26.06.2017 Справа № 756/8168/17
Унікальний № 756/8168/17
Провадження № 1-кп/756/697/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2017 року м.Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю представника потерпілого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Лугове, Дубровицького р-ну, Рівненської обл.., українки, громадянки України, не заміжньої, офіційно не працюючої, із повною середньою освітою, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 02.06.2017 приблизно о 21 годині 30 хвилин, перебуваючи у торгівельному залі магазину «ЗАРА», розташованого у ТРЦ «Дрім Таун», за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 1-Б, у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «ЗАРА УКРАЇНА».

Реалізуючи вказаний умисел, в той же час, того ж дня, перебуваючи в приміщенні магазину «ЗАРА» за вищезазначеною адресою, ОСОБА_5 взяла із торгівельного столу джинси жіночі (артикул 6164/066/427/34), вартістю 832 грн. 50 коп. (без урахування ПДВ) та направилася до примірочної кімнати.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , знаходячись у примірочній кімнаті вказаного магазину, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою ножиць, які вона мала при собі, зняла антикрадіжну кліпсу з джинсів жіночих (артикул 6164/066/427/34) та поклала її на підлогу примірочної кімнати, а джинси та ножиці поклала до власної сумки, яка на той час була при ній. після чого направився до виходу з магазину «ЗАРА».

Виконавши усі дії, які ОСОБА_5 вважала необхідними для таємного викрадення чужого майна, остання маючи при собі в сумці вказаний неоплачений товар, належний ТОВ «ЗАРА УКРАЇНА», пройшла повз лінію кас магазину «ЗАРА», не розрахувавшись за вказаний товар, та направилась до виходу з нього, однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, так як спрацювала сигнальна рамка лінії контролю, яка розташована на виході із вищезазначеного магазину, та ОСОБА_5 була зупинена працівником охорони магазину «ЗАРА».

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його кінця, ОСОБА_5 могла спричинити ТОВ «ЗАРА УКРАЇНА» майнову шкоду на суму 832 грн. 50 коп. (без урахування ПДВ).

Дії ОСОБА_5 органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України, як вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

13.06.2017 року між представником потерпілого ТОВ «ЗАРА УКРАЇНА» ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України, щодо узгодженого покарання в виді штрафу в розмірі 850 гривень, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення.

Представник потерпілого просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому, узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України, в обсязі підозри, погодилась на застосування до неї узгодженого виду і розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення і що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Зобов`язання взяті на себе обвинуваченим за угодою про примирення можливі для виконання.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої за ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винною, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 471 КПК України, ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена міра покарання - у виді штрафу, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених в ст. 65 КК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 13 червня 2017 року, про примирення між представником потерпілого ТОВ «ЗАРА УКРАЇНА» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати виною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченою - з моменту отримання його копії.

Головуючий ОСОБА_1