Провадження № 1-кп/592/228/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 0004336 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:
- 20.07.2009 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 296 до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік;
- 29.10.2010 Сумським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст.186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 17.12.2010 Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено 2 роки 8 місяців позбавлення волі;
- 16.07.2013 Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено 1 рік 1 місяць позбавлення волі;
- 29.10.2013 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст.70 КК України остаточно призначено 1 рік 2 місяці позбавлення волі,
- 27.05.2015 Зарічним районним судом м. Сум за ст. 296 ч. 3 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів Сумської місцевої прокуратури - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
З 23 год. 30 хв. 31.10.17 по 06 год. 00 хв. 01.11.2017 ОСОБА_3 , перебував в кафе «Бістро», що знаходиться по вулиці Набережна річки Стрілки в м. Суми з раніше невідомою йому жінкою на ім`я ОСОБА_7 , як в подальшому було встановлено - ОСОБА_6 , яка відпочивала зі своєю подругою та хлопцем подруги. ОСОБА_3 , випивав спиртне разом з ОСОБА_6 та її друзями, за їх рахунок. Під час спільного розпиття алкогольних напоїв, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел викрасти у ОСОБА_6 її мобільний телефон, який остання зберігала в кишені своєї куртки.
Реалізуючи свій злочинний, протиправний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, ОСОБА_3 взяв з кишені куртки ОСОБА_6 її мобільний телефон «RM-1110А 215 DS» імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 салатового кольору, без СІМ карти та флеш карти, загальною вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/3761е від 27.11.2017 583 грн. 33 коп. та зник з викраденим в невідомому напрямку.
В подальшому, 02.11.17 ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном, продавши його до ломбарду «Свіжа копійка» по вул. Іллінська, 7 в м. Суми.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , по пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 КК України свою вину за фактичних обставин, установлених під час досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті визнав повністю. Суду пояснив, що у час, зазначений в обвинувальному акті, біля «Бістро» познайомився з людьми, серед них була потерпіла ОСОБА_7 , яка знаходилась в стані алкогольного сп`яніння. Побачив у неї телефон «Нокия» та вирішив його викрасти, після викрадення на наступний день здав (заложив) його в ломбард на вулиці Іллінській в м. Суми за 390 грн. через знайомого ОСОБА_8 . На виручені гроші купив поїсти. З розміром встановленої шкоди у сумі 583 грн. 33 коп. згоден. У вчиненому щиро кається, жалкував, що вчинив крадіжку, просив вибачення у потерпілої, повністю відшкодував шкоду потерпілій, просив не призначати сувору міру покарання, має намір стати на шлях виправлення.

Враховуючи, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що прокурор, потерпіла, обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) належного потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 583 грн. 33 коп., кваліфікуючою ознакою якої є: «вчинена повторно».
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , згідно з ч. 3 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_3 вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував завдану шкоду потерпілій - ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.
Згідно досудової доповіді органу пробації від 09.01.2018 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 оцінюється, як високий; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. У разі доведеності провини ОСОБА_3 , орган пробації вважає доцільним застосувати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства (а.с. 62, 63).
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в наркологічному, психіатричному диспансерах не перебуває, має постійне місце проживання, сім`ю та сталі соціальні зв`язки, в судовому засіданні давав послідовні правдиві показання, що підтверджує його щире розкаяння у вчиненому, враховуючи позицію потерпілої ОСОБА_6 , викладену в судовому засіданні та заяві від 04.01.2018 (а.с. 56), яка зазначила, що не має ні матеріальних, ні моральних претензій до ОСОБА_3 , також враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, конкретні обставини вчинення злочину, розмір викраденого майна, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливо досягти призначивши йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.
В той же час, матеріалами кримінального провадження встановлено, що вироком Зарічного районного суду м. Сум від 27.05.2015, ОСОБА_3 був засуджений за ст. 296 ч. 3 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 1 року обмеження волі, покарання за даним вироком ОСОБА_3 не відбуте повністю. Після постановлення даного вироку, але до відбуття покарання, вчинив новий злочин, тому виходячи з приписів, передбачених ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, слід повністю приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком у виді 1 року обмеження волі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому остаточного покарання у виді обмеження волі.

Беручи до уваги обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого суд вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нових злочинів.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування не застосовувався і під час судового розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотання про застосування запобіжного заходу, тому відсутні підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відповідно до вимог ст. 331 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Речовий доказ DVD-R диск з відеозаписом (а.с. 32) залишити в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 296 грн. 61 коп. (а.с. 31).
Керуючись статтями 373 і 374 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Зарічного районного суду м. Сум від 27.05.2015 у виді одного року обмеження волі та остаточно призначити до відбування ОСОБА_3 два роки обмеження волі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Строк відбування покарання рахувати з часу фактичного прибуття ОСОБА_3 до місця відбування покарання та постановлення на облік у кримінально-виконавчій установі.
Речовий доказ - DVD-R диск з відеозаписом (а.с. 32) залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи у розмірі 296 (двісті дев`яносто шість) гривень 61 коп.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1