У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2017 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши заяву в.о. першого заступника начальника Роменської виправної колонії №56 ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2016 року, яким засуджено ОСОБА_4 ,

встановив:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заяву в.о. першого заступника начальника Роменської виправної колонії №56 ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2016 року, яким засуджено ОСОБА_4 . Із заяви вбачається, що адміністрації колонії не зрозуміло з якої по яку дату проводити зарахування строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

В судове засідання представник органу виконання судового рішення, прокурор, засуджений, захисник не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.380 КПК України не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Розглянувши заяву, суд прийшов до висновку що заява не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотриманні вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Вказана стаття КПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Так, 16.05.2016 року колегією суддів ухвалено вирок по кримінальному провадженню за №0003621 від 10.08.2015 року, у відношення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, згідно якого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років. Відповідно до ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбутне покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 06.04.2015 року і призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 7 років 3-х місяців позбавлення волі.

У вироку зазначено, що строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 11.08.2015 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно роз`яснення Вищого Спеціалізованого Суду України щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», суд першої інстанції, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати положення ст.72 КК (в редакції Закону) та зараховувати строк попереднього о ув`язнення, вираховуючи його до моменту постановлення вироку.

Оскільки при ухваленні судом вироку було дотримано вимог ст.374 КПК України, вирок є чітким та зрозумілим то підстав для його роз`яснення немає, однак слід зазначити що адміністрація виправної колонії в якій перебуває ОСОБА_4 вірно розуміє, що зараховувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України необхідно з моменту його затримання, тобто з 11.08.2015 року та по дану винесення обвинувального вироку, тобто 16.05.2016 року.

Слід зазначити, що наступне зарахування, зокрема у випадку тримання особи під вартою до набрання вироком законної сили, здійснюється місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, або апеляційним судом в разі оскарження вироку та постановленій нового чи залишення вироку суду першої інстанції без зміни, або у випадку його зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст.380 КПК України,
ухвалив:

Заяву в.о. першого заступника начальника Роменської виправної колонії №56 ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2016 року, яким засуджено ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через протягом 7 днів з дня її проголошення..

Суддя: ОСОБА_1