Справа № 443/433/17
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.06.2017 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілого: ОСОБА_5 ,
представника служби у справах дітей Жидачівської РДА: ОСОБА_6 ,
представника потерпілого: ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого- адвоката: ОСОБА_8 ,
старшого інспектора ЮП сектору ППП Жидачівського віділення поліції
Стрийського ВП ГУНП у Львівській області: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0001290 від 28.12.2016 р. щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гром. України, учня 2 курсу Жидачівського професійного ліцею, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи неповнолітнім, 28 червня 2016 р. біля 19.30 год., групою осіб із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , знаходячись в с. Заріччя Жидачівського району Львівської області, зайшли на поле ФГ Межиріччя, головою якого є ОСОБА_12 , яке не охороняється, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на викрадення чужого майна, який виник у них раптово, звідки, шляхом вільного доступу, таємно намагалися викрасти три тюки сіна вагою 400 кг кожний загальною вартістю 1800 грн. З метою виконання вищевказаних дій, ОСОБА_4 із ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , погрузили тюки сіна на гужову підводу, однак свій злочинний умисел не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були виявлені заступником голови ФГ Межиріччя ОСОБА_7 . Після чого зрозуміли, що їх виявлено, ОСОБА_4 із ОСОБА_11 та ОСОБА_10 згрузили тюки сіна на землю і з місця події на гужовій підводі втекли.
Під час підготовчого судового розгляду на адресу суду надійшла угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, яку 06.04.2017 р. потерпілий ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_4 уклали. Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав винуватість у вчиненому та сторони дійшли згоди, що підозрюваний ОСОБА_4 має понести покарання за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі з застосуванням іспитового строку - один рік.
Прокурор не заперечив проти затвердження угоди про примирення та просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.
З`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, законного представника, адвоката, представника служби у справах дітей, старшого інспектора ЮП сектору ППП Жидачівського віділення поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області та з врахуванням вимог кримінально-процесуального законодавства, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст.374 КПК України та п.2 ст.474 КПК України у судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди про примирення.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді позбавлення волі на 1 рік, передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України, на яке обвинувачений погоджується, обрані з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.
За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.
Керуючись ст.ст. 374, 474-475 КПК України, суд
П Р И С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 06 квітня 2017 року між потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0001290 від 28.12.2016 р.
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного йому покарання у виді обмеження волі, з іспитовим строк на 1 (один) рік.
Згідно зі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1