Справа № 740/144/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/491/2017
Категорія - ч.3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001610 , за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 лютого 2017 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ніжина Чернігівської області, асірійки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, одруженої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей 2007 та 2015 років народження, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 01.11.2016 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченої, доведеність її вини, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, визначене у вироку суду 1 інстанції, без застосування ст. ст. 75, 76 КК України.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 лютого 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, її звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України, покладено на обвинувачену певні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з неї на користь держави 703 грн. 68 коп. процесуальних витрат.

Стягнуто з обвинуваченої на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 4296 грн. 49 коп.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Зазначає, що при призначенні покарання судом не в достатній мірі враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка, будучи особою працездатного віку, ніде не працює, своє матеріальне становище поліпшує за рахунок крадіжок, за одну з яких вже була засуджена вироком суду від 01.11.2016 року. Не дано належної оцінки тому, що маючи двох дітей, законним шляхом забезпечувати їх не бажає, перебуває на обліку у лікаря нарколога, вчинила крадіжку у нічний час, що свідчить про відсутність позитивного впливу на дітей та негативно характеризує її як особу. Викрадене майно не повернула, заподіяні збитки не відшкодувала.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням день близько 23-ї години, в період часу з 15.06.2016 року по 30.06.2016 року, ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, та доводячи свої злочинні наміри до кінця, проникла до квартири АДРЕСА_2 , відкривання замка вхідних дверей за допомогою ключа, котрий у неї залишився після проживання в даній квартирі. В подальшому, маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення з корисливих мотивів, таємно здійснила крадіжку міксера марки «Zelmer ZHM 1264 LUA», м`ясорубки марки «Zelmer ZМM 0805», тостера марки «Zelmer ZТS 1710», мікрохвильової печі марки «Samsung ME83KRW-2BW», інгалятора компресорного «Ulaizer Home (CN-02MY), що належить ОСОБА_8 , та зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, отримавши змогу розпорядитися викраденим на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілому згідно висновку експерта від 04.11.2016 № 1338 матеріальної шкоди на загальну суму 4296,49 гривень.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити та призначити обвинуваченій більш суворе покарання, пояснення обвинуваченої, яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, , дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченої при обставинах, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченої та інших учасників судового провадження, слухання кримінального провадження у суді І інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю. Зазначила, що у скоєному щиро кається та просила вирок залишити без змін.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи обвинуваченій покарання суд, у відповідності до вимог ст. ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, її вік, обставину що пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, що його обтяжують. Як з`ясувалось в суді апеляційної інстанції, вона проживає зі своїми дітьми в будинку, який належить їй на праві власності, приділяє дітям належну увагу і догляд, веде нормальний спосіб життя, у потерпілого попросила вибачення і вони порозумілися. За наявності вищезазначеного, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, колегія суддів вважає, що суд прийшов до вірного висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченої без ізоляції від суспільства, із звільненням її на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на певний строк, з покладенням на останню певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Призначене покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів. Своє рішення щодо виду та розміру покарання суд належно мотивував, воно відповідає вимогам закону щодо мети покарання. Колегія суддів погоджується з таким рішенням і не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.

Що стосується доводів прокурора про тяжкість вчиненого діяння, то це саме по собі, відповідно до закону не є перешкодою для застосування положень ст. 75 КК України і є необгрунтованим.

Таким чином, безспірних правових підстав вважати призначений ОСОБА_6 захід примусу явно несправедливим унаслідок м`якості через неправильне застосування ст. 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б потягли скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 лютого 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4