АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/271/17 Справа № 711/3157/17 Категорія: ст. ст. 179, 193, 194 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2017 року, якою застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює головою Іскренської сільської ради Шполянського району Черкаської області,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и л а :
Слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 24.04.2017 р. звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю. Клопотання погоджено прокурором прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання вказує, що СУ ГУНП в Черкаській області розслідується кримінальне провадження № 0000022 від 20.10.2015 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , обіймаючи посаду голови Іскренської сільської ради Шполянського району Черкаської області, діючи умисно, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби в липні 2015 року склав та видав завідомо неправдиве рішення Іскренської сільської ради від 03.07.2015 № 51-3/VI «Про розгляд заяви громадянина ОСОБА_10 » з ідентичними до дійсного рішення датою, назвою та номером, при цьому внісши до резолютивної частини вказаного рішення завідомо неправдиві відомості, а саме: пункт про передачу ФОП ОСОБА_10 в оренду на 49 років земельну ділянку площею 121,1143 га кадастровий номер :01:001:0053 для рибогосподарських потреб і утворення фермерського господарства за рахунок земель запасу сільської ради (під ставками); пункт про віднесення земельної ділянки до земель водного фонду з цільовим призначенням - для рибогосподарських потреб, вид використання - для фермерського господарства; пункт про передачу ФОП ОСОБА_10 в користування на умовах оренди терміном 49 років водний об`єкт (водний простір), що розташований на земельній ділянці площею 121,1143 га кадастровий номер :01:001:0053 для цілей аквакультури та гідротехнічні споруди: греблю, водоскидну споруду, млин; пункт про встановлення орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 3 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки та плату за оренду водного об`єкту, визначену відповідно до наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.05.2013 № 236 «Про затвердження методики визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти»; пункт про покладення контролю за виконанням вказаного рішення на постійну комісію з питань земельних відносин та інженера-землевнорядника сільської ради.

При цьому ОСОБА_9 усвідомлював, що в дійсності ці питання на розгляд сесії Іскренської сільської ради 03.07.2015 не виносилися та, відповідно, рішення по ним депутатами не ухвалювалося.

У подальшому, ОСОБА_9 15.10.2015 р., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , особисто надав вказане завідомо підроблене рішення Іскренської сільської ради Шполянського району Черкаської області № 51-3/VI від 03.07.2015 р. до Реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Черкаській області для його державної реєстрації, на підставі чого державним реєстратором реєстраційної служби 11.11.2015 р. було ухвалене рішення про державну реєстрацію права власності земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0053, за Іскренською сільською радою, що потягло за собою незаконне вибуття водного об`єкту загальнодержавного значення з державної власності, внаслідок чого державі було спричинено збитки, які згідно з нормативною грошовою оцінкою землі становлять 6 915 626,53 гривень (шість мільйонів дев`ятсот п`ятнадцять тисяч шістсот двадцять шість гривень п`ятдесят три копійки), що більш ніж у 11 355 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, та є тяжкими наслідками.

Також ОСОБА_9 15.10.2015, перебуваючи в приміщенні Реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Черкаській області, що розташоване за адресою: Черкаська область, м. Шпола, вул. Пролетарська, 60, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для фізичної особи - підприємця ОСОБА_10 у виді незаконного набуття права на оренду водного об`єкту, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, в порушення вимог ст. ст. 122, 124 Земельного кодексу України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про аквакультуру», достовірно знаючи, що вказаний водний об`єкт є об`єктом загальнодержавного значення та може перебувати лише у власності держави, надав державному реєстратору завідомо підроблене рішення сесії Іскренської сільської ради Шполянського району Черкаської області від 03.07.2015 № 51-3/VI «Про розгляд заяви громадянина ОСОБА_10 ».

На підставі зазначеного рішення було проведено державну реєстрацію права власності земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0053, за Іскренською сільською радою, що потягло за собою незаконне вибуття водного об`єкту загальнодержавного значення з державної власності, внаслідок чого державі було спричинено збитки, які згідно з нормативною грошовою оцінкою землі становлять 6 915 626,53 грн., тобто є тяжкими наслідками.

13.04.2017 р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; заборонити виїжджати поза межі с. Іскрене Шполянського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу визначено тривалістю два місяці, тобто на період до 26 червня 2017 року.

Слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень. При цьому вказав, що не встановлено достатніх підстав вважати обґрунтованою наявність ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування; ризику наявності у підозрюваного можливості знищення, приховування чи спотворення речей і документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; ризику можливості продовження підозрюваним вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про можливість підозрюваного впливати на свідків.

Крім того зазначив, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, користується повагою серед більшості односельчан, має гарну репутацію, до цього часу не порушував своїх процесуальних обов`язків, не має судимостей.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду міста Черкаси від 26 квітня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Вказує, ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, спростовуючи вказані в підозрі обставини, що земельна ділянка на час ухвалення спірного рішення згідно Закону, а не рішення органу місцевого самоврядування, відносилась до земель комунальної власності. Рішення сесії Іскренської сільської ради від 03.07.2015 р. про передачу в оренду ставу прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки земельна ділянка, на якій розміщений водний об`єкт, розташована в межах населеного пункту села Іскрене.

Крім того, вказує, що під час ухвалення рішення про оголошення підозри ОСОБА_9 органом обвинувачення залишено поза увагою розділ VII Земельного Кодексу, який регламентує управління в галузі використання і охорони земель. Зазначає, що Державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності вказаної земельної ділянки за Іскринською сільською радою ухвалене, ґрунтуючись на вимогах ч. 4 ст. 173 Земельного кодексу України.

Тому викладене у підозрі обвинувачення, указує захисник, є безпідставним, оскільки водойма, про яку йде мова, відноситься до водних об`єктів місцевого значення й дії ОСОБА_9 жодним чином не впливали та не могли вплинути ні на прийняття відповідного рішення сесією Іскринської сільської ради, ні на рішення державного реєстратора. Крім того, дії ОСОБА_9 не спричинили будь-яких наслідків матеріального характеру, а тим більше тяжких наслідків.

Вказує, що необґрунтованою, зокрема, є підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, оскільки в дійсності рішенням Іскренської сільської ради від 03.07.2015 року № 51-3/VI передано в оренду вказану земельну ділянку ОСОБА_10 (вказане рішення вилучено та є в матеріалах кримінального провадження), а інший текст рішення (який додано до клопотання), викладений відповідно до вимог закону України «Про аквакультуру» та інших нормативних актів, і не містить в собі інформацію, що не відповідає дійсності.

Крім цього, щодо твердження слідчого судді про те, що ОСОБА_9 може впливати на свідків, апелянт зазначає, що кримінальне провадження № 0000022 зареєстроване 20.10.2015 року, тобто досудове розслідування триває вже понад півтора року, й за цей час ОСОБА_9 жодним чином не впливав на жодного свідка, а також всі свідки у кримінальному провадженні допитані.

Також судом необґрунтовано покладено на підозрюваного обов`язок щодо заборони виїжджати поза межі с. Іскрене Шполянського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, оскільки ОСОБА_9 є діючим головою Іскринської сільської ради та в силу службових обов`язків регулярно повинен виїжджати до м. Шпола для забезпечення належної роботи сільської ради.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.04.2017 р. та постановити нову, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 13.06.2017 включно.

Не заперечуючи встановлених судом обставин щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_9 , прокурор вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, а слідчим суддею не враховано всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Вказує, що слідчим суддею зроблений висновок про відсутність у підозрюваного намірів вчиняти нові злочини, перешкоджати органам досудового розслідування щодо встановлення істини, ухилятися від проведення слідчих дій та явки до слідчого, прокурора чи суду, впливати на свідків чи потерпілого виключно на підставі показань самого ОСОБА_9 . При цьому наявність постійного місця проживання у підозрюваного не може бути безумовною підставою для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт. Крім того, існує реальний ризик спробам підозрюваного незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показів під час судового розгляду.

Також апелянт вважає, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, враховуючи, що останній притягується за корупційний злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, й на даний час здійснюється судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_9 . Також вказує, що органом досудового розслідування внесено до суду клопотання про відсторонення підозрюваного ОСОБА_9 від посади.

Зазначає, що ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді голови Іскренської сільської ради, може продовжити вчиняти нові корупційні та пов`язані зі своєю службовою діяльністю умисні злочини. При цьому, більш м`які запобіжні заходи, ніж цілодобовий домашній арешт, не можуть запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу захисника, просив її задовольнити та просив відхилити апеляційну скаргу прокурора.

Прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора та відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника. Вказав, що існує надто великий ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може зникнути з метою ухилення від відповідальності, вчинити нові злочини, впливати на свідків.

Слідчий підтримав позицію прокурора.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

До підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою.

Колегія суддів вбачає, що вказані вище вимоги закону були дотримані слідчим суддею в повному обсязі.

На думку колегії суддів відсутні достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, хоча вбачає висунуту йому підозру достатньо обґрунтованою, оскільки не знаходить достатніх доказів обґрунтованості наявності тих ризиків, про які вказує прокурор в апеляційній скарзі. Належного підтвердження фактів його впливу на свідків чи інших осіб немає. Даних про порушення ним умов запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання також немає.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано врахував, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, користується повагою серед більшості односельчан, має гарну репутацію, до цього часу не порушував своїх процесуальних обов`язків, судимостей не має.

Тому лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, а також наявність на розгляді місцевого суду іншого кримінального провадження відносно ОСОБА_9 та клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, не можуть бути достатньою підставою для обрання стосовно особи такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт.

Керуючись ст. ст. 179, 193, 194, 404, 407, 422 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2017 року, якою застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :