Ухвала
Іменем України
26 січня 2018 р.

м. Київ
Справа № 227/2035/17
Провадження № 51-421 ск 17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (друга палата):

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши касаційні скарги потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 14 листопада 2017 року щодо ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000655,

встановив:

За вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 серпня 2017 року,

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Барвінкове Харківської області,
громадянина України, який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн;
за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Вирішено питання щодо цивільних позовів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14 листопада 2017 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 30 квітня 2017 року, приблизно об 11.00 год., перебуваючи на земельній ділянці, розташованій між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_5 як город, на грунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, схопив ОСОБА_5 рукою за волосся та умисно наніс їй по одному удару гілкою по голові та правому плечі, після чого повалив на землю, де утримуючи рукою за волосся знову умисно завдав останній пять ударів гілкою по равому стегну, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Крім того, 12 червня 2017 року, приблизно о 10.00 год., ОСОБА_6 перебуваючи в будівлі виконкому Білозерської міської ради по вул. Гірнича, 4, в м. Білозерське Добропільського району Донецької області, в результаті сварки, на грунті раніше виниклого неприязного відношення, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_4 та схопив його обома руками за шию, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження.

У касаційних скаргах потерпілі ставлять вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вказують на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засудженого, внаслідок м`якості. Крім того, посилаються на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке убачають у невідповідності ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України.

Перевіривши доводи, наведені у касаційних скаргах, та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ч. 1, 2 ст. 125 КК України у касаційних скаргах не оспорюються.
Що стосується доводів касаційних скарг потерпілих про порушення щодо засудженого загальних засад призначення покарання, то вони на думку колегії суддів, є непереконливими.
Як вбачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд виходив з того, що засуджений вчинив два злочини невеликої тяжкості, раніше не судимий, одружений, пенсіонер, за місцем проживання характеризується негативно, за місцем роботи, до виходу на пенсію, характеризуються позитивно, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Одночасно судом враховано й конкретні обставини кримінального провадження. Обставинами, що обтяжують покарання зазначено вчинення злочину щодо осіб похилого віку та вказано на відсутність обставин, що пом`якшують покарання.
Врахувавши, всі зазначені обставини в їх сукупності, суд правильно вирішив, що виправлення та перевиховання засудженого можливе без ізоляції його від суспільства та правильно призначив покарання в межах, передбаченого санкціями статей, за якими його визнано винним.
З огляду на наведене, колегії суддів касаційного суду дійшла висновку, що суд призначаючи засудженому ОСОБА_6 покарання, вимог статей 65-67 КК України не порушив, оскільки призначене покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, обставинам кримінального провадження і є необхідним та достатнім для виправлення засудженого, попередження вчинення ним нових злочинів, як це передбачено ст. 65 КК України.
Тому підстав вважати призначене засудженому покарання явно несправедливим через його м`якість, про що зазначають потерпілі у касаційних скаргах, не вбачається.

Крім того, доводи, за своїм змістом близькідоводам касаційних скарг, були наведені в апеляційних скаргах потерпілих, вони були предметом перевірки суду апеляційної інстанції за результатами якої визнані безпідставними. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі і вважати його необгрунтованим чи сумнівним також підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст.419 КПК України.
Отже, обґрунтування касаційних скарг не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційних скарг та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарг немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК України, суд,

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 14 листопада 2017 року щодо ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3