ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/3474/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровськ у складі:

головуючої слідчої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 22 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000021 від 12 січня 2017 року, а також зобов`язання вчинити інші дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 22 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000021 від 12 січня 2017 року.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що рішення про закриття кримінального провадження про вчинення кримінального правопорушення прийнято фактично без проведення належного досудового розслідування.

Скаржник надала заяву, в якій просила скаргу задовольнити та розглядати останню за її відсутності, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури Дніпропетровської області надав заяву, в якій просив у задоволенні скарги відмовити та розглядати її за його відсутності, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постановою слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 22 лютого 2017 року кримінальне провадження № 0000021, зареєстроване в Єдиному реєстру досудових розслідувань 12 січня 2017 року за фактом перевищення службових повноважень службовими особами Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні слідчого СВ Томаківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 22 лютого 2017 року не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження від 22 лютого 2017 року висновок про встановлення відсутності об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, слідчий обґрунтував тим, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не було встановлено даних, які б свідчили про те, що своїми діями слідчий Томаківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000601 спричинив наслідки у вигляді істотної шкоди інтересам ОСОБА_3 . Проте, суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві ОСОБА_3 та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000021, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2017 року, не були дотримані вимоги чинного кримінального процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Що стосується вимог скарги в частині зобов`язання слідчого внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення слідчим Томаківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальних правопорушень за попередньою кваліфікацією за ст.ст. 364, 367 КК України, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, оскільки вирішення питання щодо визначення попередньою кваліфікації кримінального правопорушення під час здійснення досудового розслідування не відноситься до компетенції слідчого судді.

Керуючись ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 306, ч. 2 ст. 307 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.

Постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 22 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000021 від 12 січня 2017 року скасувати, матеріали кримінального провадження № 0000021, направити для продовження проведення досудового розслідування до прокуратури Дніпропетровської області.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1