Номер провадження: 11-кп/785/316/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.07.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_7 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, вдівець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

10.07.2003 року Малиновським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнився 09.04.2009 року в зв`язку з відбуттям строку покарання,

засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановлений іспитовий строк терміном 2 рік. На ОСОБА_8 покладені обов`язки передбачені ст. 76 КК України, а саме: повідомляти орган пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вироком також вирішене питання щодо речових доказів по справі

встановив:
ОСОБА_8 вироком суду засуджено за те, що 06.04.2015 року біля 22.00 години діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , шляхом перерізання тросу, яким був пристебнутий велосипед «Азімут Дакар» до паркану, який належить потерпілому ОСОБА_9 , таємно викрав його, спричинивши потерпілому збитки на загальну суму 2400 грн., після чого, з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому збитки на вказану суму.

Крім того, 22.09.2015 р. близько 21.00 години перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном повторно, шляхом перерізання тросу, яким був пристебнутий велосипед «Рівєра» до паркану біля вищевказаного будинку, що належить потерпілому ОСОБА_9 , таємно викрав його спричинивши потерпілому збитки на загальну суму 10000 грн., після чого, з місця злочину зник.

В своїй апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи та доведеність вини обвинуваченого у скоєному злочині, просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність. Прокурор вказує, що суд при винесені вироку застосував до обвинуваченого ст. 76 КК України та поклав на нього обов`язки передбачені цією статтею, а саме: повідомляти орган пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, без уточнення частин, та пунктів вказаної статті. Просить вирок суду змінити, вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки. Покласти на ОСОБА_8 обов`язки передбачені ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Також на підставі п.2 ч.2 ст. 76 КК України додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Обвинувачений ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується його розпискою в довідковому листі, однак до судового засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, правильність їх кваліфікації та справедливість призначеного судом покарання в апеляційній скарзі не оспорюються, тому не перевіряються апеляційним судом.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України, в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з ч.2 ст.76 КК України, на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, можуть бути покладені також додаткові обов`язки.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.76 КК України, застосовуючи до ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням, поклав на нього обов`язки повідомляти орган пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Прокурор в апеляційній скарзі поряд з обов`язками не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, просить також покласти на обвинуваченого обов`язок періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, при цьому жодним чином не обґрунтовуючи необхідності збільшення обсягу покладених на обвинуваченого обов`язків.

Апеляційний суд наголошує, що покладення додаткових обов`язків на обвинуваченого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, погіршує його правове становище, оскільки збільшує обсяг державного примусу, що застосовується до такого обвинуваченого. У зв`язку з викладеним відповідне збільшення обсягу таких обов`язків повинно бути належним чином мотивоване прокурором та зміна вироку в такому разі не допускається.

Разом з цим, прокурор у своїй апеляційній скарзі ставить питання про погіршення становища обвинуваченого, при цьому просить вирок змінити, що згідно з чинним кримінальним процесуальним законодавством є неприпустимим.
В апеляційній скарзі прокурором не наведено належного мотивування необхідності покладення на обвинуваченого додаткових обов`язків, в судовому засіданні прокурор переконливих доводів стосовно цього питання також не навів.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурор залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області
постановив:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2016 року відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4