УХВАЛА

04 серпня 2017 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю слідчого ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 адвокат а ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджено із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області старшим радником юстиції ОСОБА_6 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СУ ГУ Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області старшиим радником юстиції ОСОБА_6 звернувся до Рівненського міського суду з клопотанням про накладення арешту шляхом заборони відчуження та розпорядження нерухомим майном, а саме квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 6376366), котра на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що Слідчим управлінням ГУ НП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 21.11.2012 фактом незаконної приватизації державного майна, а саме продажу державного пакету акцій ВАТ «Рівненський радіотехнічний завод», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 233 Кримінального кодексу України.
Так в ході проведення досудового розслідування встановлено, ОСОБА_3 працюючи начальником регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, протягом 2007 року, діючи умисно в порушення в порушення п.п. 17, 18, 19 Методики оцінки майна затвердженої Постановою Кабінету Міністрів від 10.12.2003, ст. 12, 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та норм Положення про порядок проведення конкурсів з продажу пакетів акцій акціонерних товариств, затвердженого наказом Фонду Державного майна України від 31.08.2004 №1800, достовірно усвідомлюючи що вартість пакету акцій ВАТ «Рівненський радіотехнічний завод» у поданому звіті (висновку про вартість майна) від 27.06.2007 визначена не вірно, а виконані процедури розрахунку порубують виправлення та незважаючи на те, що звіт про незалежну оцінку державного пакету акцій ВАТ «Рівненський радіотехнічний завод» від 27.06.2007 не пройшов належного рецензування, не проведено виправлення виявлених рецензентами недоліків, що вплинули на достовірність оцінки та не був затверджений начальником регіонального відділення, тому не може бути використаний у порядок передбачений законом, а являється підробленим приватизаційним документом, усвідомлюючи, що вартість пакету акцій у поданому звіті (висновку про вартість майна) від 27.06.2007 значно занижена, 05.09.2007 в супереч закону уклав договір купівлі-продажу, чим здійснив незаконну приватизацію державного майна, а саме державного пакету акцій 50%+1 акція ВАТ «Рівненський радіотехнічний завод» на користь ТОВ «Енергоінвест», за ціною 25 562 582 грн., шляхом заниження вартості на суму 5 162 940 грн., через визначення її у спосіб не передбачений законом та використання підробленого приватизаційного документу, що призвело до незаконної приватизації майна держави в великих розмірах.
В результаті вказаних протиправних дій, ОСОБА_3 діючи умисно, під час продажу державного пакету акцій ВАТ «Рівненський радіотехнічний завод», здійснив незаконну приватизацію державного майна, тобто приватизацію майна шляхом заниження його вартості на суму 5 162 940 грн., через визначення її у спосіб не передбачений законом та використання підробленого приватизаційного документу, що призвело до незаконної приватизації майна держави в великих розмірах.
У вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 233 КК України підозрюється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Липне, Ківерцівського району, Волинської області, українець, громадянин України, житель АДРЕСА_1 , якому 31.07.2017 повідомлено про зміну підозри.
Отже, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено покарання у виді штрафу від двадцяти п`яти тисяч до тридцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з конфіскацією майна або без такої.
Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №93294497 від 31.07.2017, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має у приватній власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 6376366).
В розслідування кримінального провадження виникла необхідність в накладенні арешту на майно підозрюваного.
Санкція частини 2 статті 233 КК України, в якій обґрунтовано підозрюється ОСОБА_3 передбачає покарання у виді штрафу від двадцяти п`яти тисяч до тридцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з конфіскацією майна або без такої.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 діючи умисно, під час продажу державного пакету акцій ВАТ «Рівненський радіотехнічний завод», здійснив незаконну приватизацію державного майна, тобто приватизацію майна шляхом заниження його вартості на суму 5 162 940 грн., через визначення її у спосіб не передбачений законом та використання підробленого приватизаційного документу, що призвело до незаконної приватизації майна держави в великих розмірах, є необхідність в накладенні арешту на майно підозрюваного.
Таким чином з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також можливої конфіскації майна як виду покарання, в ході проведення досудового розслідування, виникла необхідність у забороні відчуження та розпоряджатися майном підозрюваного, оскільки є підстави вважати, що дане майно може бути відчужене, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, видом майна, що належить арештувати є нерухоме майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 6376366), котра на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_3 .
Документом, що підтверджує право власності на майно, що належить арештувати є інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №93294497 від 31.07.2017.
Крім того, в разі повідомлення власника нерухомого ОСОБА_3 про наміри накласти арешт на дане майно, він може відчужити вказане приміщення з мотивів позбавлення можливості застосувати заходи забезпечення кримінального провадження, а також відшкодування завданих збитків.
В судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав з підстав зазначених в клопотанні, просить суд його задоволити.
Представник власника майна ОСОБА_3 адвокат а ОСОБА_4 в судовому заперечив з приводу задоволення клопотання щодо накладення арешту на майно. Пояснив, що клопотання не обґрунтоване та не підлягає до задоволення.
Заслухавши пояснення слідчого, представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1ст. 170 КПК України, Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України , у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як встановлено в судовому засіданні, що слідчим управлінням ГУ НП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 21.11.2012 фактом незаконної приватизації державного майна, а саме продажу державного пакету акцій ВАТ «Рівненський радіотехнічний завод», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 233 Кримінального кодексу України.
У вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 233 КК України підозрюється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Липне, Ківерцівського району, Волинської області, українець, громадянин України, житель АДРЕСА_1 , якому 31.07.2017 повідомлено про зміну підозри.
Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №93294497 від 31.07.2017, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має у приватній власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 6376366).
В судовому засіданні слідчий не надав жодного доказу, які підтверджували б наявність достатніх підстав для накладення арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру розташованою за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 6376366), котра на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_3 . Не надав документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Крім того слідчий не надав жодних пояснень з приводу внесеного ним клопотання.
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчим не доведено необхідність застосування арешту та надано не достатньо доказів для накладенні арешту, слідчий суддя прийшов до висновку, про відмову в задоволенні клопотання.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.167,170, 171, 173,309 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджено із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області старшим радником юстиції ОСОБА_6 про арешт майна відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1