Єдиний унікальний номер:343/60/17
Номер провадження: 1-в/0343/22/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,
представників Долинського ВЦ №118 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника малого колективного підприємства консультаційна фірма "Консул-97" - ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області клопотання малого колективного підприємства консультаційна фірма "Консул-97" про передачу на поруки трудовому колективу та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відносно засудженого ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
Мале колективне підприємство консультаційна фірма "Консул-97" звернулось в суд з клопотанням про передачу на поруки трудовому колективу засудженого ОСОБА_8 , в якому, уточнивши свої вимоги, просило замінити останньому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням та застосувати до нього ст. 82 КК України, тобто передати на поруки підприємству. Клопотання мотивоване тим, що колектив малого колективного підприємства консультаційна фірма "Консул-97" на своїх загальних зборах розглянув питання про надання згоди на передачу йому на поруки засудженого ОСОБА_8 , який на даний час відбуває покарання у Долинському ВЦ № 118 на підставі вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.01.2016 р. Колектив підтверджує, що засудженого буде офіційно працевлаштовано на посаду соціального працівника, щодо нього будуть здійснюватись заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення засудженим нових злочинів.
Представник малого колективного підприємства консультаційна фірма "Консул-97" ОСОБА_7 в судовому засіданні заявлене клопотання підтримала, просила його задовольнити. Додатково вказала, що ОСОБА_8 захворів на гепатит "С", є Віл-інфікованим та інвалідом ІІІ групи, що не дає йому можливості довести своє виплавлення працею. Однак ОСОБА_8 виказує позитивні плани на майбутнє, які виражаються в тому, що після можливого звільнення він бажає влаштуватися на роботу, що свідчить про бажання засудженого до соціальної адаптації, уникнення в подальшому асоціальної поведінки. ОСОБА_8 є особою раніше судимою, має постійне зареєстроване місце проживання, є сиротою, який з неповнолітнього віку виховувався бабусею ОСОБА_9 , яка, являючись інвалідом ІІ групи, потребує стороннього догляду. Вважає, що застосування інституту заміни покарання щодо засудженого ОСОБА_8 є одним з проявів принципу гуманізму у кримінальному праві. Його застосування спрямоване не звуження меж кримінально-правової репресії для стимулювання виправлення даного засудженого. Посада, на яку його буде працевлаштовано, зможе забезпечити його коштами для проживання і зменшить державні витрати на його утримання за рахунок держави. Також зазначила, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням не веде до зміни кримінально-правового статусу засудженого ОСОБА_8 , він і надалі вважається таким, що відбуває покарання, хоча іншого виду. Також вказала, що підприємству не було відомо про засудження ОСОБА_8 за вчинення ще одного злочину та про вирок від 12.07.2016 р., однак це не змінює їхнього рішення та впевненості, що йому слід дати ще один шанс виправитися, замінивши йому невідбуту частину покарання на виправні роботи.
Засуджений ОСОБА_8 просив задовольнити клопотання та пояснив, що бажає, щоб йому замінили невідбуту частину покарання у вигляді обмеження волі більш м`яким покаранням, оскільки він потребує лікування, погано себе почуває, у зв"язку з чим не може відбувати покарання у вигляді обмеження волі. Вважає, що стягнення на нього були накладені за дрібні порушення, безпідставно.
У судовому засіданні представник адміністрації Долинського ВЦ № 118 Івано-Франківської області ОСОБА_6 заперечив проти задоволення даного клопотання, оскільки засуджений зарекомендував себе з негативної сторони. За незначний термін перебування в установі він має два не зняті та не погашені дисциплінарні стягнення. Крім того, він вчиняв і інші порушення режиму відбування покарання, з приводу яких з ним проводилися профілактичні бесіди. Він не був працевлаштований, не приймав участь у суспільно-корисній праці установи, тому не довів своє виплавлення працею. Він виходив кілька раз на виробництво з метою ознайомчого характеру, однак намірів щодо працевлаштування не проявляв. В установу він прибув 07.09.2016р. У зв"язку з проведеними перерахунками йому відкрилися пільги як на заміну покарання більш м"яким, так і на УДЗ, однак РКВ Долинського ВЦ ОСОБА_8 було відмовлено у застосуванні ст.ст. 81, 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення. Для засудженого створено належні умови відбування покарання, він отримує необхідне харчування, має можливість приймати та отримувати ліки, їздити у лікувальні заклади з метою надання медичної допомоги.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти заміни засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, оскільки він не довів своє виправлення.
У судове засідання представник спостережної комісії при Долинській районній державній адміністрації не прибув, причину неявки суду не повідомив, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Заслухавши представника малого колективного підприємства консультаційна фірма "Консул-97" та адміністрації виправного центру, пояснення засудженого, висновок прокурора, який просив відмовити у задоволенні клопотання, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, з усією повнотою оцінюючи особу засудженого, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.ч. 3,4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та фактично відбув не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості.
Зміст даної норми вказує на те, що прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким є правом, а не обов"язком суду.
Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.
У відповідності до п. 1 постанови заміна невідбутої частини покарання більш м`яким має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Відповідно до вказівок вказаної вище Постанови суди, розглядаючи питання про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.
Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Заміна невідбутої частини покарання більш м"яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого і щодо відшкодування ним збитків.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_8 встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 липня 2016 року затверджено угоду про примирення між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , укладеною 12 липня 2016 року. Визнано ОСОБА_8 винним по ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 місяців арешту. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання у вигляді одного року шести місяців обмеження волі за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 січня 2016 року і остаточно призначено покарання у виді одного року восьми місяців обмеження волі. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України ОСОБА_8 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22 червня 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі. Ухвалою Долинського районного суду від 28 вересня 2016 року засудженому ОСОБА_8 зараховано у строк покарання за правилами ст. 72 КК України час попереднього ув`язнення під вартою з 22.06.2016 р. і до набрання обвинувальним вироком щодо нього законної сили 11.08.2016 р. та час слідування його під вартою до Долинського ВЦ № 118 з 12.08.2016 р. по 07.09.2016 р. з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений за вчинення злочину середньої тяжкості. Початок відбуття покарання засудженому рахується з 22.06.2016 р.; 1/3 частина відбутого терміну - 19.07.2016 р.; кінець терміну - 29.08.2017 р. Фактично невідбута частина терміну покарання станом на 20.01.2017 р. становить 8 місяців 29 днів, відбута частина - 11 місяців 1 день.
З характеристики засудженого ОСОБА_8 вбачається, що останній під час тримання в УВП № 33 м. Чернівці порушень вимог режиму тримання під вартою не допускав, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. 07.09.2016 р. прибув у Долинський ВЦ № 118. Під час відбування покарання характеризується негативно. Не був працевлаштований, про що також свідчить довідка № 4/1-3с/к від 12.01.2017 р. Допускав порушення встановлених правил відбування покарання, за що на нього були накладені два дисциплінарні стягнення, які на даний час не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, заохочення не оголошувались, що підтверджується довідкою про заохочення та стягнення від 12.01.2017 р. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи, предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності в їх виконанні. Перебуває на обліку як особа схильна до зберігання заборонених предметів. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком "Фізкультура і спорт".
Судові витрати із засудженого ОСОБА_8 за вироком суду не стягувалися, інших виконавчих листів в установу, де засуджений відбуває покарання, на виконання не поступало.
З матеріалів особової справи вбачається, що засудженому ОСОБА_8 РКВ відмовлялося у застосуванні пільг як такому, що не довів своє виплавлення. Крім накладених стягнень за порушення режиму відбування покарання, з ним проводилися бесіди за інші порушення, зокрема куріння біля спального місця, порушення пожежної безпеки. Заохочень до нього не застосовувалося. Участі в суспільно корисній праці, суспільному житті установи засуджений не бере. Тому така поведінка ОСОБА_11 не свідчить про виправлення, перевиховання та позитивні зміни в його особистості.
Суд критично ставиться до посилань представника малого колективного підприємства консультаційна фірма "Консул-97" на те, що засудженому слід замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у зв`язку з незадовільним станом здоров`я, оскільки вказане вже було предметом судового розгляду, про що свідчить ухвала Долинського районного суду від 03.11.2016 р., якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з хворобою отриманою під час відбування покарання в місцях позбавлення волі відмовлено. У матеріалах особової справи відсутні дані, які свідчать про те, що засуджений не може приймати участь хоча б у суспільно-корисній праці установи. При цьому суд звертає увагу на те, що засуджений ОСОБА_8 приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком "Фізкультура і спорт".
Проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що в судовому засіданні не здобуто доказів, які б поза сумнівом підтвердили, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому в задоволенні клопотання малого колективного підприємства консультаційна фірма "Консул-97" про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відносно засудженого ОСОБА_8 слід відмовити. Передача на поруки трудовому колективу на стадії відбування покарання не передбачена, з чим погодился представник заявника, уточнивши заявлене клопотання, тому дана вимога додатковому вирішенню не підлягає.
На підставі викладеного, ст.ст. 57, 82 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання малого колективного підприємства консультаційна фірма "Консул-97" про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відносно засудженого ОСОБА_8 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.
Суддя: