Справа № 477/704/16-к
Провадження № 1-кп/477/16/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2017 року м. Миколаїв
Суд присяжних Жовтневого районного суду Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
з секретарем судових засідань ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, до затримання працювавшого молодшим приймальником товару магазину «Продукти № 825» ТОВ «АТБ-маркет» м. Снігурівка Миколаївської області, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п.7 ч.2 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_11 ,
потерпілого ОСОБА_12 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_13 ,
06 грудня 2015 року, приблизно о 22 год. 21 хв. ОСОБА_8 , разом із своїми знайомими прийшов в кафе-магазин «Артуа», який розташований у м. Снігурівка Миколаївської області по вул. Леніна (Центральна), 44, де вживав алкогольні напої.
У той же час у вказаному кафе-магазині перебував потерпілий ОСОБА_14 , який також вживав алкогольні напої. Приблизно о 00 год. 01 хв. 07 грудня 2015 року між ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_14 , який також знаходився у стані алкогольного сп`яніння, біля кафе-магазину «Артуа» виникла словесна сварка, яка швидко припинилась та потерпілий ОСОБА_14 разом із своїм знайомим ОСОБА_15 направився через залізничний вокзал ст. Снігурівка Одеської залізниці у бік житлового поселення КМС-127. Побачивши це, ОСОБА_8 разом із своїми знайомими ОСОБА_16 та ОСОБА_17 пішов вслід за ОСОБА_14 у бік будівлі залізничного вокзалу ст. Снігурівка, який розташований у м. Снігурівка по вул. Леніна (Центральна). В цей час у ОСОБА_8 через малозначний привід, який проявився у дрібній сварці із ОСОБА_14 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства останнього. З цією метою, бажаючи вчинити розправу над потерпілим, демонструючи зверхність та вседозволеність, він, показуючи зневагу до існуючих норм поведінки у суспільстві та моралі, з метою самоутвердження за рахунок інших осіб, протиставляючи себе іншим громадянам та суспільству, безпідставно, діючи з хуліганських спонукань, наздогнав потерпілого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які на той час знаходились біля бетонної автодороги сполученням Снігурівка Колійно - машинна станція (надалі - КМС) -127 (у межах адміністративної території м. Снігурівка) в 150 м від залізничного вокзалу ст.Снігурівка. З метою нейтралізації ОСОБА_15 та запобігання можливості останнім перешкодити реалізації злочинного наміру, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_14 , ОСОБА_8 наніс ОСОБА_15 не менше 1 удару в область голови, після чого останній відійшов від місця події. Після цього ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного вбиства ОСОБА_14 , керуючись хуліганськими мотивами, діючи з особливою зухвалістю по відношенню до останнього, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, використовуючи свою фізичну перевагу та ту обставину, що ОСОБА_14 не в змозі був чинити опір внаслідок несподіваного протиправного посягання на своє життя та сильного стану алкогольного сп`яніння, на бетонній автодорозі сполученням Снігурівка - КМС-127 почав наносити численні удари руками та каменем, який тримав у руці, в область голови потерпілого. Від вказаних ударів ОСОБА_14 впав на бетону дорогу, а ОСОБА_8 продовжував наносити потерпілому численні удари руками і ногами по голові, тулубу та кінцівках, а також із застосуванням значної сили здавлював його грудну клітину. Всього ОСОБА_8 наніс потерпілому не менше 18-20 ударів в область волосяної частини голови та обличчя, не менше 17-19 ударів в область грудей і живота, а також не менше 2 ударів в область лівої руки. Свої протиправні дії ОСОБА_8 супроводжував нецензурною лайкою на адресу потерпілого ОСОБА_14 з метою приниження честі та гідності останнього.
В подальшому, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, керуючись хуліганськими мотивами, і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_14 , ОСОБА_8 руками обхватив шию потерпілого та протягом певного часу здушував її, до настання смерті потерпілого, після чого з місця події зник.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 127 від 04.02.2016, причиною смерті ОСОБА_14 стала механічна асфіксія від здавлення органів шиї рукою, удушення було прижиттєвим.
Відповідальність за дії, вчинені обвинуваченим, передбачена п.7 ч.2 ст. 115 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину не визнав, зазначивши, що дійсно під час бійки наносив удари потерпілому, але не душив його та наміру вбивати потерпілого не мав. В судовому засіданні пояснив, що ввечері 06 грудня 2015 року, біля 23.00 год. він разом зі своїми знайомими знаходився в барі «Артуа» в м. Снігурівка, де вживав алкогольні напої. Свій стан оцінює як середнього ступеню алкогольне сп`яніння. В барі жодних конфліктів не було. Приблизно о 00.00год. бар закривався та всі присутні вийшли на вулицю. Він зі своїми знайомими ОСОБА_16 та ОСОБА_17 стояв на розі та курив. Приблизно метрах в 15-ти від них, навпроти бару стояв потерпілий зі своїм знайомим ОСОБА_15 та голосно розмовляв. Йому це не сподобалось та він крикнув йому, щоб він «закрив рота», на що потерпілий відповів йому: «Хто ти такий, щоб мені закривати рота?». Після чого потерпілий разом зі своїм знайомим ОСОБА_15 пішли в бік залізничного вокзалу. При цьому він почув, що потерпілий висловлюється нецензурною лайкою та, сприйнявши це на свою адресу, вирішив наздогнати його та провчити за образу, для чого пішов за потерпілим. Його знайомі: ОСОБА_16 та ОСОБА_17 пішли за ним. Коли вони підійшли до залізничного вокзалу, його знайомі зупинились покурити, а він продовжував йти за потерпілим та ОСОБА_15 , через залізничні колії в бік КМС. Наздогнавши потерпілого та його знайомого, приблизно в 250-ти метрах від залізничного вокзалу, та в 100 м. від залізничної колії, на грунтовій дорозі, він їм крикнув: «Стояти. Що ви на мене казали?» та наніс ОСОБА_15 три удари кулаком в область голови. Після цього ОСОБА_15 утік, а він почав наносили удари потерпілому в область голови та обличчя. Коли від його ударів потерпілий почав осідати, він наніс йому удар ногою в область обличчя, в область носу зліва, від чого потерпілий упав на спину. Він бачив у потерпілого на обличчі кров. В цей час до нього підбіг ОСОБА_16 та намагався його зупинити, але він його відштовхнув та сказав, щоб він не ліз не в свою справу. Від його поштовху ОСОБА_16 впав на землю, після чого підвівся та утік. Він продовжував наносити потерпілому удари руками в область голови та, піднявши потерпілого за комір куртки лівою рукою, приблизно на 40-50 см. від землі, кулаком правої руки наносив удари в обличчя, нанісши приблизно чотири удари. Потерпілий закривав обличчя руками та питав його: «Що ти робиш?», після чого він продовжував наносити потерпілому удари ногами по тілу, в область тулубу, по ребрам та в область живота. Потім зі сторони лісополоси він почув голоси та втік, залишивши потерпілого лежати на дорозі.Зазначив, що побиття потерпілого тривало приблизно п`ять хвилин ( хвилини три до того, як прибіг ОСОБА_16 , та приблизно хвилину після того, як ОСОБА_16 утік. Всього він наніс потерпілому менше 10-ти ударів, каменем потерпілому удари не наносив, шию руками не здушував та взагалі не торкався шиї та тіла потерпілого, лише тримав його за комір куртки. Потрепілий йому удари не наносив. Коли він, почувши голоси, покидав місце події, потерпілий був живий та щось «бурмотів». Цивільний позов потерпілого, з урахуванням збільшених позовних вимог, не визнав.
Вина обвинуваченого частково підтверджується його поясненнями, а також підтверджується поясненнями потерпілого та свідків, допитаних в судовому засіданні.
Так, потерпілий ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що у м. Снігурівка Вітовського району Миколаївської області в районі КМС-127 проживав його батько - ОСОБА_14 . Його батьки розлучились приблизно за рік до вказаних подій, але продовжували підтримувати дружні стосунки. Батько був людиною не конфліктною. Він проживає окремо від батьків, але постійно з ними спілкувався. 07.12.2015 йому повідомили про смерть батька. Коли він приїхав, то був вражений зовнішностю батька, який був дуже побитий, обличчя було понівечене. Похороном батька спочатку займалась мати, а потім він з братом. У зв`язку із смертю батька він зазнав душевних страждань, а також йому заподіяна матеріальна шкода, пов`язана із організацією похорон, поминального обіду, вартості проїзду для виконання процесуальних обов`язків потерпілого під час досудового слідства та суду. Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримав та просив задовольнити.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що загиблий ОСОБА_14 є її колишнім чоловіком. Після розлучення вона проживала окремо, але підтримувала з ним дружні стосунки, майже щоденно бувала в їх спільному будинку, займалась господарством. За життя колишній чоловік був досить спокійною людиною, конфліктів не мав. 6 грудня приблизно о 16.00 годині вона була вдома, за місцем проживання ОСОБА_14 , бачила, як він виходив з хати та сказав, що йде в цирк. Цього ж дня приблизно о 18.00 год. вони розмовляли по телефону та він сказав, що йде додому, вона попросила його принести дрова, щоб розтопити піч. Вночі з 6 на 7 грудня їй зателефонували з мобільного номеру колишнього чоловіка та повідомили, що знайшли на дорозі поблизу КМС побитого невідомого чоловіка, при якому був телефон з її номером, та попросили прийти для його впізнання. Коли вона прийшла на місце події, то побачила, що ОСОБА_14 лежить на бетонній частині дороги, що веде на КМС-127. Його обличчя було дуже побите, верхній одяг піднятий, а брюки спущені. На ньому був той же самий одяг, в якому вона його бачила, коли він йшов з дому. При ньому був мобільний телефон, гроші та інші речі. На прохання працівників поліції вона надала згоду на проведення огляду будинку, який є її спільною власністю з колишнім чоловіком. Коли разом з працівниками поліції оглядали житло, то в кімнаті був виявлений чужий бушлат, а також виявили зникнення куртки ОСОБА_14 та планшету. Під час огляду будинку, до неї прийшов ОСОБА_20 , який приніс планшет та пояснив, що напередодні разом із своїм знайомим ОСОБА_21 приходили до ОСОБА_14 в гості, розпивали спиртне та ОСОБА_21 залишив свій бушлат, а взамін ОСОБА_22 передав ОСОБА_21 свою куртку.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що ввечері 06 грудня 2015 року він відпочивав із своєю сестрою ОСОБА_23 . Після того, як провів сестру, пішов в бар «Артуа», де пив вино. Подій, які відбувались в барі, не пам`ятає, оскільки був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Пам`ятає, що пролазив під вагонами, а потім на бетонній дорозі, яка веде до КМС -127, побачив чоловіка, який лежав на дорозі та був сильно побитий, штани були спущені. Він впізнав у ньому ОСОБА_14 . Також пам`ятає, що прибіг на КМС-127, де повідомив охоронців, що на дорозі лежить побитий чоловік та треба викликати «швидку» допомогу. Як пішов з КМС, не пам`ятає. Наступного дня його запросили в поліцію, де провели освідування та виявили гематому на голові, яле за яких обставин вона утворилась, він не пам`ятає. До того, як він прийшов до Бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у нього гематоми не було. Пізніше, зі слів сестри ОСОБА_23 дізнався, що вночі зателефонував їй та повідомив, що його вдарили по голові.
Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що свідок ОСОБА_15 був в барі.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_15 є її братом. 06.12.2015 ввечері вони знаходились в барі «Алегро», пили каву. Потім ОСОБА_15 провів її та направився додому. Коли приблизно через 15-20 хв. вона йому зателефонувала, то він повідомив, що знаходиться в барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Пізніше, на початку першої години ночі, в 00.18 год. їй знову зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що його хтось ударив по голові. На її запитання не міг пояснити, де саме він знаходиться, потім сказав, що лізе під вагонами. Вони постійно були на звязку, окрім моменту, коли він ліз під вагонами. По звукам вона зрозуміла, що ОСОБА_15 ходить по траві та по щебню. Потім ОСОБА_15 почав кричати, що знайшов тіло людини. Із пояснень зрозуміла, що побитий чоловік лежить на бетонній дорозі, потім по звукам чула, що ОСОБА_15 кудись біжить, як вона зрозуміла з пояснень, - до КМС-127, також сказав, що йому страшно йти додому і він буде там сидіти до ранку. Весь час вона та ОСОБА_15 розмовляли по телефону, аж доки вона не вимкнула телефон. Наступного дня, коли вона побачила брата, в нього на лобі була шишка. В брата бувають періоди, коли він нічого не пам`ятає через нервовий стрес.
Свідок ОСОБА_16 пояснив, що 06.12.2015 року він разом із ОСОБА_8 та ще двома хлопцями, до одного з яких звертались «художник», та як було з`ясовано в судовому засіданні це був ОСОБА_17 , відпочивав у барі «Артуа», де разом вживали алкогольні напої. У ОСОБА_8 з якимсь чоловіком виник короткочасний конфлікт, через зауваження з боку ОСОБА_8 . Після закриття бару він, ОСОБА_8 та ОСОБА_17 вийшли на вулицю. ОСОБА_8 сказав їм, що його образили, та пішов у бік залізничного вокзалу, а вони пішли за ним. Дійшовши до перону, він та ОСОБА_17 зупинилась та курили. Потім він почув крики з тієї сторони, куди побіг ОСОБА_8 , та пішов у той бік, звідки кричали. Коли перейшов колії, то на бетонній дорозі він побачив ОСОБА_8 , який кричав на чоловіка, що стояв перед ним, начебто навколішках та, як йому здалось, метрах в 40 від них, де лісополоса була якась тінь або сілуєт людини. Він бачив, як ОСОБА_8 наносить удар чоловікові, який стояв перед ним, ногою в область голови, після чого останній впав на спину. Він намагався зупинити обвинуваченого, але останній відштовхнув його. Від поштовху він впав, а ОСОБА_8 кинув на дорогу камінь, який до цього тримав у руці, від чого камінь розбився на шматки. Він злякався, оскільки обвинувачений був дуже розлючений, і пішов з місця події. Коли він йшов назад, криків вже не чув. По дорозі він зателефонував батьку, який забрав його на автомобілі додому.
