В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/436/17
Провадження № 1-кп/348/131/17

14 червня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючогосудді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представники міжрайонного відділу з питань пробації: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальн епровадження № 0000086 від 10.02.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, працює по тимчасових роботах, раніше не судимого, громадянина України у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.2 КК України, -

Встановив:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення, а також вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Злочини ним вчинено при наступних обставинах:

31.12.2016 року приблизно о 10 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , де шляхом відкриття металевої решітки, через вхідні двері, проник в приміщення вказаного закладу, звідки таємно викрав пляшку коньяку «Болград» вартістю 204 грн., пляшку горілки «Неміров» вартістю 120 грн., пляшку шампанського «Асті» вартістю 162 грн., упаковку соку «Сандора» вартістю 40 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 526 грн.

Після вчинення крадіжки обвинувачений ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 09.02.2017 року приблизно о 16 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу зайшов в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться в АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_7 для того, щоб попросити кошти на їжу.

Перебуваючи в приміщенні даного магазину обвинувачений ОСОБА_5 побачив, що на полиці прилавку знаходиться гаманець, після чого в нього виник умисел таємно заволодіти ним.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_5 підійшов до прилавку, де діючи повторно з прямим умислом, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись відсутністю продавця та інших відвідувачів, таємно викрав із гаманця гроші в сумі 12000 грн. та 50 доларів США, що у відповідності до офіційного курсу НБУ становить 1345 грн.62 коп., чим завдав потерпілій ОСОБА_7 збитків на загальну суму 13345 грн.62 коп.

Після вчинення крадіжки обвинувачений ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В продовження своєї злочинної діяльністі, 19.04.2017 року близько 13 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , зайшов в приміщення салону перукарні «Марафет», який знаходиться в смт. Делятин по вулиці 16 Липня, 222/з Надвірнянського району Івано-Франківської області, діючи повторно, з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полички перегородки три каблучки, які належать потерпілій ОСОБА_8 , дві з яких золоті, а саме: однієї 585 проби, вагою 2 грами, вартість якої згідно курсу НБУ становить 2422 грн., другої 585 проби, вагою 1,5 грами, вартість якої згідно курсу НБУ становить 1816 грн., третя каблучка зі сплаву металів, вартістю 200 грн., а всього викрав майна потерпілої ОСОБА_8 на загальну суму 4438 грн.

Після вчинення крадіжки обвинувачений ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у предявленному обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно 31 грудня 2016 року приблизно о 10 год. 00 хв. він підійшов до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_3 , де шляхом відкриття металевої решітки, через вхідні двері, проник в приміщення вказаного кафе, звідки викрав пляшку коньяку «Болград», пляшку горілки «Неміров», пляшку шампанського «Асті» та упаковку соку «Сандора».

Викрадений алкоголь та сік продав, а отримані кошти в подальшому використав на власні потреби, а саме для придбання продуктів харчування.

09 лютого 2017 року приблизно о 16 год. 30 хв. він зайшов в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що в АДРЕСА_4 , щоб попросити кошти на їжу у ОСОБА_7 . Перебуваючи в приміщенні даного магазину він побачив на полиці прилавку гаманець та вирішив вчинити крадіжку. Тоді він підійшов до прилавку та викрав із гаманця гроші в сумі 12000 грн. та 50 доларів США.

Викрадені кошти в подальшому використав на власні потреби (на продукти харчування), з них частину коштів повернув.

19.04.2017 року близько 13 год. 00 хв. він зайшов до салону-перукарні « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який знаходиться в АДРЕСА_4 , звідки викрав з полички перегородки три каблучки, які продав в ломбард, а отримані кошти в подальшому використав на власні потреби (на продукти харчування).

В даний час збитки частково відшкодовані.

У вчиненному розкаюється і просить суд суворого його не карати, обіцяє стати на шлях виправлення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства злочинів при обставинах, викладених у обвинувальном у акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували протии розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає не доцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. ст.185 ч.3, 185 ч.2 КК України кваліфіковані вірно, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, а також вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку), вчинене повторно.

З пред`явленного обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України слід виключити кваліфікуючу ознаку повторність, оскільки остання зайво вмінена органом досудового розслідування, а також не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

При цьому дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування зайво двічі кваліфіковано за ст.185 ч.2 КК України, оскільки його злочинні дії повністю охоплюються одним складом злочину.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості, а кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України до тяжких злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів, обставини вчинення злочинів, дані про особу обвинуваченого, що має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, його поведінку до і після вчинення злочинів та відношення до вчиненого, виховувався в багатодітній сім`ї.

Як пом`якшуючі його вину обставини, суд врахував, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, що ним частково відшкодовано матеріальну шкоду, його молодий вік, вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Враховуючи наведене та думку потерпілих стосовно не суворого покарання, суд вважає, що обвинуваченому, слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів з урахуванням його особи, суд вважає за можливе застосувати до нього ст.69 КК України і при призначенні основного покарання за вчинені злочини перейти до іншого, більш м`якого виду, не зазначеного в санкції статті за ці злочини, а саме у вигляді -громадських робіт.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 393, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.3, ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання

-за ст.185 ч.3 КК України з застосуванням ст. 69 КК України -240 годин громадських робіт.

-за ст. 185 ч.2 КК Україниі з застосуванням ст. 69 КК України -200 годин громадських робіт.

На підставі ст.70 ч.1 КК України при сукупності злочинів, остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити-240 годин громадських робіт.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1