Справа № 739/205/17
Провадження № 1-кп/739/32/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" лютого 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000019 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгорода-Сіверського Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 213 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи фізичною особою підприєцем, який не включений до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, а також без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачалося діючим на той час законодавством пунктом 36 статті 9 Закону України «Про металобрухт», у жовтні 2014 року умисно організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , розташованому на території колишнього гаражного кооперативу по АДРЕСА_1 , володільцем якого він є.

У подальшому з жовтня 2014 року до 12 липня 2015 року за вказаною адресою він умисно забезпечував здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів.

Зокрема, ОСОБА_4 , для забезпечення належного функціонування незаконного пункту прийому металобрухту, залучив двох працівників для роботи на вказаному пункті за вищевказаною адресою, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які з жовтня 2014 року до 12 липня 2015 приймали у населення брухт чорних та кольорових металів за ціною від 2 грн. 20 коп. до 2 грн. 60 коп. за 1 кг. брухту чорного металу, за ціною від 10 до 13 грн. за 1 кг. алюмінію, за ціною від 55 до 62 грн. за 1 кг. міді, за ціною від 20 до 30 грн. за 1 кг. латуні, за ціною 8 грн. за 1 кг. сталі.

При цьому ОСОБА_4 особисто виплачував кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за прийом металобрухту та особисто надавав їм кошти для виплати населенню за зданий металобрухт, починаючи із жовтня 2014 року до 12 липня 2015 року.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 213 КК України визнав повністю та дав показання, про те, що наприкінці 2014 року він у своєму гаражі, розташованому в АДРЕСА_2 , організував прийом чорного та кольорового металобрухту, оскільки не мав на той час роботи. До здійснення даної діяльності він залучив ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яким давав гроші для розрахунку з особами, які здавали металобрухт. У подальшому здійснювався збут заготовленого металобрухту. Пункт прийому металобрухту функціонував до 12 липня 2015 року. Жодного дозволу чи ліцензії на здійснення діяльності із заготівлі металобрухту він не мав. У вчиненому щиро кається, свою поведінку засуджує, під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події злочину, передбаченого частиною першою статті 213 КК України та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів, та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений частиною першою статті 213 КК України і його дії мають кваліфікуватися як організація незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів посадовою особою суб`єкта господарської діяльності, відомості про якого не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 213 КК України, суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до злочинів невеликої тяжкості; особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, утримує неповнолітню дитину, займається підприємницькою діяльністю, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до статті 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами, та відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин які обтяжують покарання.

Крім цього суд враховує досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , підготовлену органом з питань пробації, відповідно до якої ризики повторного вчинення злочину є низькими і виправлення обвинуваченого можливе без застосування до нього покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини першої статті 213 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України після набрання вироком законної сили речові докази: грошові кошти у сумі 22 грн. 00 коп. повернути їх власнику ОСОБА_7 ; грошові кошти у сумі 34 грн. 00 коп. повернути їх власнику ОСОБА_8 ; 2 CD-R диски із записами слідчих експериментів залишити в матеріалах кримінального провадження; барсетку, грошові кошти у сумі 363 грн. 00 коп., кулькову ручку, калькулятор, брухт металів вагою 3 340 кг., електронні ваги НПВ 600 конфіскувати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 213 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- грошові кошти у сумі 22 грн. 00 коп. повернути їх власнику ОСОБА_7 ;

- грошові кошти у сумі 34 грн. 00 коп. повернути їх власнику ОСОБА_8 ;

- 2 CD-R диски із записами слідчих експериментів залишити в матеріалах кримінального провадження;

- барсетку, грошові кошти в сумі 363 грн. 00 коп., кулькову ручку, калькулятор, брухт металів вагою 3 340 кг., електронні ваги НПВ 600 конфіскувати.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1