Провадження №1-кп/359/115/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любарці Бориспільського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не має, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднані з проникненням у житло, за таких обставин.

01.12.2016 року близько 05 годин 50 хвилин, ОСОБА_4 перебував в с. Любарці, Бориспільського району, Київської області, де проводив свій вільний час. В цей момент, з метою поліпшення свого матеріального становища, у ОСОБА_4 виник умисел вчинити крадіжку з будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 01.12.2016 року близько 06 години 00 хвилин, діючи умисно та з корисливих мотивів, прибув за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, він відшукавши на подвір`ї ключ від вхідних дверей за допомогою якого відчинив двері та через які у вказаний спосіб, таємно проник в середину вищевказаного будинку.

Перебуваючи у середині зазначеного будинку ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, пройшов в середину кімнати, звідки таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_6 цінне майно, а саме: ламповий телевізор «MEDION» MD 20037-А вартістю 827 грн., велосипед синього кольору марки «Україна» вартістю 858 грн.

Після вчиненого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, через вхідні двері будинку, які він зачинив на ключ, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1685 гривень.

ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 показав, що 01 грудня 2016 року близько 05 годин 50 хвилин, він перебував в с. Любарці, Бориспільського району, Київської області, де проводив свій вільний час у своєї дівчини. Повертаючись до дому та з метою поліпшення свого матеріального становища він вирішив вчинити крадіжку з будинку АДРЕСА_2 . Того ж дня, близько 06 години ранку він переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, відшукав на подвір`ї вказаного домоволодіння ключ від вхідних дверей та проник в середину будинку. З даного будинку він викрав телевізор та велосипед. У вчиненому він щиро розкаюється. Зазначив, що алкогольних напоїв не вживав.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення злочину, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, та приєднані матеріали стосовно судових витрат. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого кваліфіковані:

- за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднане з проникненням у житло.

Таку кваліфікацію дій ОСОБА_4 суд вважає правильною.

Так, майно, яким заволодів обвинувачений, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. ОСОБА_4 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулось протиправно. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченим у відсутності потерпілого та інших осіб. За цією ознакою воно є таємним та визначається як крадіжка. ОСОБА_4 досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачений усвідомлював, що майно, яким він протиправно заволодівав, було для нього чужим, і він не мав права на нього. Вилучення цього майна здійснювалось всупереч волі потерпілого, але незважаючи на це, ОСОБА_4 бажав ним заволодіти. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні злочину він прагнув обернути чуже майно на свою користь. В результаті цих діянь він одержав фактичну можливість володіти, користуватись та розпоряджатись викраденим майном, тоді як потерпілий такої можливості був позбавлений. Таким чином, вчинений ОСОБА_4 злочини є закінченими. Цей злочини обвинувачений вчиняв з проникненням в житло потерпілого. Умисел на викрадення чужого майна у нього виникав ще до проникнення в житло. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 "Про судову практику у справах про злочини проти власності" № 10 від 06.11.2009 р. крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за частиною третьою статті 185, частиною третьою статті 186, частиною третьою статті 187 КК України. Додатково за статтею 162 КК України такі дії кваліфікувати не потрібно. При цьому у абз. 2 п. 20 даної ППВСУ зазначено, що ознака повторності відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності або якщо судимість за раніше вчинений злочин було погашено чи знято в установленому законом порядку, або якщо на момент вчинення нового злочину минули строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за раніше вчинений злочин.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен бути засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднане з проникненням у житло.

Обираючи обвинуваченому кримінальне покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані, які характеризують його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом враховується те, що ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин.

Аналіз даних про особу обвинуваченого вказує на те, що він по місцю проживання характеризується посередньо: заяв та скарг на ОСОБА_4 до Любарецької сільської ради не надходило, компрометуючих даних на нього немає. 07.10.2014 р. був засуджений Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.3. ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання та призначено іспитовий строк тривалістю 2 роки. 25.10.2016 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду за поданням інспектора Бориспільського районного підрозділу кримінально виконавчої інспекції - ОСОБА_4 було звільнено від покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Судимість погашена та знята. В силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимий. На обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину. Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.

Із урахуванням обставин вчинення злочину, його тяжкості та даних про особу обвинуваченого суд приходить до висновку, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, ОСОБА_4 належить призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Разом з тим, його перевиховання та виправлення залишається можливим без ізоляції від суспільства. На підставі ст.75 КК України обвинуваченого допустимо звільнити від відбування покарання з випробуванням, йому доцільно встановити іспитовий строк певної тривалості та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Речові докази: ламповий телевізор «MEDION» MD 20037-А та велосипед синього кольору марки «Україна», - належить залишити у власності ОСОБА_6 .

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Крім того, з обвинуваченого на користь Держави України слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 550 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.22, ч.9 ст.100, ч.2 ст.124, ст. ст. 349, 368, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, 75-76, ч.3 ст.185 КК України, суд -

п р и с у д и в:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання та призначити йому іспитовий строк тривалістю 3 роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази: ламповий телевізор «MEDION» MD 20037-А та велосипед синього кольору марки «Україна», - залишити у власності ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1