Справа № 372/212/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/624/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 06.06.2017

УХВАЛА
іменем України
06 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000585 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 30 березня 2017 року, яким
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, що є його особистою власністю. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого: 04.02.2016 року Обухівським районним судом Київської області за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, що є його особистою власністю. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 04.02.2016 року та визначено остаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна, що є його власністю.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 22 квітня 2016 року близько 02 год. 00 хв. (точного часу судом не встановлено) ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , та маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, реалізуючи свій злочинний намір, шляхом відкриття воріт, які виходять до дороги загального користування, незаконно проникли до господарського приміщення, яке розташоване на території вказаного вище домоволодіння, звідки разом викотили мотоквадроцикл марки «Speed Gear» моделі «Speed Gear Force 300» на дорогу загального користування, потім відкотили його в напрямку села Старі Безрадичі Обухівського району Київської області на відстань близько 50 м, де шляхом повертання ключа, який знаходився в замку запалювання, завели мотоквадроцикл, після чого ОСОБА_10 сів за кермо мотоквадроцикла, а позаду нього сів ОСОБА_7 , та включивши передачу для руху, поїхали вдвох в напрямку с. Копачів Обухівського району Київської області, чим незаконно заволоділи транспортним засобом, який належить ОСОБА_9 , спричинивши останньому матеріальних збитків на суму 65641 грн. 33 коп.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та звільнити засудженого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 289 КК України, на підставі ч. 4 ст. 289 КК України. Вважає, що вирок підлягає скасуванню, а провадження закриттю, оскільки судом першої інстанції порушено вимоги кримінального і кримінального-процесуального закону внаслідок чого відбулось неправильне застосування кримінального закону, мотивуючи це тим, що суд при наявності усіх умов, передбачених ч. 4 ст. 289 КК України не звільнив його від кримінальної відповідальності. Зазначає, що суд не взяв до уваги, що на стадії досудового слідства обвинувачені звернулись з письмовими заявами про вчинення ними кримінального правопорушення. Окрім того, суд не звернув увагу на подану потерпілим ОСОБА_9 заяву, в якій він просив звільнити обвинувачених від кримінальної відповідальності.

Не погоджуючись з вироком суду, потерпілий ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати, а провадження закрити, оскільки судом першої інстанції порушено вимоги кримінального і кримінального-процесуального закону, внаслідок чого відбулось неправильне застосування кримінального закону. Зазначає, що суд не взяв до уваги, що на стадії досудового слідства обвинувачені звернулись з письмовими заявами про вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Окрім того, суд не звернув увагу на подану ним (потерпілим ОСОБА_9 ) заяву, в якій він просив звільнити обвинувачених від кримінальної відповідальності. Вважає, в наявності всі умови, передбачені ч. 4 ст. 289 КК України, для звільнення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого злочину, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинуваченихОСОБА_10 , ОСОБА_7 , які свою вину визнав повністю та підтвердили обставини вчинення ними інкримінованих їм злочину, а також допитом потерпілого ОСОБА_9 .
Висновки суду про винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , у скоєнні злочину за зазначених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам даного провадження.
Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_10 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України.
Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим законом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
Згідно ч. 4 ст. 289 КК України звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вперше вчинила дії, передбачені цією статтею (за винятком випадків незаконного заволодіння транспортним засобом із застосуванням насильства до потерпілого чи погрозою застосування такого насильства), але добровільно заявила про це правоохоронним органам, повернула транспортний засіб і повністю відшкодувала завдані збитки.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, в судовому засіданні потерпілий, обвинувачені та їх захисник звернулися до суду з клопотанням про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі ст. 289 КК України у зв`язку з добровільною заявою до правоохоронних органів, про вчинене ними кримінальне правопорушення, повернення транспортного засобу власнику і повним відшкодуванням спричинених збитків.

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні клопотання про звільненні обвинувачених від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 289 КК України на підставі ч. 4 ст. 289 КК України та засудив: ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, звільнивши його напідставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, та напідставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 04.02.2016 року, остаточно визначивши йому покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна. Відмовляючи в задоволенні клопотання про звільненні обвинувачених від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 2189 КК України на підставі ч. 4 ст. 289 КК України, суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувачені добровільно звернулися до правоохоронних органів з заявами про незаконне заволодіння транспортним засобом 17.05.2016 року, майже через місяць з дня вчинення злочину 22.04.2016 року, коли вже було проведено ряд слідчих дій та встановлено особи обвинувачених у вчиненні даного злочину.

Але колегія суддів не може погодитися з даними висновками суду, оскільки вони не ґрунтується на вимогах закону та матеріалах даного кримінального провадження.

Як вбачається з витягу кримінального проводження № 00000585 від 22.04.2016 року, 22.04.2016 року до Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області звернувся ОСОБА_9 із заявою про те, що з 21 год. 21.04.2016 по 03. год.30 хв. 22.04.2016 невстановлена особа з приміщення гаража, що розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , незаконно викрала мотоквадроцикл «Speed Gear» моделі «Speed Gear Force 300», після чого з місця вчинення злочину зникла, обернувши викрадене на свою користь ( т.1 а.с.63).

10.05.2016 року до Обухівського ВП ГУ НП в Київській області надійшли заяви-повідомлення від ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , в яких вони добровільно заявляють про вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ( т. 1 а.с. 115, 151).

24.05.2016 року до Обухівського ВП ГУ НП в Київській області надійшли заяви від потерпілого ОСОБА_9 про повне відшкодування ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , завданої йому шкоди внаслідок протиправного заволодіння квадроциклом. Зазначає, що під час вчинення злочину погроз або насильства зі сторони ОСОБА_7 та ОСОБА_10 до нього не застосовувалося. Квадроцикл повернуто йому добровільно, претензій матеріального, морального характеру до ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не має, просить закрити щодо них кримінальне провадження ( т. 1 а.с. 104).

29.12.2016 року повідомлено про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , та цього ж дня їх допитано в якості підозрюваних (т. 1 а.с. 132-134, 138-139,160-162, 166-168).

27.02. 2017 року потерпілий ОСОБА_9 звернувся із заявою до Обухівського районного суду Київської області, в якій просить звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 289 КК України на підставі ч. 4 ст. 289 КК України обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у зв`язку з тим, що транспортний засіб йому повернуто та відшкодовано повністю збитки. Претензій матеріального характеру до ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не має, застосування насильства чи погроз зі сторони обвинувачених до нього не було ( т. 1 а.с. 57).

27.02.2017 року обвинувачений ОСОБА_10 звернувся із заявою до Обухівського районного суду Київської області, в якій просить звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 289 КК України на підставі ч. 4 ст. 289 КК України у зв`язку з тим, що ним добровільно повідомлено про вчинення злочину, повернуто транспортний засіб потерпілому ОСОБА_9 , повністю відшкодовано матеріальну шкоду, а також відсутністю насильства та погроз до потерпілого ( т. 1 а.с. 58).

Як вбачається з вимог щодо судимостей, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_10 раніше не притягувалися до кримінальної відповідальності за ст. 289 КК України.

Виходячи з наведеного, в наявності в сукупності є всі умови для звільнення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення ними злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, на підставі ч. 4 ст. 289 КК України, а саме:

1)вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом вперше.

2)під час незаконного заволодіння транспортним засобом не були застосовані будь-яке насильство до потерпілого чи погроза такого насильства;

3)добровільні заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_10 про вчинене ними кримінальне правопорушення;

4)транспортний засіб повернуто власнику ОСОБА_9 ;

5)повне відшкодування обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_10 збитків потерпілому.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Отже під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи, зазначені в апеляційних скаргах потерпілого ОСОБА_9 та захисника обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_8 , а тому апеляційні скарги підлягають задоволенню, а вирок суду - скасуванню зі звільненням обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності та закриття щодо них кримінального провадження

Керуючись ст. ст. 44, 289 ч. 4 КК України, ст. ст. 284, 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 30 березня 2017 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_7 скасувати.

На підставі ст. 284 ч. 4 КК України звільнити ОСОБА_10 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 289 КК України.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_7 закрити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 скасувати, звільнивши його негайно з-під варти в залі судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий
Судді: