Справа № 502/1328/16-к
Провадження № 1-кп/515/3457/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2016 року м.Татарбунари

Колегія суддів Татарбунарського районного суду Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 25 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

01 грудня 2016 року до Татарбунарського районного суду Одеської області з Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, складений 30 листопада 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

У підготовчому судовому засіданні від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання про визначення підсудності зазначеного кримінального провадження за Кілійським районним судом, оскільки на даний час в Кілійському районному суді є достатня кількість суддів, які можуть розглядати провадження, і тому визначення підсудності за цим судом дозволить забезпечити дотримання розумних строків розгляду кримінальної справи, а також уникнути зайвих витрат на транспортування учасників кримінального провадження для участі в судових засіданнях в м.Татарбунари, яке знаходиться на значній відстані від м.Кілія.

Потерпіла ОСОБА_10 в підготовче судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про дату, місце та час судового засідання, однак направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та висловила прохання щодо вирішення питання про визначення підсудності зазначеного кримінального провадження за Кілійським районним судом, оскільки на даний час можливо створити колегію суддів, а вона та свідки проживають в м.Кілія Одеської області, тобто на території, яка знаходиться під юрисдикцією Кілійського районного суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора, також висловили думку про необхідність передачі провадження на розгляд до Кілійського районного суду Одеської області. Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_9 залишили розгляд клопотання прокурора на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане клопотання, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з обвинувального акту, кримінальне правопорушення було вчинено в м. Кілія Одеської області, досудове слідство проводилось Кілійським ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області під процесуальним керівництвом Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинувачені, потерпіла, свідки проживають на території міста Кілія Одеської області.

Відповідно до ст. 34 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).

Частиною 2 ст.34 КПК України встановлено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

У цьому зв`язку слід зауважити, що реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акта, містить відомості про постановлення Татарбунарським районним судом Одеської області 13.10.2016 року ухвали про повернення прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області обвинувального акта для усунення недоліків, а також інформацію про складання прокурором іншого обвинувального акта 30.11.2016 року. Відомостей про постановлення Апеляційним судом Одеської області рішень про зміну підсудності після складання прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури обвинувального акта 30.11.2016 року, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить.

У підготовчому судовому засіданні прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури процесуальних документів на підтвердження визначення за Татарбунарським районним судом підсудності щодо розгляду кримінального провадження за обвинувальним актом від 30.11.2016 року, також не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що при направленні заступником керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_11 обвинувального акта від 30.11.2016 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України до Татарбунарського районного суду, було порушено правила територіальної підсудності, визначені ст.32 КПК України, що є підставою, згідно з п.1 ч.1 ст.34 КПК України, для направлення подання Татарбунарського районного суду до Апеляційного суду Одеської області для вирішення питання про зміну підсудності.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що судовий розгляд ще не розпочато, потерпіла та свідки проживають на території м.Кілія Одеської області, справа територіально підсудна за кримінально-процесуальним законом Кілійському районному суду Одеської області, колегія суддів вважає, що є додаткові підстави для направлення подання місцевого суду до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про зміну підсудності.

Крім того, разом із обвинувальним актом, від прокурора надійшло клопотання, підтримане в підготовчому судовому засіданні, в порядку ст.ст.315, 331 КПК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строком на 60 діб з огляду на те, що строк тримання під вартою відносно обвинувачених спливає 11.12.2016 року, а останні, знаходячись на свободі, можуть незаконно впливати на свідків та потерпілу. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий за аналогічний злочин, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин в період відбування покарання за попереднім вироком суду, зважаючи на що можуть вчинити інше кримінальне правопорушення. Також просив врахувати, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строку від 7 до 12 років з конфіскацією майна, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на час застосування вищевказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 заперечувала проти клопотання прокурора, вважаючи, що підстав для продовження строку тримання під вартою її підзахисного не має, оскільки ч.3 ст.315 КПК України не передбачає, як такого продовження заходу забезпечення кримінального провадження, тому просила у задоволенні клопотання відмовити. Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи свого захисника та просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу його підзахисному, просив змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту, так як прокурор, на його думку, не довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти заявленого прокурором клопотання щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надавши своє клопотання про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на те, що він має постійне місце проживання в м.Кілія і жодним чином не буде перешкоджати досудовому слідству та вчиняти будь-які кримінальні правопорушення.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що є достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в зв`язку з обґрунтованою підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, мають не зняту та не погашену судимість, а обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину в період відбування покарання за попереднім вироком, зважаючи на що, можуть вчинити нові злочини, переховуватися від суду, чим перешкодити кримінальному провадженню, беручи до уваги, що судовий розгляд не призначений, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до ухвали Татарбунарського районного суду Одеської області від 13.10.2016 року спливає 11.12.2016 року, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на час застосування вищезазначеного запобіжного заходу не встановлено, а сама по собі та обставина, що обвинувачені тривалий час перебувають під вартою, не може бути підставою для зміни або скасування такого запобіжного заходу, суд приходить до висновку про необхідність обрання, відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України, оскільки питання вирішується в підготовчому судовому засіданні, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строком на 60 днів кожному.

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 про можливість зміни відносно його підзахисного запобіжного заходу на домашній арешт, суд не може взяти до уваги, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується та відсутність будь-яких доказів щодо зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на час застосування до нього вказаного запобіжного заходу. Також не приймаються до уваги доводи захисника ОСОБА_8 щодо неналежного формулювання клопотання прокурора відносно продовження запобіжного заходу її підзахисному ОСОБА_7 з посиланням на норми статті 315 ч.3 КПК України, враховуючи вимоги ч.3 ст.331 КПК України, яка передбачає обов`язок суду розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, незалежно від наявності клопотань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.32, 34, 177, 314,315, 372 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :

Направити до Апеляційного суду Одеської області для вирішення питання про зміну підсудності подання Татарбунарського районного суду Одеської області разом з матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 25 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, який діє включно по 04 лютого 2017 року, з утриманням в Ізмаїльському УВП УДПС України в Одеській області №22.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, який діє включно по 04 лютого 2017 року, з утриманням в Ізмаїльському УВП УДПС України в Одеській області №22.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3