Ухвала
іменем україни
13 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу першого заступника прокурора Луганської області на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 9 лютого 2017 року,

встановила:

вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 28 листопада 2016 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянин України, уродженець
та мешканець

АДРЕСА_1 ,

такий, що судимості не мав,

засуджений за частиною 2 статті 286 КК України на 4 роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням на нього обов`язку, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 76 цього Кодексу.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 9 лютого 2017 року, вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 28 листопада 2016 року змінено, виключено із вступної частини вказівку суду «не працюючий».
В решті вирок міського суду залишено без зміни.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується з ухвалою суду апеляційної інстанції, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог частин 2 статті 427 КПК України у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК України.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону прокурор не дотримався.
Так, зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор в обґрунтування своєї позиції вказує на порушення судом апеляційної інстанції вимог статті 419 КПК України, однак посилається лише на перелічені в ухвалі апеляційного суду доводи, щодо залишення вироку районного суду без змін, що і вказує в своїй касаційній скарзі.
До того ж, вимоги прокурора стосуються ухвали суду апеляційної інстанції, однак зі змісту касаційної скарги убачається, що прокурор також вказує на незаконність вироку міського суду, чим допустив неузгодженість своєї позиції.
Також, прокурор, окрім іншого, вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме про застосування міським судом до засудженого положень статей 75, 76 КК України, однак не наводить доводів, такої позиції з урахуванням вимог кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, недодержання прокурором вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК України, колегія суддів
постановила:

касаційну скаргу першого заступника прокурора Луганської області на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 9 лютого 2017 року щодо засудженого ОСОБА_4 , залишити без руху, надавши йому триденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3