Провадження № 1-кс/761/7398/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту належного йому майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 04 лютого 2015 року в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000515

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту належного йому майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 04 лютого 2015 року в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000515.

В обґрунтування клопотання заявником зазначено, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за

При цьому, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015р. було задоволено клопотання слідчого про арешт майна в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000515, та, окрім іншого, накладено арешт на .
Як підставу для скасування арешту майна ОСОБА_4 посилається на те, що усі договори факторінгу, укладені у серпні 2014 року між банком «Порто-Франко» та ТОВ «Топ Фінанс» визнані недійсними, а предмети застави, в т.ч. і квартира, що належить ОСОБА_4 товариству не передавались, а тому потреба в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала, зважаючи на те, що ПАТ АБ «Порто-Франко» на даний час знаходиться у стадії ліквідації.
Заявник у судове засідання не з*явився, будучи повідомленим належним чином, що не є перешкодою для розгляду клопотання по суті.
Слідчий у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вкзавши на те, що насьогодні не відала потреба у накладенні арешту на майно, зважаючи на розмір цивільного позову, заявленого у кримінальному провадженні, а також вжиття заходів щодо забезпечення можливої конфіскації майна.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, матеріали, подані слідчим, заслухавши його думку, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 04 лютого 2015 р., окрім іншого, було накладено арешт на квартиру, загальною площею 47,0 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 63.1 м2, що належать ОСОБА_4 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївський області, ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що є забезпеченням за кредитним договором №2107/2-07 від 20.08.2007 року укладений між Акціонерним комерційним банком ПОРТО-ФРАНКО (теперішня назва банку ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК ПОРТО-ФРАНКО) та ОСОБА_4 ; квартиру, загальною площею 47,0 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 63.1 м2, що належить ОСОБА_4 , паспорт паспорт НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, 10.07.1998 р., ІПН НОМЕР_2 , що є забезпеченням за кредитним договором №2106/1-07 від 20.08.2007 року укладений між Акціонерним комерційним банком ПОРТО-ФРАНКО (теперішня назва банку ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК ПОРТО-ФРАНКО) та ОСОБА_4 ;

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову у даному кримінальному провадженні, а також з метою застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру, слідчий просив накласти арешт на вказані у клопотанні об*єкти нерухомого майна.
Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Доводи сторони заявника, що на зазначені ним об*єкти нерухомості, на які накладено арешт, на даний час відпала потреба накладенні арешту, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та жодними доказами, долученими до матеріалів клопотання, підтверджені також не були.
Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту належного йому майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 04 лютого 2015 року в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000515 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, разом з тим проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя :