АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року залишено без розгляду клопотання в.о. керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 про заміну засудженому вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року до штрафу ОСОБА_6 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт.

Таке рішення суд мотивував тим, що, з огляду на положення ст. 26 КВК України, яка є спеціальною нормою закону по відношенню до загальної норми, якою є ст. 539 КПК України, суб`єктом подання клопотання до суду про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі є кримінально-виконавча інспекція, а отже, прокурор не є суб`єктом звернення до суду з таким клопотанням.
Крім того, суд у рішенні зазначив, що в матеріалах клопотання прокурора відсутні відомості кримінально-виконавчої інспекції, які б підтверджували факт несплати штрафу ОСОБА_6 , не долучив прокурор до клопотання і засвідчений належним чином вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, перший заступник керівника _________________________________________________________________

Справа №11-кп/796/651/2017 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ст. 357 КПК України Доповідач ОСОБА_1
Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на постановлення судом рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року та призначити новий розгляд клопотання в.о. керівника Київської місцевої прокуратури №10 про заміну засудженому ОСОБА_6 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт.

Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор вказує на безпідставність висновків суду про те, що суб`єктом подання клопотання до суду про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт є кримінально-виконавча інспекція, а не прокурор, оскільки надані законодавством додаткові повноваження кримінально-виконавчій інспекції не позбавляють права прокурора, в порядку ст. 539 КПК України, подавати до суду клопотання (подання) для вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку.
При цьому апелянт звертає увагу на те, що судове рішення за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 372 КПК України та постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема ч.ч. 3, 5, 6 ст. 539 КПК України, ч. 5 ст. 27 КПК України, а тому є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також засудженого, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, зазначаючи, що 11.02.2016 року штраф за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року він сплатив, а квитанцію про сплату штрафу надав до виконавчої служби Святошинського району м. Києва, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після постановлення вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням), зокрема і прокурора.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України, якою визначено порядок заміни несплаченого штрафу, у тому числі й покаранням у виді громадських робіт.

З урахуванням викладеного, твердження суду в ухвалі від 11 листопада 2016 року про відсутність правових підстав для звернення прокурора з клопотанням про вирішення питання, що належить до компетенції суду, згідно з п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України, не ґрунтуються на точному змісті наведених норм законодавства України.
При цьому положення, які містяться в ч. 3 ст. 26 КПК України, та визначають можливість суду за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядати відповідно до закону питання, зокрема і про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі, не суперечать іншим вимогам законодавства і підлягають застосуванню згідно діючого кримінального процесуального закону, яким, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 539 КПК України, прокурору надано право звернення до суду з клопотанням (поданням) для вирішення питання, передбаченого п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Крім того, суд першої інстанції, без призначення та проведення за правилами кримінального процесуального закону судового розгляду за клопотанням прокурора про заміну засудженому ОСОБА_6 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, що слідує з матеріалів судового провадження та змісту ували суду, постановивши рішення про залишення його без розгляду, не дотримав і процесуальний порядок розгляду клопотання, зокрема вимоги ч. 3 і ч. 5 ст. 539 КПК України, відповідно до яких:
- клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень розділу VIII КПК України;
- у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності; неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, як вважає колегія суддів, згідно зі ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і призначення, з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, п. п. 3, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене, судовий розгляд здійснити за правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, з урахуванням положень розділу VIII цього Кодексу та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року, якою залишено без розгляду клопотання в.о. керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 про заміну засудженому вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року до штрафу ОСОБА_6 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3