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що вночі з 6 на 7 грудня 2015 року йому зателефонував син і попросив забрати його від магазину АТБ. По голосу почув, що син перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та поїхав на вказане місце на власному автомобілі, забрав сина та привіз його додому.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що 06 грудня 2015 року біля магазину «Велес» познайомився з трьому хлопцями, серед яких був обвинувачений, та разом із ними пішов у бар «Артуа», де вживали алкоголь. Він пам`ятає, що один з хлопців кудись подівся, а інші двоє залишались із ним аж до закриття закладу. Під час відпочинку ніяких конфліктів в барі не було. Також пам`ятає, що після закриття бару разом із хлопцями пішов у бік залізничного вокзалу, на пероні хлопці кудись поділись, а він покурив та пішов додому. Більше на пероні нікого не бачив та ніяких криків не чув. Під час спілкування він розповідав, що він художник, тому до нього саме так і звертались.
Свідок ОСОБА_25 пояснив, що працює в КМС-127 та в ніч з 6 на 7 грудня 2015 року він на власному мотоциклі їхав на роботу та, проїжджаючи бетонною дорогою, що веде до КМС, побачив хлопця, який розмовляв по телефону, як він потім зрозумів, із дівчиною. Як йому тепер відомо, це був ОСОБА_15 , який був дуже схвильований та зупинив його. Коли він зупинився та присвітив фарою, то побачив, що на бетонній дорозі, ногами в сторону КМС на спині лежить сильно побитий чоловік. Як він потім дізнався, це був ОСОБА_14 , якого він раніше знав, але він настільки був побитий, що в ту ніч не впізнав його. Ознак життя побитий чоловік не виявляв, штани у нього були спущені, а верхній одяг задертий вгору. Він вирішив, що треба повідомляти до «швидкої» та поїхав до КМС-127. Там він біля воріт зустрів охоронців, яким повідомив про виявлення побитого чоловіка та поїхав до диспетчера, якій також розповів про подію та попросив викликати «Швидку» та поліцію. Коли він їхав, окрім ОСОБА_15 , інших осіб на дорозі та навколо він не бачив. В подальшому з ним проводили слідчий експримент, в ході якого вимірювали відстані, та обраховували час, який йому було небхідно витратити, щоб доїхати до КМС та до диспетчера.
Свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 пояснили, що вони працюють охоронцями КМС-127, чергували в ніч з 6 на 7 грудня 2015 року. За час патрулювання території нічого підозрілого не чули. Між 24-00 год. та 1-00 год. до воріт КМС приїхав ОСОБА_25 , який повідомив, що неподалік, на бетонній дорозі лежить побитий чоловік. Після цього ОСОБА_25 поїхав до диспетчера викликати «швидку», а вони пішли до місця, на яке вказав ОСОБА_25 . Було темно і за 3-4 кроки без ліхтаря нічого не було видно. Там вони побачили, що ближче до краю дороги лежить чоловік, ногами в сторону КМС. Коли вони присвітили ліхтарями, бачили, що ближче до краю дороги лежить чоловік, у нього було сильно побите обличчя, верхній одяг був піднятий, а брюки спущені, на животі були відбитки, схожі на відбитки взуття. Ознак життя він не виявляв. Близько вони не підходили. Коли повертались назад, то біля воріт КМС їх наздогнав ОСОБА_15 , який був у стані сп`яніння, дуже схвильований, сказав, що треба викликати «швидку», що на дорозі побитий чоловік, з яким він незадовго до цього був в барі. ОСОБА_15 заходив в освітлене приміщення сторожки, просив цигарки, тому вони помітили, що одяг на ньому був чистий, також чистими були його руки. Крім того, ОСОБА_15 постійно розмовляв по телефону. Коли ОСОБА_15 запропонували йти додому, то він відмовився, пояснивши, що боїться, був з ними до приїзду «швидкої», а потім пішов, але не у напрямку свого дому, а в протилежний бік - до залізничного вокзалу.
Крім того, свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_27 пояснили, що коли розвиднілось, то працівники поліції попросили їх бути понятими при огляді місця події. В їх присутності був проведений огляд ділянки місцевості та трупу ОСОБА_14 . На момент огляду тіло потерпілого було у тому ж положенні, як вони бачили його вперше, з кишені одягу вилучили грошові кошти та мобільний телефон, а неподалік від потерпілого був камінь, який теж вилучили. Також вилучали і інші речі, однак які саме вони вже не пам`ятають.
Свідок ОСОБА_29 показала, що працює диспетчером в КМС-127 та в ніч з 6 на 7 грудня 2015 року перебувала на зміні. Після 24-00 год. до неї прийшов ОСОБА_25 , який сказав, що на бетонній дорозі лежить побитий чоловік і попросив викликати «швидку» допомогу та поліцію. Вона телефоном поспілкувалась з охоронцями, які сказали, що, дійсно, на дорозі лежить побитий чоловік, зі свого мобільного телефону вона додзвонилась по номеру «103» і там прийняли виклик. В подальшому була на теритрії КМС-127 біля воріт, бачила, що там знаходиться ОСОБА_15 , який постійно розмовляв по телефону, він хотів залишитись, але потім пішов в бік залізничного вокзалу.
Свідок ОСОБА_30 пояснила, що працює прийомником поїздів на Снігурівському залізничному вокзалі. В ніч з 6 на 7 грудня 2015 року перебувала на зміні. На початку першої години ночі був пред`явлений потяг, та коли вона вийшла на перон, то бачила, що через колії йдуть двоє чоловіків, голосно розмовляючи. Вона зробила їм зауваження, щоб вони йшли звідти, бо прибуває потяг, але, здається вони її не почули. Вони йшли з правої сторони вокзалу, від місця розташування магазину «Артуа». Вважає, що це були не пасажири, оскільки поїздів у цей час не було, та не працівники вокзалу. Більше на пероні та поблизу нікого не бачила.
Свідок ОСОБА_31 пояснив, що працює фельдшером «швидкої» допомоги Снігурівської ЦРЛ. В ніч з 6 на 7 грудня 2016 року за викликом, що надійшов від диспетчера «103» виїжджав на місце, де біля КМС знайшли побитого чоловіка. Коли приїхали, то чоловік лежав ближче до краю бетонної дороги. Коли він перевірив ознаки життя, то виявив що чоловік мертвий, про що повідомив у поліцію. Бачив, що поблизу тіла лежали шапка, футляр від окулярів, камінь розміром з кулак. Пам`ятає, що брюки потерпілого були спущені. Як йому здалось, за способом розташування, брюки не знімали, а тягнули за них.
