Справа № 369/3621/17
Провадження № 1-кс/369/827/17
УХВАЛА
Іменем України
13.04.2017 року слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській областіпро відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В :
У квітні 2017 заявник, ОСОБА_3 подав до суду скаргу на постанову старшого слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській областіОСОБА_4 , про відмову у визнанні потерпілою.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 18 листопада 2016 року слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області була задоволена скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції про визнання ОСОБА_3 потерпілим по кримінальному провадженню відповідно до вимог ст. 55 КПК України та вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.Суд зобов`язав слідчого поліції розглянути заяву у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

Натомість, листом від 06.01.17 р. старший слідчий Києво-Святошинського відділу поліції ОСОБА_4 повідомив, що заяву «розглянуто та приєднано до кримінального провадження», при цьому висловив свою думку, що «згідно кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення ст.286 КК України, потерпілою є особа, якій внаслідок ДТП заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження або тяжкі».

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого, заявник в черговий раз написав відповідну заяву, намагаючись переконати про вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілого.

На заяву ОСОБА_3 старший слідчий Києво-Святошинського відділу поліції ОСОБА_4 направив лист від 20.03.17 р. та нарешті додав до нього свою постанову від 06.01.17 р. про відмову у визнанні заявника потерпілим, яка являється незаконною, необґрунтованою відповідно до вимог ст. 55 КПК України та упередженою, а тому не може залишатися чинною.

Дана постанова отримана через пошту 29 березня 2017 року.

23 лютого 2015 року на авто дорозі Київ-Одеса, поблизу смт. Глеваха відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_5 , який керував автомобілем «Форд Скорпіо», д/з НОМЕР_1 .

Внаслідок ДТП фізична особа, яка була пасажиром його автомобіля, отримала тілесні ушкодження, а його автомобіль «Мерседес Бенц 313» д/з НОМЕР_2 - механічні пошкодження, чим ОСОБА_3 спричинено лише матеріальних збитків відповідно висновку №42 експертного автотоварознавчого дослідження на суму 82583 грн.

До цього часу, а сплинуло вже майже два роки, по кримінальному провадженню заявник не допитаний навіть свідком. Невідомо хто і яким чином контролює хід розслідування та його «розумні строки».

Результати розслідування даного кримінального провадження повністю стосуються і заявника особисто, так як без його висновків він не можу подати позовної заяви до відповідальної за заподіяння шкоди особи - ОСОБА_5 та звертатись до страхової компанії для отримання страхового відшкодування.

Не визначення заявника по справі в процесуальному статусі та не врахування факту заподіяння йому внаслідок ДТП майнової шкоди в розумінні ст. 55 КПК, порушує його права та позбавляє можливості відновити їх і захистити свої інтереси, а саме позбавляє права приймати участь та отримувати будь - які відомості чи документи кримінального провадження, що в свою чергу лишає можливості у відшкодуванні причиненої йому шкоди.

Тому особа що подала скаргу просила скасувати постанову старшого слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області від 06.01.2017 року ОСОБА_4 про відмову у визнанні його потерпілим, як незаконну. Визнати ОСОБА_3 , потерпілим у кримінальному провадженні №0000666 від 24.02.2015 року Зобов`язати слідчого Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 вручити ОСОБА_3 , пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

У судовому засіданні, особа що подала скаргу її вимоги підтримала та просила її задоволити

Слідчий в судове засідання не з`явився, що відповідно ч. 3 ст. 306 КПК не є перешкодою в розгляді скарги.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення особи що подала скаргу, дослідивши наявні матеріали скарги, дійшов висновку, що скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені нормами ст. 91 КПК, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання тощо.

Частиною 2 зазначеної статті визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що Києво-Святошинським відділом поліції ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 000666 від 24.02.2015 р.

23.02.2015 року близько 14 год. 55 хв. на 23 км. + 860 м. а/д Київ-Одеса, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Ford Scorpio 2.9і» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Одеса, здійснив зіткнення з вантажним автомобілем марки «DAF 85» реєстраційний номер НОМЕР_3 , та причіпним до нього «JANMIL NW - 1S» реєстраційний номер НОМЕР_4 , що стояв припаркований на узбіччі. Після цього автомобіль «Ford Scorpio 2.9і» реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автобусом марки «MERCEDES-BENZ 313 CD1» реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_6 , котрий рухався в напрямку м. Одеса. В наслідок ДТП водій ОСОБА_5 пасажир автомобіля «Ford Scorpio 2.9і» реєстраційний номер НОМЕР_1 гр. ОСОБА_7 , а також пасажири автобуса «MERCEDES-BENZ 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 : гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження.
До слідчого відділу Києво-Святошинського ВП надійшла заява від ОСОБА_3 про визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні.
Постановою старшого слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ ЕР України в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 було відмовлено ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000666 від 24.02.2015 року, у зв`язку з тим, що кримінальна відповідальність за ст. 286 настає за умови заподіяння наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження, а оскільки внаслідок ДТП ОСОБА_3 фізичну шкоду завдано не було, то останній не може бути потерпілим у кримінальному провадженні, кваліфікованому за ст. 286 КК України.
Слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення скарги заявника про скасування постанови слідчого, якою відмовлено у визнанні її потерпілим, з огляду на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Ч. 1 ст. 286 КК України визначає що, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, - карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Частиною 1 статті 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Тобто зміст даної норми закону передбачає встановлення причинно-наслідкового зв`язку між вчиненими злочинними діями та настанням якої-небудь шкоди фізичній особі для визнання її потерпілою.

Виходячи з кримінально - правової характеристики злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, завдана фізичній особі майнова шкода внаслідок вчинення регламентованих диспозицією цього закону дій, виходить за межі обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України. Тому склад даного кримінального правопорушення не передбачає потерпілої особи, якщо їй не заподіяна фізична шкода. В той же час як в даному випадку існує факт заподіяння майнової шкоди щодо транспортного засобу ОСОБА_3 .

Отже постанова слідчого від 06.01.2017 про відмову заявнику у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000666 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, є обґрунтованою і законною.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого під час досудового розслідування може бути, зокрема, про: відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя відмовляє заявнику в задоволенні скарги щодо скасування постанови слідчого та у інших похідних вимогах.

Разом з тим, постанова про відмову у визнанні потерпілим не позбавляє заявника прав, передбачених ст. 61 КПК України, у тому числі в якості цивільного позивача подавати позовну заяву органу досудового розслідування або суду.
У разі встановлення обвинувальним вироком суду факту вчинення злочину передбачено ст. 286 КПК України, внаслідок чого, як стверджує заявник, йому було спричинено матеріальну шкоду, він не позбавлений можливості захисту власних прав та інтересів в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 55, 91, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській областіпро відмову у визнанні потерпілим відмовити.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1