Провадження № 1-кп/520/605/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2016 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в м.Одесі в судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003477 від 16 серпня 2016 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м.Одесі, громадянки України, українки, маючої середню освіту, не працюючої, не заміжньої, на утриманні дітей не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
16 серпня 2016 року, приблизно о 05 годині 09 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись в кафе «Ікра», яке розташоване за адресою: м.Одеса, по вул.13 станція Великого Фонтану, маючи умисел направлений на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон «Prestigio» зеленого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 2 200 гривень, який належить ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2 200 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.

В ході судового засідання обвинувачувана ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що дійсно 16 серпня 2016 року близько 5 години ранку вона перебувала в кафе «Ікра», яке розташоване в районі 13 станції Великого Фонтану в м.Одесі, де відпочивала компанією. Коли всі добре випили, вона взяла зі стола мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 та з телефоном покинула кафе. Коли вона повернулась в кафе, то там вже була поліція, її відвезли до відділку, де вона видала мобільний телефон поліцейським. Дозволу ОСОБА_7 , щоб взяти телефон, вона не отримувала. Вона розуміє, що скоїла не правильно та розкаюється у скоєному.

Крім того, обвинувачена в судовому засіданні зазначила, що з матеріалами кримінального провадження вона знайома в повному обсязі, жодних зауважень до зібраних доказів вона не має та вважає за непотрібним досліджувати всі докази.

Крім пояснень обвинуваченої, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачена раніше не судима та до адміністративної відповідальності не притягалась, за місцем проживання характеризується задовільно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Постановою слідчого від 26 серпня 2016 року речовим доказам у кримінальному провадженні визнано мобільний телефон «Prestigio» зеленого кольору, переданий під розписку потерпілій.

Потерпіла надала до суду заяву про проведення судового розгляду без її участі, зазначивши, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченої не має, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Даючи юридичну оцінку дослідженим в судовому провадженні доказам, суд вважає їх допустимими, належними та достовірними.

Інші докази відповідно до ч.3 ст.349 КПК України при судовому розгляді не досліджувались, так як за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження інших доказів, так як фактичні обставини ніким не оскаржуються та відсутні сумніви відносно позиції обвинуваченої та інших учасників судового провадження.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), та обвинувачувана дійсно винна в скоєнні інкримінуємого їй кримінального правопорушення.

Визначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, те, що вона не має місця роботи та матеріалами кримінального провадження не підтверджено отримання будь-якого доходу обвинуваченою, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, покарання їй слід призначити у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю та розкаялась у скоєному, усвідомила суспільну небезпеку свого діяння, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, те, що обвинувачена за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судима, тому суд вважає можливим звільнити обвинувачену від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат в кримінальному провадженні не має.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винною за ч.1 ст.185 КК України і на підставі цього закону призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 під час судового розгляду не застосовувався.

Речовий доказ мобільний телефон «Prestigio» зеленого кольору, переданий під розписку потерпілій, після набрання вироку законної сили залишити законному власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1