинуваченню ОСОБА_4 , які складаються з обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, угоди про примирення представника потерпілого та підозрюваного, розписок про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувалися.
Ухвалою суду від 09 січня 2018 року вказані матеріали кримінального провадження були призначені судом до розгляду в підготовчому судовому засіданні.
Відповідно до обвинувального акта встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим відповідно до вироку Деснянського районного суду м. Києва від 26.12.2016 року, за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став, та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
Так, 11 грудня 2017 року близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: Київська область, м. Бровари 825 км. З пікет залізничної дороги в напрямку м. Ніжин, звернув увагу на колійну коробку, в якій знаходився електро-трансформатор ППРЗ-5000, після чого у нього виник умисел направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна.
У той же час ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, передбачаючи настання негативних наслідків внаслідок своїх незаконних дій, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з колійної коробки демонтував електро- трансформатор ППРЗ-5000 та поклав собі в сумку, яку мав з собою. У той же час,
ОСОБА_4 виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, та не зміг завершити злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітниками Київського загону воєнізованої охорони. Таким чином ОСОБА_4 своїми незаконними діями завдав матеріальної шкоди ПАТ «Українська залізниця» Виробничому підрозділу Ніжинської дистанції сигналізації та зв`язку згідно висновку експерта № 12-4/1871 від 28 грудня 2017року на суму 333 гривні 33 копійки.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне, вчинення повторно, викрадення чужого майна (крадіжка).
До суду разом з обвинувальним актом надійшла угода про примирення представника потерпілого та підозрюваного ОСОБА_4 від 29 грудня 2017 року.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_5 підтримали укладену, відповідно до вимог ст. 471 КПК України, угоду про примирення.
Виходячи зі змісту даної угоди, потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій винної особи за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, узгоджено сторонами вид та міру покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 немає.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, як і наслідки її невиконання відповідно до ст. 476 КПК України .
Вислухавши обвинуваченого і потерпілого, які просили затвердити угоду та призначити ОСОБА_4 визначене сторонами вид і міру покарання, думку прокурора про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, оскільки її умови відповідають вимогам КК України та КПК України, суд вважає, що укладена
29 грудня 2017 року угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , підлягає затвердженню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право, серед іншого, затвердити угоду.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 468; ч. 3 ст. 469 КПК України, в кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ст. 12 КК України, інкримінований ОСОБА_4 , злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, тому в даному кримінальному провадженні може бути затверджена угода про примирення між потерпілим і підозрюваним.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, передбачені
п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України наслідки укладення й затвердження даної угоди, вид і міру покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом; потерпілий ОСОБА_5 розуміє передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КК України наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. При цьому укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто здійсненим без застосування насильства, примусу, погроз, внаслідок обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та
Виходячи з кваліфікації кримінального правопорушення, сторони не позбавлені можливості укласти угоду про примирення, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, обвинувачений визнає вину за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, взяті на себе за угодою зобов`язання можливі для виконання, а відтак є всі необхідні підстави для затвердження угоди і призначення винній особі узгодженої сторонами міри покарання.
При призначенні покарання суд на виконання вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_4 , його щире каяття й активне сприяння розкриттю злочину як передбачено ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання винної особи.
За наведених обставин суд вважає правильним визначення ОСОБА_4 покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженню, що становлять 197 гривень 74 копійки за проведення судової товарознавчої експертизи за № 12-4/1871 від 28.12.2017 року, відповідно до вимог ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 , на користь держави.
Враховуючи, що запобіжний захід на виконання вимог ст. ст. 176-178 КПК України в ході досудового розслідування підозрюваному не обирався, суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_4 , такого заходу на період до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 394, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого
ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік, у період якого зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 в тому числі запобіжний захід в порядку, передбаченому ст.ст.131,176 КПК України не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, жителя АДРЕСА_1 ,на користь держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні судово-товарознавчої експертизи за № 12-4/1871 від 28.12.2017 року в розмірі 197 (сто дев`яносто сім) гривень 74 копійки.
Речовий доказ у кримінальному провадженні реле типу ППР 3-5000 поляризоване пускове вважати повернутим власнику ПАТ «Українська залізниця» регіональної філії «Південно-західна залізниця», після набрання вироком законної сили дозволивши ним користуватись та розпоряджатись.
Вирок суду може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1