Справа № 467/484/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.06.2017 року Арбузинський районний суд

Миколаївській області

У складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Арбузинка Миколаївської області кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за № 0000140 від 05 квітня 2017 рокупо обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воєводське,

Арбузинського району Миколаївської області, українця,

громадянина України, з середньою освітою, учня 11 класу

Воєводської ЗОШ, не одруженого, зареєстрованого за

адресою:

АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за

адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Воєводське

Арбузинського району Миколаївської області, українця,

громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 1

курсу Арбузинського ПАЛ, зареєстрованого та проживаючого

за адресою:

АДРЕСА_3 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01 квітня 2017 року, о 01 годині 00 хвилин, в с. Воєводське Арбузинського району Миколаївської області, неповнолітній ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи умисел па таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, таємно, шляхом вільного доступу, проникли на неогороджену територію домоволодіння по АДРЕСА_4 , звідки скоїли крадіжку двох металевих чавунних труб загальною вагою 120 кг. вартістю 3 грн. 50 коп. за 1 кг. брухту чорного металу, що належать ОСОБА_9 .

Викраденим майном неповнолітній ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 420 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що біля 01 год. 00 хв. 1 квітня 2017 року зайшов додому до ОСОБА_5 та запропонував викрасти у ОСОБА_9 дві металеві чавунні труби загальною вагою 120 кг, які знаходилися на території домоволодіння останнього, а саме по АДРЕСА_4 , щоб в подальшому здати їх до пункту прийому металобрухту та отримати за це кошти. На дану пропозицію ОСОБА_5 погодився. Тому вони разом пішли та викрали шляхом вільного доступу дві металеві чавунні труби, що належали ОСОБА_9 .

У вчиненому розкаюється, матеріальну шкоду потерпілому відшкодовано.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину свою визнав повністю, підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті, та дані показання ОСОБА_4 . Підтвердив, що дійсно вночі до нього додому прийшов ОСОБА_4 та запропонував викрасти металеві труби, щоб потім здати їх до пункту прийому металолому, щоб отримати гроші, на що він погодився. Тому біля 01 год. 00 хв. 1 квітня 2017 року він разом із ОСОБА_4 пішли до домоволодіння ОСОБА_9 , що розташоване по АДРЕСА_4 та шляхом вільного доступу викрали належні останньому дві металеві чавунні труби загальною вагою 120 кг.

У вчиненому розкаюється, матеріальну шкоду потерпілому відшкодовано.

Потерпілий ОСОБА_9 надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, претензій до обвинувачених не має, міру покарання просив призначити згідно закону.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 , мама останнього ОСОБА_6 , просила суд звільнити її сина від покарання з передачею сина їй на поруки строком на один рік, вважає, що має вплив на сина, такий її слухає, допомагає по господарству, буде під її наглядом. Потерпілому шкода відшкодована.

Враховуючи пояснення обвинувачених, а також те, що вони не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості їх позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинувачених, законного представника неповнолітнього та дослідженням даних, які характеризують особи обвинувачених, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5

вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид і міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, стан здоров`я, характеристику, як особи, те що на обліку у лікаря нарколога та психолога не перебуває, не працює, ставлення до вчиненого, наслідки, що настали внаслідок вчиненого, раніше не судимого,досудову доповідь органу пробації, відшкодування шкоди, думку потерпілого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України, є визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. 75 КК України, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст. 65 КК України.

В судовому засіданні від захисника - адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 105 КК України, а саме просить суд звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання та застосувати до останнього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_6 строком на один рік.

В свою чергу, законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - мама ОСОБА_6 просила суд про застосування до її сина примусових заходів виховного характеру з передачею останнього їй на поруки, вказуючи, що вона, як мама зможе забезпечити належний контроль та перевиховання сина.

Згідно ч. 4 ст. 74 КК України, особа, яка вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути за вироком суду звільнена від покарання, якщо буде визнано, що з урахуванням бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці цю особу на час розгляду справи в суді не можна вважати суспільно небезпечною.
Відповідно до змісту ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такий примусовий захід виховного характеру, як передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Відповідно до п.п. 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. При цьому строк нагляду, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, не менш одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України скоєний ОСОБА_4 злочин класифікується як злочин середньої тяжкості за ч. 2 ст. 185 КК України.

З даних про особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи звіт про неповнолітнього обвинуваченого, досудову доповідь органу пробації, встановлено, що він добре характеризується за місцем проживання та за місцем навчання, має достатній рівень розвитку та добрий стан здоров`я, умови його проживання та виховання хороші.

Обставини, які пом`якшують покарання - вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, відшкодування майнової шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням встановлених вище обставин та думки прокурора, яка вважає можливим звільнити неповнолітнього обвинуваченого від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру та думку інших учасників процесу, які також вважають доцільним звільнити обвинуваченого від покарання із застосуванням ст. 105 КК України, суд вважає, що ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості будучи неповнолітнім, добре характеризується як за місцем проживання так і за місцем навчання, щиро розкаявся у скоєному та відшкодував шкоду потерпілому, тобто його поведінка стала бездоганною, що дає підставу суду дійти висновку, що обвинувачений на час постановлення вироку не потребує застосування покарання та його можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру з передачею неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_6 .

Строк передачі неповнолітнього під нагляд матері, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього тривалістю один рік, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід відносно обвинувачених не застосовувався.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.. 100 КПК України

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання до 2 років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки

Згідно ч. 1 п.п. 1, 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Згідно з ч. 2 п.2 ст. 76 КК України суд покладає на ОСОБА_5 додатково обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_6 строком на один рік, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.

Речові докази: 120 кг брухту чорного металу, що передано на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , залишити ОСОБА_9 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня проголошення вироку.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1