Свідок ОСОБА_32 пояснила, що працює барменом в кафе «Артуа». 06.12.2015 року була на роботі. Після 22 години в кафе прийшов ОСОБА_8 з трьома хлопцями, одного з яких - ОСОБА_33 вона знала, а двоє були для неї невідомими. Один з невідомих хлопців, як вона тепер знає ОСОБА_17 , придбав горілку та воду і вони сіли відпочивати за столик. На той час в барі також знаходились відвідувачі - чоловік з дружиною ( ОСОБА_34 ), ОСОБА_35 та ОСОБА_15 . Трохи пізніше до бару прийшов ОСОБА_14 , який підсів за столик до чоловіка з дружиною, а згодом до них підсів ОСОБА_36 . Всі відвідувачі вживали алкоголь, періодично виходили палити. Жодних конфліктів в приміщенні бару не було. Через деякий час ОСОБА_37 , який відпочивав у компанії ОСОБА_8 забрав батько. Близько 24-00 год. вона сказала, що бар зачиняється і всі почали виходити. Коли вона вийшла на вулицю, то бачила, що на розі стоїть ОСОБА_8 з двома чоловіками, які прийшли з ним. На тротуарі, що веде від бару до проїжджої частини стояли ОСОБА_15 , ОСОБА_14 і ОСОБА_38 цей час за нею приїхав автомобіль та вона, зачекавши декілька хвилин, поки увімкнеться сигналізація, пішла до машини. По дорозі вона запросила ОСОБА_39 їхати з ними та він погодився і сів в автомобіль. Все, що відбувається в приміщенні бару та біля нього фіксується на відеозапис. Зранку вона дізналась про вбивство ОСОБА_14 . Разом з працівниками поліції вона переглядала відеозапис, пояснювала хто приходив в бар. Їй відомо, що на запит працівників поліції відеозапис був виданий власницею бару в правоохоронні органи. Також пояснила, що відеокамери були налаштовані на «літній» час, тому різниця між зафіксованим та реальним часом складала близько 1 години.
Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні пояснив, що в ніч з 06 на 07 грудня 2015 року з дружиною та знайомим відпочивав в барі «Артуа». Бачив там ОСОБА_15 та якогось чоловіка приблизно 50-ти років, в стані алкогольного сп`яніння. Жодних конфліктів в барі він не бачив.
Свідок ОСОБА_41 в судовому засіданні пояснив, що його знайомий ОСОБА_21 запропонував йому піти провідати його дядька ОСОБА_14 . Вони прийшли, утрьох посиділи приблизно з годину, випили, ОСОБА_21 з ОСОБА_22 сперечались за роботу, заробітну плату, сварки не було. У ОСОБА_21 була тепла камуфляжна куртка. Коли він прийшов, то зняв її, а коли вони йшли додому, то він попросив у ОСОБА_22 іншу куртку, а свою залишив. Наступного дня він почув дзвінок та виявив у кишені свого піджаку планшет та спитав ОСОБА_21 , що це таке та як він опинився у нього. ОСОБА_21 сказав, що це планшет його дядька та сказав, щоб він відніс його. Коли він прийшов до будинку ОСОБА_22 , там було багато людей та він віддав планшет його жінці.
Експерт ОСОБА_42 в судовому засіданні пояснив, що був присутній під час огляду місця пригоди та проводив судово-медичну експертизу трупа потерпілого. Розташування тіла потерпілого (розведені в сторони руки) та одягу ( верхня одежа задерта догори, а штани спущені до ступнів) свідчать про намагання перетягнути тіло, тримаючи за штани, крім того, зазначене свідчить про те, що це намагалась зробити одна особа. Також на руках та в області ребер на тілі були відбитки взуття, які могли утворитись лише при тиску взуття на голе тіло, інакше бруд залишився б на одежі потерпілого. За результатами експертизи встановлено, що потерпілому було спричинено приблизно 40 ударів, в дуже короткий проміжок часу. Від нанесення першого удару до настання смерті пройшло не більше 10-15 хвилин. Він відбирав для дослідження ділянки шкіри з наявними ранами та забоями і за результатом гістологічного дослідження змін не виявлено, що свідчить про спричинення таких ушкоджень максимум протягом 10-ти хвилин. Про це також свідчить невелика кількість крові у внутрішніх органах, які також травмовані, та в голові. Епітеліальні клітини потрапляють під нігті тільки коли пальці руки з силою натискають на ділянку шиї саму м`яку ділянку тіла людини, а при асфіксії пальці заглиблюються в тканини шкіри та якийсь час перебувають в такому положенні, в результаті чого епітелій переходить на нігті, тобто, відбувається мікротравматизація. При натисканні на інші частини тіла такого не відбувається, оскільки пучки пальців закривають нігті і епітелій не може потрапити під нігті. Епітелій може потрапити під нігті лише при натисканні на шию. Розмір та форми ран на обличчі свідчать про нанесення ударів каменем. Зазначив, що навіть у відсутність асфіксії смерть потерпілого беззаперечно настала б щонайменше через дві години без своєчасного надання медичної допомоги.
Вина обвинуваченого, окрім його пояснень та пояснень потерпілого та свідків, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- рапортом помічника начальника оперативного чергового ЧЧ Снігурівського ВП ГУНП України в Миколаївській області від 07.12.2015 року про надходження повідомлення від фельдшера Снігурівської ЦРЛ про виявлення трупу ОСОБА_14 з тілесними ушкодженнями у вигляді чисельних травм голови та тулубу ( т.1 а.с. 203);
- даними протоколу огляду місця події від 07.12.2015 року з додатками - план-схемою та фототаблицею, згідно якого оглянута місцевість у межах адміністративної території м. Снігурівка - ділянка бетонної автодороги, що веде на КМС-127, яка розташована на відстані 250 м. від КМС-127, 150 м. від залізничного вокзалу ст. Снігурівка. На вказаній ділянці виявлений труп особи чоловічої статі в положенні лежачі на спині, ногами направлений в бік КМС-127, руки розведені в бік, ноги схрещені. Верхній одяг - светр, куртка та футболка зсунуті до верхньої частини грудей, спортивні брюки та брюки спущені до рівня ступнів. На комірі куртки та рукавах, передній поверхні светра та футболки наявні плями бурого кольору. На задній поверхні куртки наявні нашарування грунту. В правій верхній кишені куртки виявлений мобільний телефон «Нокіа 5130» у ввімкненому стані. В лівій верхній кишені куртки виявлена грошова купюра номіналом 100 грн. На шиї трупу виявлений ланцюжок з металу жовтого кольору з кулоном у вигляді хреста білого кольору. При зовнішньому огляді на трупі виявлені тілесні ушкодення у вигляді множинних ран з нерівними краями на лобі, нижній губі зліва, підборідді, носа, на обличчі обширне садно, яке займає нижню частину лоба, ніс, щоки та підборіддя, обширні підшкірні гематоми правої та лівої тіменних ділянок голови; синець на всю ліву вушну раковину; на шиї та в ділянці ключиць - чисельні синці овальної форми темно-багрового кольору; в середній та нижній частині грудей - числені зливні синці на полощі 30x20 см.; на правому стегні - вертикально розташоване садно у вигляді переривистої смуги розміром 30x2 см.,; на передній поверхні лівого стегна - числені вертикально розташовані подряпини на площі 9x3 см.; аналогічні подряпини на лівій гомілці на площі 7x9 см. У верхній частині живота зліва виявлені накладення грунту у вигляді відбитків підошви взуття, аналогічні відбитки виявлені на правому стегні та лівій гомілці. Оглядом місцевості навколо трупу виявлено нашарування рідини бурого кольору. На дорозі справа від трупу на відстані 46 см. від лівого колінного суглобу виявлена запальничка чорного кольору. На відстані 112 см. від голови трупу виявлена пляма бурого кольору розмірами 60x35 см.. Біля вказаної плями виявлена шапка темно-сірого кольору. На відстані 1 м. від шапки, на землі виявлений футляр від окулярів. Там же, біля плями бурого кольору виявлені камінь неправильної форми з нашаруванням речовини бурого кольору та фрагменти каменя у кількості 4 шт.
