Справа № 556/1396/16-к
Провадження № 1-кп/565/4/17
У Х В А Л А
07 квітня 2017 року м.Вараш
Колегія суддів Кузнецовського міського суду Рівненської області в складі:
- головуючого - судді ОСОБА_1 ,
- судді ОСОБА_2 ,
- судді ОСОБА_3 ,
- секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
- прокурора - ОСОБА_5 ,
- представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6 ,
- обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 ,
- захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_12 ,
- захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_13 ,
- захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_14 ,
- захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_15 ,
- захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_16 ,
- перекладача - ОСОБА_17 ,
В С Т А Н О В И Л А:
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 та його захисник адвокат ОСОБА_16 повністю підтримали вказане клопотання з наведених у ньому обґрунтувань та мотивів. При цьому обвинувачений ОСОБА_18 зазначив, що він є володільцем автомобіля, марки «ВАЗ 217030», д.н.з. НОМЕР_1 , а його власником є ОСОБА_20 . Згідно з твердженнями обвинуваченого і його захисника на теперішній час не має потреби в утриманні зазначеного транспортного засобу на території площадки Кузнецовського відділу поліції ГУНП в Рівненській області, оскільки він не містить слідів кримінального правопорушення, окрім цього зазнає пошкоджень, тому має бути переданий обвинуваченому ОСОБА_21 або його родичам на відповідальне зберігання.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисники адвокати ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відповідно підтримали зазначене клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 та просили суд його задоволити.
Прокурор ОСОБА_5 та представник потерпілих ОСОБА_22 і ОСОБА_23 адвокат ОСОБА_6 заперечили проти задоволення вказаного клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 , зазначивши, що він не є власником вказаного арештованого майна, яке містить сліди вчинення кримінального правопорушення та в даному кримінальному провадженні має істотне значення, оскільки є речовим доказом знаряддям вчинення злочину.
З наданих пояснень та висловлених думок слідує, що ніким з учасників судового провадження не заперечується факт належності автомобіля, марки «ВАЗ 217030», д.н.з. НОМЕР_1 , на праві приватної власності ОСОБА_20 , та факт користування цим автомобілем обвинуваченим ОСОБА_11 .
Заслухавши доводи учасників процесу з приводу заявленого обвинуваченим ОСОБА_11 клопотання про передачу йому арештованого майна на відповідальне зберігання, суд встановив наступні обставини.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_25 від 16 березня 2016 року поновлено пропущений з поважних причин строк для подання клопотання про арешт майна третьої особи ОСОБА_20 та накладено арешт на майно третьої особи ОСОБА_20 , а саме: автомобіль, марки «ВАЗ 217030», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 . Ухвалами колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області від 21 квітня 2016 року і від 04 травня 2016 року зазначена ухвала слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_25 від 16 березня 2016 року залишена без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_10 і ОСОБА_11 без задоволення.
Згідно з ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Частинами 1, 2 ст.100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
При цьому колегія суддів також прийняла до уваги, що згідно з ч.4 ст.100 КПК України у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.
За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що в даному випадку у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про передачу йому або його родичам на відповідальне зберігання автомобіля, марки «ВАЗ 217030», д.н.з. НОМЕР_1 необхідно відмовити.
На підставі наведених обставин, керуючись 84, 91, 100, 167, 170, ч.1 ст.372, ч.2 ст.392 КПК України, колегія суддів, -
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про передачу йому або його родичам арештованого майна на відповідальне зберігання автомобіля, марки «ВАЗ 217030», д.н.з. НОМЕР_1 , - відмовити у зв`язку з його безпідставністю.
Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за результатами розгляду кримінального провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_26 Горегляд
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3