Справа № 487/1028/17
Провадження № 1-кп/487/220/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва підготовче судове засідання кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 і ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 і ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

По вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 ОСОБА_8 надала до суду письмове клопотання про виділення в окреме провадження кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 , оскільки вона перебуває на реабілітації у Миколаївському обласному центрі ресоціалізації наркозалежної молоді закритого типу з 10.04.2017 року по теперішній час без права самовільного виходу та в майбутньому може продовжувати реабілітацію протягом 1,5 року.
Згідно ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного:

Відповідно до ст.335 КПК України якщо обвинувачений захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його видужання.
Згідно довідки Миколаївського обласного центрі ресоціалізації наркозалежної молоді №59 від 26.04.2017 року, обвинувачена ОСОБА_7 перебуває на реабілітації в даному Центрі закритого типу з 10.04.2017 року по теперішній час без права самовільного виходу та в майбутньому може продовжувати реабілітацію протягом 1,5 року з дня прибуття до Центру.
Таким чином, суд приймаючи до уваги зазначені обставини, з врахування, того що вказані обставини потягнуть до затягування строків розгляду справи, приходить до висновку про необхідність зупинення кримінального провадження відносно ОСОБА_7 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку з знаходженням її на реабілітації, до проходження курсу реабілітації.

Крім того, заслухавши думку прокурора та інших учасників кримінального провадження, які вважали можливим призначити справу до судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження выднсоно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав:

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м. Миколаєва.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло.

Обвинувальний акт відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства і підстав для його повернення прокурору не вбачається. Підстав, передбачених п.п. 4-8 частини першої та частиною другою статті 284 КПК України, для закриття провадження немає.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та інші учасники кримінального провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені частиною 2 ст.27 КПК України відсутні.

Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату і місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Суд ставить на обговорення питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу тримання під вартою, який закінчується 15.05.2017 року.
В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу в у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки існують ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, запобігання спробам ухилитися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з урахуванням особи обвинуваченого, який обвинувачується в вчиненні тяжкого злочину, за попередньою змовою групою осіб, неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не працює, немає джерел доходів, тому більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень по справі.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заперечував проти застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважала можливим застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на недоведеність ризиків, наявність у власності житла та стійких соціальні зв`язки, оскільки перебуває у за реєстрованому шлюбі та підтримую стосунки зі своєю сестрою.

Обвинувачений ОСОБА_4 також заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтримав думку свого захисника.

В судовому засіданні потерпілий підтримав думку прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:

Судом встановлено, що обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_4 і ОСОБА_7 надійшов до Заводського районного суду м. Миколаєва 22.02.2017 року.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 17.03.2017 року застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 15.05.2017 року.

Судовий розгляд по справі не розпочато, але у обвинуваченого закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам ухилитися від суду, який намагався переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з урахуванням особи обвинуваченого, який обвинувачується в вчиненні тяжкого злочину, за попередньою змовою групою осіб, неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не працює, немає джерел доходів, тому більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень по справі, а вік та стан здоров`я не перешкоджає його триманню в СІЗО.

Тому, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Доводи обвинуваченого та його захисника, суд вважає необґрунтованими та не приймає до уваги.

Керуючись ст.ст. 177, 314-316, 331, 335 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, зупинити до проходження курсу реабілітації.

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва (м. Миколаїв, вул. Радісна, 3 зал судових засідань №2) на 10.05.2017 року о 14 - 00 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 26.06.2017 року до 17-00 годин.

Копію ухвали надіслати начальнику СІЗО м. Миколаєва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1