Під час огляду виявлено та вилучено мобільний телефон, грошова купюра номіналом 100 грн., запальничка чорного кольору, змив речовини бурого кольору, чоловічу шапку темно-сірого кольору, футляр від окулярів чорного кольору, камінь та чотири фрагменти каменю ( т.1 а.с. 210-228);
даними висновку судово-медичного експерта № 127 від 04.02.2016 за результатом судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_14 , згідно якого причиною смерті ОСОБА_14 стала механічна асфіксія від здавлення органів шиї рукою, що підтверджується наявністю перелому двох рожків підязичної кістки з ознаками здавлювання на внутрішній кістковій пластинці і розтяжіння на зовнішній, крововиливів в навколишні м`які тканини гортані та щитовидного хряща, наявність повздовжнього перелому щитовидного хряща по середній лінії, наявністю загальноасфіктичних ознак (крововиливу під вісцеральну плевру легенів, крововиливу під епікард, гострої емфіземи легенів), ознак швидко наставшої смерті (повнокровність внутрішніх органів, рідкий стан крові в порожнини серця та крупних судин). Вказані тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Наявність крововиливів в м`яких тканинах навколо гортані свідчить про те, що удушення було прижиттєвим. Після спричинення тілесних ушкоджень в області шиї, а саме - після удушення руками, смерть настала в момент удушення, тобто протягом декількох секунд.
Крім вищезазначених ушкоджень на трупі виявлені наступні тілесні ушкодження:
-крововилив під тверду мозкову оболонку та під м`які мозкові оболонки у скроневій області зліва, крововиливи в м`які тканини голови в лівій скронево- тім`яній, правій скроневій, потиличній областях, крововиливи у скроневі м`язи, крововилив на лівій вушній раковині, які утворились незадовго до настання смерті (декілька хвилин) в результаті неодноразових ударних дій тупим твердим предметом (предметами) з обмеженою контактуючою поверхнею, яка в місці співударення має форму близьку до овальної і розміри біля 3x4 см и 4x5 см. Вказані ушкодження могли утворитись від не менше ніж 14-15 ударів тупим твердим предметом (предметами), і не виключено, що таким предметом (предметами) могли бути кулаки, частини взутих ніг і т.і. В момент спричинення вказаних тілесних ушкоджень потерпілий міг як стояти, так і лежати та до нападника міг бути обернутий як обличчям, так і спиною. Утворення вказаних тілесних ушкоджень в результаті падіння з положення стоячи (як вільного, так і з прискоренням) на рівну поверхню виключається;
-рани на лобі зліва, лівому крилі носа, нижній губі зліва, підборідді зліва є забійними, утворились незадовго до смерті ( декілька хвилин) в результаті неодноразових ( не менш ніж 4-х) ударних впливів тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, маючими як мінімум дві грані та ребро, яке має хвилеподібні вигиби та довжиною біля 3-х см., яким міг бути камінь або подібний предмет. В момент спричинення даних пошкоджень потерпілий та нападник були розташовані обличчям один до одного, при цьому потерпілий міг в момент удару як сидіти, так і стояти або лежати. Зазначені рани мають ознаки легких тілесних ушкоджень та до настання смерті відношення не мають;
-переломи ребер: справа - 2-5 по середнє-ключичній лінії і 7-9 по переднє-пахвовій лінії, зліва 5-10 по середньо-ключичній лінії з ознаками розтяжіння на зовнішній кістковій пластинці та здавлювання на внутрішній кістковій пластинці, зліва - 2-е по среднє-ключичній лінії з ознаками здавлення на зовнішній кістковій пластинці та розтяжіння на внутрішній кістковій пластинці, перелом тіла грудини з ознаками здавлювання на зовнішній кістковій пластинці і розтяжіння на внутрішній кістковій пластинці, крововиливи в м`які тканини грудей (в області тіла грудини), множинні крововиливи на грудях;
-дрібні розриви великого сальника, крововилив в черевній порожнині (біля 250 мл рідкої крові), крововиливи в м`які тканини живота;
-множинні садна на тілі - на спині зліва, лівій сідниці, стегнах;
-крововиливи на тильному боці лівої кисті;
-перелом кісток спинки носа, обширне садно на обличчі.
Крововиливи на грудях, перелом тіла грудини, крововиливи в м`які тканини грудей і за грудиною, перелом 2-го ребра зліва, розриви великого сальника, крововиливи в м`які тканини живота утворились незадовго до настання смерті (декілька хвилин) в результаті неодноразових дій тупим твердим предметом (предметами) з обмеженою контактуючою поверхнею, розміри якої в місці співударення біля від 3x4 см до 6x8 см. Не виключено, що таким предметом (предметами) міг бути кулак, частина взутої ноги, коліно і т.і. Переломи ребер справа - 2-5 и 7-9 та зліва 5-10 з ознаками розтяжіння на зовнішній кістковій пластинці та здавлювання на внутрішній кістковій пластинці є констукційними, тобто утворились не в результаті безпосередніх ударів в місця переломів, а в результаті деформації грудної клітини, а саме - від здавлювання її у передньо-задньому напрямку. Крововиливи в м`які тканини грудей в області тіла грудини, перелом тіла грудини свідчать про те, що місцем прикладення сили, що спричинила деформацію, була передня поверхня грудної клітини. Розмір крововиливу свідчить про те, що дія на грудну клітину здійснена тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо ногою (коліно, підошвенна частина взуття і т.і.).
Тілесні ушкодження в області грудей, живота, голови - крововилив під тверду і м`які мозкові оболонки, множинні переломи ребер, тіла грудини, розриви великого сальника з розвитком внурішньочеревної кровотечі, ускладнились розвитком травматичного шоку тяжкого ступеню. У зв`язку із розвитком травматичного шоку тяжкого ступеню, вказані тілесні ушкодження в області грудей, живота і голови за критерієм небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень в момент заподіяння.
Загалом, згідно висновку експерта, потерпілому було нанесено не менше 37- 41 ударів, з яких не менше 18-20 ударів в область волосистої частини голови і обличчя, не менше 17-19 ударів в область грудей і живота та не менше 2 ударів в область лівої руки. Всі тілесні ушкодження мають прижиттєвий характер утворення (т.1 а.с. 231-238);
даними висновку судово-медичної експертизи № 201 від 29.01.2016 року, відповідно якого у свідка ОСОБА_15 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, час утворення якого в межах доби до експертизи, садна на правій кисті в області 3-го пястно-фалангового суглобу правої руки, області 2-3 фалангових суглобів правої руки утворились в межах 2-3 діб до експертизи, садна на четвертому пальці в межах однієї доби до експертизи ( т.2 а.с. 14) ;
даними висновку судово-медичної експертизи № 200 від 29.01.2016 року, яка розпочата 07.12.2015р., згідно якого у обвинуваченого ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження у виді садна на лівій кисті, яке утворилось у межах однієї доби до проведення експертизи. Розташування садна в місцях суглобів є більш характерним для нанесення ударів рукою, пальці якої стиснуті у кулак, по якому-небудь тупому твердому предмету( т.2 а.с. 18);
переглянутим в судовому засіданні записом з відеокамер бару «Артуа» та протоколом перегляду відеозапису, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , потерпілий ОСОБА_14 та ОСОБА_16 з 22.21 год. знаходяться в приміщенні бару та з 23.55год. всі виходять з бару, а о 00.03год. на вулиці до ОСОБА_15 та ОСОБА_14 підходить ОСОБА_8 , о 00.03 год. двоє осіб направились у бік залізничного вокзалу, а о 00.04год. по доріжці вздовж бару у напрямку залізничного вокзалу проходять ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та ОСОБА_17 ( т.2 а.с. 54-58);
даними висновків експерта від 09.12.2015 року № 814, та від 18.12.2015 року № 1039, згідно яких кров ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО, та визначено генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_8 ( т.2 а.с. 60-61, 86-88);
даними висновків експерта від 22.12.2015 року № 812, та від 18.12.2015 року № 1040, згідно яких кров потерпілого ОСОБА_14 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО, та визначено генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_14 ( т.2 а.с. 63-64, 80-82);
даними висновку експерта від 21.12.2015 року № 1041 за результатами молекулярно-генетичної експертизи, згідно якого на куртці ОСОБА_8 , вилученій під час особистого обшуку, виявлено кров людини, клітини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_14 і не збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_8 , з фототаблицею ( т.2 а.с. 98-102);
даними висновку експерта від 25.12.2015року № 1043 за результатами молекулярно-генетичної експертизи, згідно якого на чоловічих чоботях ОСОБА_8 , вилучених під час обшуку за місцем проживання останнього, виявлено кров людини, клітини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_14 і не збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_8 , з фототаблицею ( т.2 а.с. 112-116);
даними висновку експерта від 21.12.2015року № 1037 за результатами молекулярно-генетичної експертизи, згідно якого у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої та правої рук ОСОБА_8 виявлено клітини з ядрами, генетичні ознаки яких є змішаними, містять генетичні ознаки потерпілого ОСОБА_14 та підозрюваного ОСОБА_8 , з фототаблицею ( т.2 а.с. 120-123);
дослідженим в судовому засіданні відеозаписом та протоколом проведення слідчого експерименту від 22.03.2016 року, за участю ОСОБА_8 , під час якого він в присутності понятих та адвоката на місці пояснив та продемонстрував, як у нього з потерпілим ОСОБА_14 відбувся конфлікт біля бару «Артуа» та яким чином він наносив удари потерпілому біля лісосмуги за коліями залізничного вокзалу, а також як наносив удари ОСОБА_15 та відштовхнув ОСОБА_16 , з фототвблицею ( т.2 а.с. 254-262);
дослідженим в судовому засіданні відеозаписом та протоколом проведення слідчого експерименту від 15.01.2016 року, за участю ОСОБА_16 , під час якого він на місці пояснив та продемонстрував, як біля бару «Артуа» між ОСОБА_8 та іншим чоловіком відбувся конфлікт, як за коліями біля залізничного вокзалу він бачив, як ОСОБА_8 бив ногою іншого чоловіка, відштовхнув його (Перепелова) та кинув йому під ноги камінь, а також місце, звідки він зателефонував батькові. Під час слідчого експерименту проводились заміри часу, за який долалась відстань між об`єктами ( т.2 а.с. 222-228);
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.01.2016року за участю ОСОБА_15 , під час якого він на місці пояснив та продемонстрував обставини, при яких він виявив труп потерпілого ( т.2 а.с. 232-237);
даними протоколу слідчого експерименту від 18.03.2016 року за участю свідка ОСОБА_25 , під час якого, він розповів та показав на місці, де його зупинив ОСОБА_15 та вув виявлений труп потерпілого, з фототаблицею. В ході слідчого експерименту було встановлено приблизний час, який був необхідний особі, яка першою знайшла труп ОСОБА_14 та повідомила про вказану подію ( ОСОБА_25 ). Згідно протоколу слідчого експерименту, у умовах денного часу ОСОБА_25 знадобилось не менше 1 хв. 38 сек., тобто, із урахуванням даних узагальнення інформації операторів мобільного зв`язку (а саме з`єднань ОСОБА_29 ), ОСОБА_14 він знайшов на дорозі не раніше 00 год. 40 хв. (т.2 а.с. 242-249).
Згідно висновку експерта від 04.12.2015 року № 17, ОСОБА_8 психічним захворюванням та розладом психіки не страждав раніше та не страждав в момент інкримінованого йому діяння. В період часу, до якого належить інкриміноване йому діяння, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У застосуванні відносно нього примусових заходів медичного характеру не потребує ( т.2 а.с. 145-149).
Аналізуючи досліджені докази у справі суд присяжних приходить до висновку, що саме ОСОБА_8 нанесені тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_14 , а також спричинене удушення потерпілого, що потягло настання смерті останнього. А кількість, локалізація та спосіб нанесення ударів ( не менше, ніж 37-41 удару, у життєво-важливі частини тіла, каменем та ногами) з послідуючим удушенням свідчать на наявність умислу саме на позбавлення життя потерпілого.
Суд присяжних критично оцінює позицію обвинуваченого, що він наніс потерпілому менше 10-ударів, не наносив удари каменем та не здушував шию потерпілого, залишив потерпілого на грунтовій дорозі, а не на бетонній, де його знайшли, а також можливість спричинення смерті потерпілому іншими особами, зокрема, ОСОБА_15 , після того, як він залишив потерпілого, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Зокрема, свідок ОСОБА_16 пояснив, що бачив, як ОСОБА_8 наносив удар ногою потерпілому саме на бетонній дорозі, після чого потерпілий впав, в руках у ОСОБА_8 був камінь, який він при ньому розбив об дорогу. Саме на бетонній дорозі, за поясненнями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_25 , було виявлено тіло потерпілого та там же потерпілого виявили свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які підтвердили, що пізніше, під час складання протоколу огляду місця події у їх присутності, тіло потерпілого було розташовано так само, як вони його бачили вночі.
Крім того, з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_14 спільно із ОСОБА_15 о 00:03 год. 07.12.2015 року відійшли від кафе-бару «Артуа» по вул.Центральній (Леніна), 44 та направились у бік залізничного вокзалу.
З дослідженого в судовому засіданні узагальнення інформації, отриманої від операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар»; ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «МТС Україна» (т.2 а.с. 199-205) слідує, що після вказаного часу із мобільного номеру ОСОБА_15 , який знаходився у зоні дії базової станції, що покриває місце вчинення злочину, о 00:18:43 год. 07.12.2015 відбувся перший телефонний дзвінок на номер ОСОБА_43 . Зі свідчень ОСОБА_44 , під час даної розмови ОСОБА_15 вказав, що невідома особа вдарила його по голові. Після цього між ОСОБА_15 та ОСОБА_44 відбуваються постійні, майже безперервні розмови (у тому числі під час виявлення ОСОБА_15 трупу ОСОБА_14 та його руху до КМС-127), до 01:32:25 години, при цьому ОСОБА_15 постійно знаходиться у зоні покриття базової станції оператора мобільного зв`язку, яка покриває місце скоєння злочину.
Також встановлено, що на території КМС-127 знаходились ОСОБА_28 ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , до яких з повідомленням про знайдення тіла ОСОБА_14 спочатку звернувся ОСОБА_25 , а потім і ОСОБА_15 .
В подальшому, ОСОБА_25 направився до розподільника робіт КМС- 127 ОСОБА_29 , яка і зателефонувала до приймального відділення Снігурівської ЦРЛ.
Аналізом діяльності мобільних номерів вказаних свідків встановлено, що дзвінків та інших з`єднань з мобільних номерів ОСОБА_25 , ОСОБА_27 та ОСОБА_26 у зоні дії базових станцій операторів мобільного зв`язку, які покривають місце скоєння злочину у період з 23.00 години 06.12.2015 року по 02.00 годину 07.12.2015 року не відбувалось. ОСОБА_28 зі свого мобільного номеру телефонував у вказаний період лише ОСОБА_29 (перший дзвінок о 00:40:52). Далі наявний дзвінок ОСОБА_29 до ЦРЛ за екстреним номером «103» о 00:42:56, тобто у цей час до неї звернувся ОСОБА_25 та повідомив про виявлення тіла ОСОБА_14 , а потім на екстрений номер «102».
Останній набір з мобільного номеру ОСОБА_8 був здійснений о 23:35:37год., після чого діяльність його мобільного терміналу припинилась.
ОСОБА_16 телефонував на номер свого батька ОСОБА_24 07.12.2015 о 0:26 годині та батько перетелефонував йому о 0:27год. Зі слів ОСОБА_16 , що підтверджується показами його батька, він зателефонував батькові, щоб останній забрав його від магазину «АТБ» по АДРЕСА_2 , куди останній і направився.
Таким чином, встановлено, що між часом, коли потерпілий ОСОБА_14 із ОСОБА_15 пішли від бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (00 год. 03 хв.) до виклику екстренної медичної допомоги «103» (00 год. 42 хв.) пройшло 39 хвилин.
При цьому, ОСОБА_8 наздогнав та почав бити потерпілого не пізніше 00 год. 18 хв. - саме у цей час ОСОБА_15 зателефонував своїй сестрі та повідомив, що невідома особа побила його та він тікає.
Таким чином, з моменту початку побиття потерпілого ОСОБА_8 та до моменту виклику есктренної домомоги пройшло не більше 24 хвилин (00:42 - 00:18).
В ході слідчого експерименту за участю ОСОБА_25 , встановлено приблизний час, який був необхідний особі, яка першою знайшла труп ОСОБА_14 та повідомила про вказану подію ( ОСОБА_25 ). Згідно протоколу слідчого експерименту, в умовах денного часу ОСОБА_25 знадобилось не менше 1 хв. 38 сек., тобто, із урахуванням даних узагальнення інформації операторів мобільного зв`язку (а саме з`єднань ОСОБА_29 ), ОСОБА_14 він знайшов на дорозі не раніше 00 год. 40 хв.
В ході слідчого експерименту за участю ОСОБА_45 було встановлено, що ОСОБА_24 для подолання відстані від місця, де ОСОБА_8 бив потерпілого ОСОБА_14 до місця, звідки він викликав батька, знадобилось (у денний час) не менше 5 хв. 23 сек.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_24 зателефонував батьку о 00 год. 26 хв., свідок ОСОБА_24 покинув місце події не раніше 00 год. 22 хв. і в цей час ОСОБА_8 наносив удари потерпілому.
Таким чином, час, який пройшов з моменту, коли ОСОБА_24 покинув місце подіїі до моменту виявлення ОСОБА_25 трупу ОСОБА_14 , складає не більше 18 хв.
Згідно висновку експерта, смерть потерпілого настала в результаті асфіксії, чисельні рани та забої, виявлені на тілі потерпілого, були прижиттєвими, спричинені протягом короткого проміжку часу, забої та рани в області обличчя спричинені предметом, яким може бути камінь. За поясненням експерта в судовому засіданні, від нанесення першого удару до удушення пройшло 10-15хвилин.
Крім того, саме на куртці та взутті ОСОБА_8 виявлена кров людини, клітини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_14 , а в піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої та правої рук ОСОБА_8 виявлено клітини з ядрами, генетичні ознаки яких є змішаними, містять генетичні ознаки потерпілого ОСОБА_14 та підозрюваного ОСОБА_8 .
При цьому, відповідно до висновків судово-медичних експертиз, на чоботах, куртці, светрі, піднігтьовому змісті обох рук ОСОБА_16 сліди крові та епітеліальні клітини не містяться; на джемпері, брюках, дублянці, чоловічих туфлях ОСОБА_15 кров не знайдена; на рушнику знайдена кров людини, походження якої виключається від ОСОБА_22 і Березовського ( т.2 а.с. 72-73, 75-76, 126-128, 131-132, 141-142).
Зазначені докази повністю узгоджуються із показаннями як обвинуваченого, так і усіх свідків.
Таким чином, твердження обвинуваченого щодо непричетності до удушення та настання смерті потерпілого суперечать дослідженим в судовому засіданні доказам, які узгоджуються між собою, та розцінюється судом присяжних як намагання обвинуваченого уникнути відповідальності.
Що стосується посилання сторони захисту на висновок експерта-поліграфолога, суд присяжних приходить до висновку про визнання зазначеного доказу недопустимим з наступних підстав.
Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення
Ст.ст.101, 102 КПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. У висновку експерта повинно бути зазначено: 1) коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта) та на якій підставі була проведена експертиза; 2) місце і час проведення експертизи; 3) хто був присутній при проведенні експертизи; 4) перелік питань, що були поставлені експертові; 5) опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом; 6) докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка; 7) обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання.
Як вбачається з наданого висновку експерта, його зміст не відповідає вимогам вимогам кримінального процесуального кодексу України, зокрема, наданий висновок не містить необхідних реквізитів, а саме - номеру, дати складання висновку та печатки, а також даних щодо експерта, який проводив експертизу, відсутній докладний опис проведених досліджень, висновок не містить відповіді на всі питання, поставлені перед експертом в ухвалі суду про призначення експертизи, натомість, досліджене лише питання щодо заподіяння обвинуваченим смерті потерпілому шляхом задушення. Додаток належним чином не оформлений та експертом не підписаний.
В той же час, допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_46 зазначила, що проводила експертизу на підставі ухвали суду та клопотання захисника, однак опис отриманих матеріалів не наведений. При цьому, копія будь-якого клопотання судом експертові не направлялось, клопотань про ознайомлення з матеріалами справи від експерта на адресу суду не надходило. Також в судовому засіданні експерт пояснила, що дослідження проводилось на пристрої, який має меншу кількість реєстраційних каналів, ніж то передбачене стандартами, видеофіксація ходу проведення експертизи нею не застосовувалась, оскільки на це необхідний спеціальний дозвіл, однак, з якої причини такий дозвіл не отримано, пояснити не змогла, обмежившись поясненнями, що така вимога носить рекомендаційний характер. Також зазначила, що на показники впливає середовище, в якому проводиться експертиза (площа приміщення, освітлення, температура, вологість, сторонні шуми тощо), а також стан особи ( почуття голоду, хвилювання, хворобливий стан тощо). Однак, яким чином визначались відповідність певних умов, експертом не зазначено. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до висновку експерта, експертиза проводилась з 15-30 год. до 18-30 год., однак відповідно до листа начальника слідчого ізолятора від 11.01.2017 року, долученого в судовому засіданні стороною обвинувачення, ув`язнений ОСОБА_8 видавався експерту лише з 15.35год. до 18.55год. та експерт-поліграфолог ОСОБА_46 відвідувала обвинуваченого разом з адвокатом ОСОБА_47 , також експертиза проводилась у час, відведений для прийому їжі відповідно до встановленого в установі розпорядку.
З урахуванням викладеного, суд присяжних приходить до висновку про проведення експертизи з порушенням вимог Кримінального процесуального законодавства, закону України «Про судову експертизу», Наказу Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5., а також стандартів Всеукраїнської асоціації поліграфологів, які наявні у вільному доступі на офіційному сайті.
Враховуючи викладене, суд присяжних приходить до висновку про умисне спричинення смерті потерпілому ОСОБА_14 обвинуваченим ОСОБА_8 та кваліфікує його дії за п.7 ч.2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство з хуліганських мотивів.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд присяжних враховує, що обвинуваченим вчинено особливо тяжкий злочин, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є особою молодого віку, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря-нарколога або лікаря-психіатра не перебуває.
Обставиною, яка обтяжує покарання, суд присяжних визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, які пом`якшують покрання, судом присяжних не встановлено.
Враховуючи тяжкість та обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують покарання, суд присяжних приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, у максимальних межах санкції ч.2 ст. 115 КК України, вважаючи саме таку міру покарання необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 14 грудня 2015 року скасовано ухвалу слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10.12.2015 року, якою відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту та відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 05 лютого 2016 року. В подальшому дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області по 28 березня 2017 року включно. Підстав для зміни обвинуваченому обраного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом присяжних не вбачається, оскільки ризики, які стали підставою для обрання та продовження дії такого запобіжного заходу не зменшились.
На підставі ст. 72 КК України, в строк відбування покарання обвинуваченому слід зарахувати термін перебування під вартою в період з 07 грудня 2015 року по 10 10 грудня 2015 року та з 14 грудня 2015 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Втім, відповідно до ст. 118 КПК України, витрати на правову допомогу та витрати, пов`язані з прибуттям до місця судового провадження відносяться до процесуальних витрат та, відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають стягненню всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. У зв`язку з чим з обвинуваченого підлягають стягненню 8769.96грн
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Оскільки встановлено, що саме діями обвинуваченого спричинено смерть ОСОБА_14 , на користь потерпілого ОСОБА_12 підлягають стягненню кошти, витрачені на поховання, однак, враховуючи, що накладна від 07.12.2015 року на ритуальні послуги на суму 2719грн. виписана на ім`я брата потерпілого, та за поясненнями самого потерпілого в судовому засіданні, зазначені кошти сплачені його матір`ю, з обвинуваченого підлягають стягненю витрати потерпілого на поминальний обід, понесені ним особисто та підтверджені чеком від 08.12.2015року, на суму 1600грн.
Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи обставини справи, ступінь моральних страждань потерпілого, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд присяжних приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди та вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 100000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
На підставі ст. 100 КПК України, речовими доказами у справі слід розпорядитись наступним чином: змив слідів крові, фрагмент каменю зі слідами крові, 4 фрагменти каменю, експериментальні зразки нігтьових зрізів із піднігтьовим вмістом ОСОБА_8 , передані на зберігання до камери речових доказів Снігурівського ВП ГУНП України в Миколаївській області знищити; мобільний телефон «Nokia 5130», грошову купюру номіналом 100грн., футляр для окулярів разом з окулярами, запальничку, планшет передані під розписку потерпілому ОСОБА_12 (т.2 а.с. 32) залишити останньому за належністю; чоботи, джинси, куртку та кофту ОСОБА_8 , передані на зберігання до камери речових доказів Снігурівського ВП ГУНП України в Миколаївської області передати обвинуваченому Панкратьєву за належністю, а при не витребуванні знищити; три CD-R диски з інформацією про телефонні з`єднання абонентів мобільного зв`язку , DVD-диск з відеозаписом з камер спостереження кафе «Артуа» - зберігати в матеріалах справи.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, суд присяжних
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого п.7 ч.2 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
В строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 на підставі ст. 72 КК України, зарахувати термін перебування під вартою з момента затримання з 07 грудня 2015 року по 10 грудня 2015 року та з 14 грудня 2015 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, дію якого продовжено ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року, залишити до набрання вироком законної сили.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_12 процесуальні витрати в сумі 8769 ( вісім тисяч сімсот шістдесят девять) грн. 96 коп.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_12 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 1600 (одна тисяча шістсот) грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 ( сто тисяч) грн.
Речові докази по справі: змив слідів крові, фрагмент каменю зі слідами крові, 4 фрагменти каменю, експериментальні зразки нігтьових зрізів із піднігтьовим вмістом ОСОБА_8 , передані на зберігання до камери речових доказів Снігурівського ВП ГУНП України в Миколаївської області знищити; мобільний телефон «Nokia 5130», грошову купюру номіналом 100грн., футляр для окулярів разом з окулярами, запальничку, планшет передані під розписку потерпілому ОСОБА_12 (т.2 а.с. 32) залишити останньому за належністю; чоботи, джинси, куртку та кофту ОСОБА_8 , передані на зберігання до камери речових доказів Снігурівського ВП ГУНП України в Миколаївськії області передати обвинуваченому Панкратьєву за належністю, а при не витребуванні знищити; три CD-R диски з інформацією про телефонні з`єднання абонентів мобільного зв`язку , DVD-диск з відеозаписом з камер спостереження кафе «Артуа» - зберігати в матеріалах справи.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуюча суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Присяжні засідателі: ОСОБА_3
ОСОБА_4
ОСОБА_5