Справа №583/1831/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 10/788/2/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінальної справи за апеляціями засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 квітня 2017 року, якою ОСОБА_10 відмовлено у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2004, а апеляцію визнано такою, що не підлягає розгляду,

ВСТАНОВИЛА:
Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2004 до ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

На вказану постанову засудженим ОСОБА_6 була подана апеляція разом із клопотанням про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.04.2017 у задоволенні зазначеного клопотання засудженого було відмовлено, а апеляція була визнана такою, що не підлягає розгляду у зв`язку з пропущенням строку на її подачу. Своє рішення суд вмотивував тим, що постанова була оголошена у присутності ОСОБА_6 та вручена останньому під підпис, йому було роз`яснено право на її оскарження, при цьому ні засудженим, ні захисником не було надано суду жодних доказів, які б свідчили про поважність причин не своєчасного звернення до суду з апеляцією на вказане судове рішення.

В поданих апеляціях:

- засуджений ОСОБА_11 просить скасувати постанову суду у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді районного суду від 30.04.2004, а апеляцію визнати такою, що підлягає розгляду. Свої вимоги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у дослідженні ухвали Апеляційного суду Сумської області від 27.09.2016, яка підтверджує те, що він не пропустив строк на апеляційне оскарження, також суд не дав жодної оцінки постанові судді від 30.04.2004 відносно розбіжностей щодо його судимостей в оригіналі цього рішення судді, де вказано, що він раніше судимий, та друкованому примірнику, згідно якого судді не було відомо про це. Саме останній примірник і був предметом апеляційного та касаційного переглядів, а тому суди і приходили до висновку про те, що його право на захист не порушено. Зазначає, що факт порушення його права на захист і є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження. Крім того, вказує, що наявність підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.400-4 КПК України (1960 р.) є також підставою для зміни чи скасування рішення судді, а відповідно і для поновлення строку на апеляційне оскарження;

- захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_12 просить скасувати постанову суду та задовольнити клопотання засудженого, оскільки відсутність захисника під час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу позбавило право останнього на захист, а сам він не міг написати апеляцію.

Вислухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляції, просили скасувати постанову суду, а апеляцію на постанову судді від 30.04.2004 визнати такою, що підлягає розгляду, думку прокурора ОСОБА_5 про залишення постанови суду без змін, а апеляцій засудженого та захисника без задоволення, виконавши вимоги ст.ст.362 і 318 КПК України (1960 р.), перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи поданих апеляцій, колегія суддів вважає, що вказані вище апеляції як засудженого ОСОБА_6 , так і захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до вимог п.8 ст.165-2 КПК України (1960 р.) на постанову судді до апеляційного суду прокурором, підозрюваним, обвинуваченим, його захисником чи законним представником протягом трьох діб з дня її винесення може бути подана апеляція, а згідно ч.ч.2 і 4 ст.353 цього Кодексу, у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку. За результатами розгляду клопотання суд виносить постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2004 до ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді взяття під варту. Вказана постанова була оголошена ОСОБА_6 із роз`ясненням права на її оскарження, а тому строк на апеляційне оскарження цього судового рішення для нього скінчився після закінчення встановленого кримінально-процесуальним законом триденного строку для даної категорії справ.

Апеляція на постанову судді разом з клопотанням про відновлення пропущеного строку була подана засудженим ОСОБА_6 25.05.2016 тобто з пропуском передбаченого законом строку на апеляційне оскарження постанови судді більше чим на дванадцять років.

Колегія суддів погоджується з висновками міськрайонного суду про відмову ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки дійсно, ані у клопотанні, ані у судовому засіданні, засуджений та його захисник на навели жодних поважних та переконливих причин пропуску такого строку, які істотно та в значній мірі могли б вплинути на його можливість реалізувати своє право на оскарження судового рішення, а тому суд обґрунтовано визнав її такою, що не підлягає розгляду з цієї підстави.

Що стосується доводів засудженого та його захисника про те, що відсутність захисника є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, то вони є необґрунтованими, оскільки з урахуванням зазначених вище обставин, а також того, що згідно матеріалів кримінальної справи ОСОБА_6 була оголошена постанова судді та роз`яснено право на її оскарження, він не був позбавлений можливості вчасно оскаржити судове рішення у доступний для нього спосіб, навіть знаходячись під вартою.

Не заслуговують на увагу та не відповідають вимогам закону й інші доводи апеляції засудженого.

Зокрема, ухвала апеляційного суду, на яку посилається ОСОБА_6 як на підтвердження того, що він взагалі не пропустив строк на апеляційне оскарження, а подане ним клопотання було лише формальною процедурою, жодним чином не свідчить про поважність причин пропуску строку, оскільки предметом того апеляційного розгляду було зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України, і викладені в ньому мотиви ніяк не стосуються даної справи та не впливають на викладені в постанові висновки, а тому суд першої інстанції цілком вірно відмовив у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи вказаного рішення апеляційного суду.

Крім того, засуджений вказує на те, що суд першої інстанції не дав жодної оцінки розбіжностям в оригіналі постанови від 30.04.2004 щодо даних про його особу (раніше судимий) та іншому (друкованому) примірнику (раніше не судимий), наслідком чого було те, що суди вищестоящих інстанцій не мали можливості встановити порушення його права на захист. Однак, у такому разі суд вийшов би за межі предмета судового розгляду, а саме наявності чи відсутності підстав для відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, та перейшов би до розгляду апеляції по суті, що не є функцією та повноваженням даного суду.

При цьому, надання оцінки вказаним фактам до прийняття рішення про відновлення пропущеного строку чи відмови у його поновленні та визнання апеляції такої, що не підлягає розгляду, як про це зазначає ОСОБА_6 , істотно суперечить вимогам закону.

Перегляд рішення судді в порядку виключного провадження є окремим інститутом КПК України (1960 р.), а тому наявність відповідних підстав також не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування постанови суду, як про це поставлене питання в апеляціях засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.362, 365, 366 і 377 КПК України (1960 р.); п.п.11 і 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України (2012 р.), колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2017 щодо відмови ОСОБА_10 у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2004 та визнання апеляції такою, що не підлягає розгляду залишити без зміни, а апеляції засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 на цю постанову без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4