Справа № 529/93/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,-

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, українця, громадянина України, мешканця с. Розсошенці Полтавського району, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , маючого середню освіту, неодруженого, непрацюючого, військовозобов"язаного, раніше судимого, 30 травня 2016 року Диканським районним судом за ст. 125 ч. 1 КК України до покрання у виді 150 годин громадських робіт, обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим вироком Диканського районного суду Полтавської області від 30. 05. 2016 року за ст. 125 ч. 1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, знаючи про необхідність відбування призначеного судом покарання, без поважних на те причин ухилявся від його відбуття.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 був офіційно викликаний до Диканського РС КВІ УДПтСУ України в Полтавській області для вирішення питання відбуття ним призначеного судом покарання. 22. 07. 2016 року, коли він з`явився до Диканського РС КВІ його було ознайомлено з порядком та умовами відбуття покарання, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 389 ч. 2 КК України у разі ухилення від його відбування та направлено до Балясненської сільської ради Диканського району Полтавської області для відбування покарання. Але, обвинувачений ОСОБА_4 станом на 07. 02. 2017 року відбув лише 20 годин громадських робіт, і в подальшому від відбування інших 130 годин громадських робіт ухилявся.

При розгляді кримінального провадження суді обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України визнав повністю та детально пояснив, що він, будучи засудженим 30. 05. 2016 року вироком Диканського районного суду за ст. 125 ч. 1 КК України до покарання у виді до 150 годин громадських робіт та знаючи про необхідність відбуття цього покарання, без поважних причин умисно не з`являвся для відбуття покарання у виді громадських робіт. У вчиненому розкаюється.

Так як, обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини не оспорює, тому він та прокурор вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За вказаних обставин після роз`яснення обвинуваченому положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого та дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 389 ч. 2 КК України як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим 30. 05. 2016 року Диканським районним судом за ст. 125 ч. 1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт та знаючи про необхідність відбуття цього покарання, без поважних на те причин не виконував покладених на нього обов`язків, а саме в період відбуття покарання без причини не з`являвся для відбування покарання до Балясненської сільської ради Диканського району, а самостійно, навмисно, ухилявся від відбування призначеного йому покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченому за статтею 389 ч. 2 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує його каяття та відсутність тяжких наслідків.

Згідно ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, є працездатною особою, але ухиляється від зайняття суспільно-корисною діяльністю, суд не вбачає підстав для застосування до цього обвинуваченого положень ст. ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання, а вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання у виді арешту, що передбачено вимогами ст. 389 ч. 2 КК України.

Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ту обставину, що вказаний злочин обвинувачений вчинив у період не відбутого покарання у виді 130 годин громадських робіт за вироком Диканського районного суду від 30. 05. 2016 року, а тому вважає необхідним призначити йому покарання відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання не відбутого покарання у виді 130 годин громадських робіт до покарання за ст. 389 ч. 2 КК України, з перерахуванням при цьому відповідно до ст. 72 КК України громадських робіт у арешт, де одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт, що становить невідбутих 16 днів арешту.

Враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_4 призначається покарання у виді арешту, а під час досудового слідства до нього запобіжний захід не застосовувався, тому до вступу вироку в законну силу слід обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, із взяттям обвинуваченого під варту із зали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 369 - 371, 373 - 377, 391, 395 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді чотирьох місяців арешту.

За сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання у виді чотирьох місяців арешту повністю приєднати не відбуте покарання обвинуваченим ОСОБА_4 за попереднім вироком Диканського районного суду від 30 травня 2016 року, за ст. 125 ч. 1 КК України, у виді 130 годин громадських робіт, що в перерахунку відповідно до ст. 72 КК України становить 16 днів арешту, і остаточно до відбування обвинуваченому ОСОБА_4 визначити покарання у виді чотирьох місяців і 16 днів арешту.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати у виді взяття під варту, взявши засудженого під варту із зали суду, і строк відбування покарання йому обчислювати з 07 лютого 2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 до покарання строк попереднього ув"язнення з 07 лютого 2017 року по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд, а обвинуваченим ОСОБА_4 , який утримується під вартою, в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Головуючий: