Справа № 484/35/17
Провадження: № 1-кп/484/63/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2017р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002985, по обвинуваченню

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні осіб не має, не працюючого, освіта неповна середня, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.03.2011р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 263, ч.2 ст. 15-ч.2 ст. 263 КК України на підставі ч.1 ст. 70 КК України до громадських робіт строком на 240 годин;
- 23.01.2012р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України на підставі ч.1 ст. 71, ст..72 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 29 днів.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

за участю учасників судового провадження

прокурора - ОСОБА_5

потерпілої , цивільного позивача - ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого, цивільного відповідача - ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці серпня 2016р., точна дата судом не встановлена, приблизно о 16:00год. ОСОБА_4 перебував на місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 та на території сусіднього домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_6 , на подвір`ї, помітив металеві бочки, які вирішив викрасти. Виконуючи задумане, достовірно знаючи, що на території домоволодіння нікого немає, діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, через паркан потрапив на подвір`я вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав дві металеві бочки об`ємом по 150л кожна вартістю по 420грн. та одну металеву бочку об`ємом 200л вартістю 500грн., всього майна на суму 1340грн. Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність на початку вересня 2016р., точна дата судом не встановлена, в ранковий час обвинувачений, перебуваючи на місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив вчинити крадіжку будь-якого майна з території сусіднього домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Виконуючи задумане, достовірно знаючи, що на території домоволодіння нікого немає, діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, через паркан потрапив на подвір`я вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав металеву балію об`ємом 120л вартістю 300грн. та 4 металевих ящика для зберігання та перевезення скляної тари вартістю по 70 грн. кожний, всього майна на суму 580грн.
Своїми діями обвинувачений завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1920грн.
Зізнаючись у вчиненому обвинувачений пояснив, що у серпні-вересні 2016р. він проживав у співмешканки за адресою: АДРЕСА_2 . Він знав, що у сусідньому домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , ніхто не проживає. Наприкінці серпня 2016р. на території сусіднього домоволодіння він побачив три металеві бочки, які вирішив викрасти. З цією метою через паркан він потрапив на території вказаного домоволодіння, звідки викрав зазначені бочки, які здав на пункт прийму металобрухту. На початку вересня він знову вирішив вчинити крадіжку з сусіднього домоволодіння. З вказаною метою через паркан потратив на території домоволодіння, звідки викрав металеву балію та чотири металевих ящика, які також здав на пункт прийму металобрухту. Отримані гроші витратив на їжу та горілку. У вчиненому розкаявся. Просив пробачення у потерпілої. Заявлений потерпілою цивільний позов визнав повністю.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що в будинку за адресою: АДРЕСА_3 проживав її батько, який помер. На момент вчинення крадіжок в будинку ніхто не проживав. Вона час від часу навідувалась до будинку. Так вона виявила крадіжку з подвір`я домоволодіння спочатку трьох металевих бочок, а потім металевої балії та чотирьох металевих ящиків. Заявлений цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого завданої майнової шкоди в сумі 1920грн. підтримала в повному обсязі, в частині стягнення моральної шкоди просила залишити без розгляду. Також вона просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.

Фактичні обставини злочину свідчать про те, що наприкінці серпня 2016р. ОСОБА_4 з території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 вчинив крадіжку трьох металевих бочок, а на початку вересня 2016р. з території вказаного домоволодіння вчинив крадіжку металевої балії та чотирьох металевих ящиків. Своїми діями обвинувачений завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму в сумі 1920 грн.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, негативна характеристика за місцем його проживання відсутня, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не перебуває, не працює, існує за рахунок випадкових заробітків, раніше судимий, завдану майнову шкоду не відшкодував, думку потерпілої, яка не пробачила обвинуваченого та наполягала на призначенні суворого покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Відповідно до ст.. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
На думку суду обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про його особу, обставини вчинення злочину, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК України, в виді арешту у максимальному розмірі для цього виду покарання, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву в частині стягнення майнової шкоди в сумі 1920грн. в повному обсязі, а в частині стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обрати у виді тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту із зали суду.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок завданої майнової шкоди 1920 (одну тисячу дев`ятсот двадцять) грн.

Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

СУДДЯ: