Справа № 127/9228/16-к
Провадження №11-кп/772/124/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області

в складі:

головуючого: ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.08.2016 року, яким
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця селища Ясенівське м. Ровеньки Луганської області,
громадянина України, зареєстрованого за адресою

АДРЕСА_1 ,
проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,
раніше неодноразово судимого,
останній раз 31.03.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст.
185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі,

визнано винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та засуджено до двох років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів, яке визначити шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2016 року, у виді двох років двох місяців позбавлення волі.
На підставі п. ґ ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18.07.2016 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання відбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2016 року з 23.02.2016 року по 18.07.2016 року, з яких на підставі ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 23.02.2016 року по 11.05.2016 року.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 792,04 гривень.
Вирішено долю речових доказів.
-гаманець чорного кольору, грошові кошти в сумі 1 долар США № В 17763168 М, 1 долар США № Е 26123265 А, купюра 100 гривень ЕЕ 7012888, купюра 100 гривень № ЕЦ 6261619, купюра 5 гривень № РБ 4670295, купюра 2 гривні № СЄ 0238497, купюра 2 гривні № ЄЄ 1642932, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити у власності останньої.
в с т а н о в и в:
Вироком встановлено, що ОСОБА_7 22 січня 2016 року приблизно о 10:15 год., перебуваючи у тролейбусі № 5 сполученням «Вишенька-Залізничний вокзал», проїжджаючи від тролейбусної зупинки «Мури» до тролейбусної зупинки «Будівельний технікум», помітив раніше незнайому йому дівчину ОСОБА_9 , яка тримала на плечі свою жіночу сумочку. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 , діючи умисно, переслідуючи мету наживи, з корисливих спонукань, скориставшись тиснявою у громадському транспорті, перебуваючи в притул до потерпілої, непомітно для останньої, відкрив її сумочку та витягнув гаманець, вартість якого згідно висновку експерта № 303 від 14.03.2016 складає 56 гривень, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 209 гривень, 2 долара США, що згідно офіційного курсу НБУ, станом на 22.01.2016 року, складає 49,04 гривень. Після заволодіння вказаним майном ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_9 на загальну суму 314,04 гривень.
Також, ОСОБА_7 21 лютого 2015 року близько 17:00 год.перебуваючи на тролейбусній зупинці «Залізничний вокзал»,сів до тролейбуса маршруту №6, сполученням «Залізничний вокзал-Водоканал». Під час того як ОСОБА_7 перебував в тролейбусі, він помітив, що в невідомої йому ОСОБА_10 у правій кишені куртки знаходиться мобільний телефон. В результаті вказаного у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи який, ОСОБА_7 , діючи умисно,керуючись жагою легкої наживи та незаконного збагачення, під час того як тролейбус знаходився неподалік зупинки на площі «Привокзальній», підійшов до ОСОБА_10 та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не слідкує, таємно, витяг з правої кишені куртки мобільний телефон марки «Prestigio» s/n НОМЕР_1 , ІМEI НОМЕР_2 , ІМЕІ-2 НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 317 від 03.03.2016 року, становить 1800,90 грн. Зазначений телефон, ОСОБА_7 поклав собі до кишені, після чого покинув місце вчинення злочину, а мобільний телефон реалізував, тим самим завдавши ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що судом у вироку не було зараховано йому 12 днів попереднього ув`язнення, а також судом у вироку не зазначено експертиз, за які визначено грошове стягнення.
Заслухавши доповідача, думку адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого, які підтримали апеляційнйу скаргу останнього з мотивів викладених в них, наполягали на її задоволенні; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, об ґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, відповідно до ст. 349 КПК України, в зв`язку з тим, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Висновки суду першої інстанції щодо вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за зазначених у вироку обставин ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності. Кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюється.

Статтею 65 КК України визначено загальні засади призначення покарання.

Апеляційний суд приходить до висновку, що районний вірно дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливо лише за умови ізоляції його від суспільства .

Відповідно ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Апеляційний суд вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_7 в повній мірі відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідати положенням ст. 65 КК України.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо застосування відносно нього ч. 5 ст. 72 КК України, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі, судом провадиться зарахування строку попереднього ув`язнення у межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції у вироку зазначив "На підставі п.ґ ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18.07.2016 року до набуття вироком законної сили,з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання відбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2016 року з 23.02.2016 року по 18.07.2016 року, з яких на підставі ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 23.02.2016 року по 11.05.2016 року".

Тобто, суд першої інстанції зарахував ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з дня взяття його під варту по день набуття вироком законної сили.

Крім того, суд першої інстанції вірно зарахував ОСОБА_7 в строк відбування покарання відбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2016 року з 23.02.2016 року до вступу вироку у законну силу, а саме по 18.07.2016 року, з яких на підставі ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 23.02.2016 року по 11.05.2016 року.

Щодо доводів Обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність експертиз, за які визначено грошове стягнення, то з реєстрів, наявних у матеріалах кримінальних проваджень № 127/9228/16-к та №127/9385/16-к , які об"єднані в одне кримінальне провадження під спільним номером 127/9228/16-к, вбачається, що відносно ОСОБА_7 проводились судово-товарознавчі експертизи, витрати на які становили по кримінальному провадженн № 127/9385/16-к 440,20 грн., по кримінальному провадженню № 127/9228/16-к - 351,84 грн.
Судом першої інстанції вірно визначено загальну суму витрат на залучення експертів, у зв"язку з проведенням вищезазначених експертиз.
Враховуючи наведені обставини, слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .

На суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 414, 420 КПК України, суд, -

У х в а л и в :

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.08.2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4