Справа № 710/114/17
УХВАЛА

10 лютого 2017 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в м. Сміла клопотання слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту, -
встановив:
Клопотань від учасників процесуальної дії в порядку визначеному ч.1 ст.107 КПК України щодо застосування технічних засобів фіксування не надходило, тому фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів фіксування не проводилася.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 4 жовтня 2016 року до Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи в адміністративних межах Терешківської сільської ради здійснюють незаконну порубку дерев. В ході виїзду СОГ було виявлено незаконну порубку дерев.
13 січня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 КК України.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
За змістом чинного законодавства, зокрема п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно з метою відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 7 лютого 2014 року враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або ж, якщо метою арешту майна є забезпечення конфіскації, то вартість арештованого майна має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.
Окрім того, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідне орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Земельна ділянка на яку слідчий просить накласти арешт перебуває в оренді ТОВ «Ангус» з 30 січня 2012 року строком на 10 років це унеможливлює накладення на неї арешту шляхом заборони володіння та користування нею, оскільки це призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності, що суперечить вимогам п.4 ст. 173 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 170, 234,237, 372 КПК України, -
ухвалив:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області напротязі п`яти днів

Слідчий суддя ОСОБА_1