Справа № 598/949/17
провадження № 1-кп/598/91/2017
УХВАЛА
"02" серпня 2017 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 його захисника ОСОБА_6 ,
під час підготовчого судового засідання у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінального провадження за №598/949/17 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
за ч.2 ст.121 КК України,-
встановив:
До провадження Збаразького районного суду Тернопільської області надійшов для розгляду обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Ухвалою слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 21 березня 2017 року підозрюваному ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Після цього слідчим суддею неодноразово продовжувався на час досудового розслідування, останній раз, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2017 року на строк до 05 серпня 2017 року.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , вказавши на відсутність підстав для продовження обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заявив клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. При цьому захисник послався на те, що потерпілій відшкодовано спричинену шкоду, у обвинуваченого за час його перебування під вартою народилась дитина і дружина потербує допомоги з догляду за нею та зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. При цьому запевнив суд про те, що в подальшому буде з`являтися в судові засідання, не буде спілкуватися із свідками та переховуватися від суду, тим самим не буде перешкоджати інтересам правосуддя.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, пославшись при цьому на те, що на даний час кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 не завершене, ризики, передбачені ст.177 КПК України, на даний час не відпали.
Представник потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт.
Ознайомившись із клопотанням захисника думкою інших учасників судового провадження, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт із наступних підстав.

Так, судом встановлено, що по даному кримінальному провадженню обвинувачений ОСОБА_7 був затриманий та знаходиться під вартою з 18 березня 2017 року, тобто понад 4 місяці.

Суд вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
При вирішенні питання щодо зміни дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоровя, міцність соціальних зв`язків, наявність судимості, а також те, що обвинуваченим відшкодовано потерпілій спричинену шкоду та народження в нього дитини за час перебування його під вартою, а саме, 22 квітня 2017 року.
На думку суду, прокурором не наведено переконливих мотивів, що обвинувачений може ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на свідків може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів.
При цьому обираючи та продовжуючи в подальшому відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчими суддями було враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 ..
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема справи «Харченко проти України», «Комарова проти України», «Калашніков проти Росії», в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання осіб під вартою, а саме:
-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції, заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а рішення суду про продовження строку тримання під вартою не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, невідбутого покарання не має, відшкодував потерпілій спричинені збитки, за час перебування його під вартою у нього народилась дитина, яку він жодного разу не бачив, що також негативно впливає на її розвиток.
При цьому суд вважає, що прокурор не довів виняткових обставин, які б виправдовували продовження обмеження права обвинуваченого на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що продовження дії запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою, є недоцільним з тих підстав, що на теперішній час заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ст. 177 ч.1 КПК України, зменшилися та не виправдовує тримання особи під вартою.
Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст.194 КПК України.
Виходячи з положень ст.ст.176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника та змінити раніше обраний у відношенні обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт на строк, що не перевищує двох місяців.
При цьому частиною 1 та 2 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а тому, обвинуваченому слід змінити запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатись із міста Тернопіль без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_2 без дозволу суду; утримуватися від будь-якого спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню, носити електронний засіб контролю та здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 178, 181, 183, 196, 202, 331, 369, 372 КПК України суд, -
ухвалив:
Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та зареєстрованому АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України, обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт цілодобово із застосуванням електронного засобу контролю на строк на два місяці до 02 жовтня 2017 року.
Заборонити ОСОБА_5 залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-прибувати до Збаразького районного суду Тернопільської області за першою вимогою в судові засідання у даному кримінальному провадженні;
-не відлучатись із міста Тернопіль без дозволу суду;
-утримуватися від будь-якого спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню;
-носити електронний засіб контролю;
-повідомляти Збаразький районний суд Тернопільської області про зміну місця свого проживання;
-здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон.
Обвинуваченого ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання за адресою АДРЕСА_2 і звільнити з-під варти.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання Тернопільському міському відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, за місцем проживання обвинуваченого.
Тернопільському міському відділу поліції ГУНП в Тернопільській області негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.
Ухвала суду постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення остаточного рішення, окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1