Справа№751/4685/17
Провадження№1-в/751/327/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2017 року м.Чернігів

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ

ОСОБА_1
розглянувши в порядку прийняття клопотання ОСОБА_2 про звільнення за хворобою, яка перешкоджає відбуванню покарання, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.17. до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою.

Вивчивши зміст клопотання, приходжу до висновку, що клопотання засудженого підлягає поверненню з наступних підстав:

Згідно ч. 2 ст. 539 КПК України, розгляд клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку щодо засуджених, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців здійснюється місцевими судами за місцем відбування покарання.

Слідчий ізолятор вважається місцем тимчасового перебування, та не є місцем відбування покарання, за виключенням обмеженої кількості осіб, які залишаються для господарського обслуговування.

До клопотання не додано документів, які б підтверджували, що вирок відносно засудженого ОСОБА_2 вступив в законну силу та виконується у Чернігівському слідчому ізоляторі; клопотання про звільнення від подальшого відбування за хворою подано до Новозаводського районного суду м. Чернігова, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений тимчасово перебуває (рахується за Деснянським районним судом міста Чернігова), за місцем знаходження слідчого ізолятора.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, передбачених законом.

Оскільки КПК України не визначає, який суд має право розглядати такі клопотання, при вирішенні зазначеного питання слід виходити із вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Таким чином, під час виконання вироку, питання застосування ст. 84 КК України, має вирішуватися згідно ч. 5 ст. 154 КВК України за поданням начальника органу або установи виконання покарань і відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, оскільки саме цей суд має можливість повно, об`єктивно та без зайвих зволікань розглянути клопотання.

За таких підстав, клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, яке подано засудженим до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого він утримується тимчасово, підлягає поверненню особі, яка його подала, із роз`ясненням права та порядку звернення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 6 ст. 9, ст.ст. 372, 395, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, суддя -

УХВАЛИВ :
Клопотання ОСОБА_2 про звільнення за хворобою, яка перешкоджає відбуванню покарання - повернути особі, що її надіслала.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3