Справа № 183/5098/17
№ 1-кп/183/985/17
В И Р О К
іменем України
30 жовтня 2017 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0002901 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця військової служби за контрактом, заступника командира мінометної батареї з озброєння, старшого лейтенанта військової частини польова пошта В НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 обвинувачується у наступному. 21.06.2014 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 за № 321 (по стройовій частині) старшого лейтенанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта В НОМЕР_1 (дислокується у АДРЕСА_3 ) та призначено на посаду заступника командира мінометної батареї з озброєння. Старший лейтенант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 26, 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно ст. 144 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України у підрозділах стрілецька зброя, в тому числі навчальна, та боєприпаси до неї зберігаються у кімнаті для зберігання зброї.

Відповідно до пунктів 1.3, 2.6, 2.11, 2.24, 2.26 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 року № 359 (далі - Інструкція), забезпечення обліку і надійного зберігання зброї та боєприпасів є обов`язком командирів і керівників усіх рівнів. Відповідальні службові особи зобов`язані забезпечити належний порядок охорони, обліку, зберігання зброї і використання, який би унеможливлював її втрати та крадіжки. Зброя та боєприпаси підрозділу повинні зберігатись у кімнаті для зберігання зброї, а їх видача повинна відбуватись під особисту розписку військовослужбовців. Крім того, після закінчення виконання службового завдання або відряджень зі зброєю, зброя повинна бути вичищена і здана черговому підрозділу.

27 жовтня 2014 року старший лейтенант ОСОБА_5 отримав з кімнати зберігання зброї військової частини польова пошта НОМЕР_2 автомат АКС-74 № НОМЕР_3 та набої до нього і вибув для виконання бойового завдання до зони проведення антитерористичної операції.

Однак, 15 листопада 2014 року старший лейтенант ОСОБА_5 , прибувши із зони проведення антитерористичної операції до пункту постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, видану йому для службового користування зброю, а саме автомат АКС-74 № НОМЕР_3 , та боєприпаси - набої калібру 5,45 у кількості 162 штуки, до складу ракетно артилерійського озброєння або до кімнати зберігання зброї підрозділу не здав, а виніс за межі військової частини, та зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , тобто привласнив зброю та бойові припаси.

Тобто ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 410 КК України у привласненні військовослужбовцем зброї та бойових припасів.

Крім того, відповідно до п.п. 2.3.1, 8.1, 8.9 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, дозволи видаються на придбання, перевезення зброї, боєприпасів до неї та вибухових матеріалів і речовин, а саме на бойову нарізну воєнних зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, гладкоствольну вогнепальну зброю, бойові припаси до цих видів зброї.

Однак, 15 листопада 2014 року старший лейтенант ОСОБА_5 , не маючи відповідного дозволу на зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій виниклий злочинний умисел на незаконне поводження зі зброєю, розпочав незаконно зберігати привласнену ним вогнепальну зброю, а саме автомат АКС-74 № НОМЕР_3 , та боєприпаси - набої калібру 5,45 у кількості 162 штуки за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , та незаконно зберігав їх до 16 липня 2016 року, коли вказана зброя та боєприпаси були вилучені співробітниками поліції.

Тобто ОСОБА_5 також обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України у зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.09.2017 року між прокурором, обвинуваченим ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 , та призначити узгоджене в угоді покарання

Відповідно до вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч. 1 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України, визнав, сторони узгодили призначення йому покарання із застосуванням ст.ст. 69, 58 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки з відрахуванням в доход держави 10 (десяти) відсотків суми його грошового забезпечення. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 висловився про затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав, щиро кається та висловився про затвердження угоди і призначення йому узгодженого покарання.

У обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та невиконання угоди, відповідно до ст. ст. 473, 476 КПК України.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним. Суд також вважає, що угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини, однак раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, приймав участь в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, є учасником бойових дій. Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Тому, враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати положення ст. 69 КК України та призначити за кожен із вчинених злочинів покарання нижче від найнижчої межі, зазначеної в санкції ч. 1 ст. 410 та ч. 1 ст. 263 КК України, а також застосувати положення ст. 58 КК України, та призначити узгоджене між прокурором та обвинуваченим покарання при укладанні угоди про визнання винуватості у виді службового обмеження для військовослужбовців.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення двох судово - балістичних експертиз в сумі 1 407,36 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 вересня 2017 року між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону ОСОБА_6 , обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 410, ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 410 КК України із застосуванням положення ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік;

- за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням положення ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 58 КК України замінити призначене ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки з відрахуванням в доход держави 10 (десяти) відсотків суми його грошового забезпечення.

Речові докази:

1) автомат АКС-74 № НОМЕР_3 калібру 5,45, 1982 року виготовлення; 135 патронів калібру 5,45; 4 магазини до автомату АКС-74, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Новомосковського ВП, повернути до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ;

2) метальний заряд «82БМ»; тканевий мішок з порохом; предмет циліндричної форми схожий на тротил у спецпакетах №3580474, №2378959; багет ніж у спец пакеті №0284100; 27 гільз стріляних патронів калібру 5,45, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Новомосковського ВП, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати на проведення двох судово балістичних експертиз (висновки № 08/3.2-703 від 18.11.2016 року, №08/3.1-704 від 30.11.2016 року) в сумі 1 407 (одна тисяча чотириста сім) гривень 36 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Копію вироку видати обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1