Справа № 308/3215/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.12.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11кп/777/430/2016 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.05.2016.
Цим вироком ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, циган, з базовою середньою освітою, неодружений, що має на утриманні трьох малолітніх дітей, непрацюючий, судимий 24.06.2015 за ч.2 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт, засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 389 КК України, на один місяць арешту.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 24.06.2015 і остаточно до відбуття ОСОБА_6 визначено 1 місяць і 10 днів арешту.
Строк відбуття покарання ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.
ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що після засудження за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 24.06.2015 до 150 годин громадських робіт, ознайомлення з цим вироком, з порядком та умовами відбування покарання, наслідками ухилення від його відбування, встановлення днів явки на реєстрацію, направлення для відбування покарання до Холмківської сільської ради, розпорядження її головою про прийняття ОСОБА_6 на громадські роботи та складення графіку, до відбування покарання 23.09.2015 з невідомих причин не приступив, і всього відпрацював у вересні та в жовтні 2015 року по 20 годин громадських робіт.
Замість цього ОСОБА_6 з початку жовтня по кінець грудня 2015 року і з початку лютого по 20 березня 2016 року щоденно з 08:30 по 18:00 виконував оплачувану роботу у ОСОБА_10 ..
В апеляційній скарзі захисник просить вирок змінити: застосувати ст. 69 КК України і призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст. 389 КК України 60 годин громадських робіт, а на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, - 120 годин громадських робіт. Посилається на те, що ОСОБА_6 вчинив злочини невеликої тяжкості, шкоди нікому не завдав, визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв його розкриттю, має на утриманні малолітніх дітей. Вказує також, що останній злочин ОСОБА_6 вчинив внаслідок збігу тяжких сімейних обставин: через хворобу дитини був змушений заробляти гроші на ліки.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст вироку, апеляційні вимоги і доводи апеляційної скарги, пояснення захисника і обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, промову прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги; провів судові дебати, перевірив матеріали кримінального провадження, обговорив доводи сторін і знаходить, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі не оспорюється. Правова кваліфікація діяння ОСОБА_6 за ч.2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, вказаним обставинам відповідає.
Суд першої інстанції визнав ОСОБА_6 винним у злочині невеликої тяжкості і доведеним, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Суд також не встановив будь-яких збитків від діяння ОСОБА_6 та обставин, які обтяжували б його покарання.
Прокурор оспорює твердження у вироку про те, що ОСОБА_6 щиро розкаявся і активно сприяв розкриттю злочину. Вказує, що обвинувачений вчинив очевидний злочин, і ніяких активних дій, які свідчили б про щире розкаяння, не здійснив.
Щире розкаяння передбачає визнання особою факту вчинення злочину, дійсне, а не уявне визнання своєї провини, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.
Активне сприяння розкриттю злочину це дії особи, які мають на меті надати допомогу правоохоронним органам у встановленні обставин кримінального правопорушення, а також інших причетних до нього осіб.
Щире розкаяння і активне сприяння розкриттю злочину повинні знайти своє закріплення в матеріалах кримінального провадження: показаннях обвинуваченого, його письмових заявах, довідках установ, організацій тощо.
Окрім показань обвинуваченого, в яких він повністю визнав свою вину в ухиленні від відбування громадських робіт, таких відомостей в матеріалах кримінального провадження немає. Немає посилань на такі відомості і в апеляційній скарзі.
Окрім цього, як правильно відзначив суд у вироку, рецидив злочинів, тобто вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин, є обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 .
Апеляційний суд також відзначає, що ОСОБА_6 призначено найм`якіше з покарань, призначених законом за такий злочин. Подальше його пом`якшення є можливим тільки за умови встановлення кількох обставин, які пом`якшували б покарання та істотно знижували б ступінь тяжкості вчиненого злочину. Таких обставин в апеляційній скарзі не наведено і в судовому засіданні не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, вирок Ужгородського міськрайонного суду щодо ОСОБА_6 від 13.05.2016 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді