Дата документу 19.06.2017

Справа № 334/528/17
Провадження № 1-кп/334/251/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000185 від 13.01.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцяя м. Костомукша, республіка Корелія, Російська Федерація, росіянин, громадянин України, маючий середньо спеціальну освіту, не працюючий, не одружений, не маючий на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
22.02.2016, Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді 200 годин громадських робіт,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 22.02.2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт.
04.04.2016 ОСОБА_5 у приміщенні Ленінського РВ м. Запоріжжя підрозділу КВІ УДПтС України в Запорізькій області був ознайомлений під підпис з умовами відбування покарання, та у зв`язку з чим було винесено постанову про встановлення реєстраційного дня, відібрано пояснення про його постійне місце проживання, видано направлення для відбування громадських робіт до КП «Основаніє» м. Запоріжжя, та попереджено про відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та скоєння повторного злочину чи адміністративного правопорушення.
Згідно направлення № 2286 від 04.04.2016, в якому зазначалось, що ОСОБА_5 має приступити до відбування покарання з 05.04.2016, а саме до відпрацювання 200 годин громадських робіт.
Згідно табелю дільниці № 4 КП «Основаніє» у квітні 2016 року засуджений ОСОБА_5 відпрацював 12 годин замість 88 годин, у травні відпрацював 40 годин замість 96 годин, у червні 2016 року відпрацював 24 години замість 96 годин, у липні 2016 року відпрацював 4 години замість 104 годин, у серпні 2016 року не відпрацював жодної години із 104 годин призначених йому без поважних причин.
08.09.2016 згідно направлення № 5272 ОСОБА_5 направлений до КП «Титан» де мав приступити до відбування покарання з 14.09.2016, а саме до відпрацювання 120 годин громадських робіт, про що останній був ознайомлений під підпис.
Однак ОСОБА_5 , будучи особою, засудженою вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2016 до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, діючи умисно, маючи умисел направлений на ухилення від відбування покарання у період з 14.09.2016 до теперішнього часу до відбування покарання на КП «Титан»» м. Запоріжжя не приступив, тим самим ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що він не являвся до місця відбування покарання, у зв`язку із відсутністю грошових коштів на проїзд.
Показання обвинуваченого підтверджуються фактичними обставинами справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, враховуючи згоду учасників судового процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, учасникам кримінального провадження, роз`яснено щодо правильності розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, добровільності такої позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у вигляді громадських робіт..

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

ОСОБА_5 , раніше судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх дітей не має, на обліку психіатра чи нарколога не перебуває. 3 22.10.2013 по 23.10.2013 обстежувався по РВК. Попередній діагноз: Акцентовані риси характеру по нестійкому типу.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд врахував, що підсудним скоєно умисний злочин невеликої тяжкості, той факт, що він має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, враховує обставини, що пом`ягчують і обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене покарання, має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді обмеження волі.
Враховуючи тяжкість злочинів, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України,суд,

засудив:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням на один рік, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1