Справа № 182/173/17
Провадження № 1-кп/0182/292/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.07.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінальних правопорушень за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2016 за № 0002415 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_4 , 2015 року народження, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6 , -
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 27 червня 2016 р. приблизно о 00:30 год. знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де в нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно умисно з корисливих мотивів, по газовій трубі піднявся до вікна, розташованого на другому поверсі дев`ятиповерхового будинку, де через відчинене вікно проник до квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_7 , де зі спальної кімнати таємно умисно з корисливих мотивів викрав ноутбук «dell n5720», вартість якого згідно висновку експерта № 6/12.1/2304 від 06.12.2016 складає 7 133,33 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 25.09.2016 приблизно о 02.30 год. знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де в нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно умисно повторно з корисливих мотивів, шляхом віджиму пластикового вікна, проник до квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_7 . Однак, злочинні дії ОСОБА_3 були виявлені потерпілим ОСОБА_7 , який перебував в квартирі. Після чого потерпілий увімкнув світло у квартирі. ОСОБА_3 , зрозумівши, що його злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна викриті, не припинив свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, вибив міжкімнатні двері до спальної кімнати, де побачив потерпілого ОСОБА_7 , та з метою подолання опору правою та лівою руками наніс декілька ударів по голові потерпілого, із-за чого останній впав на підлогу, де ОСОБА_3 ще декілька разів наніс удари ногою по голові та тулубу, тим самим застосував насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Після чого ОСОБА_3 умисно відкрито повторно з корисливих мотивів, з тумби в спальній кімнаті викрав мобільний телефон Nokia Xpress Music чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 6/12.1/2294 складає 400 грн., у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_1 , вартістю 10 грн., на якій грошових коштів не було, які належать потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду з загальну суму 410 грн.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням у житло.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що потерпілий ОСОБА_7 - його вітчим, оскільки його мати перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 і вони проживали разом за місцем проживання потерпілого. Відносини у них були погані, матір на ОСОБА_7 скаржилася і вони розійшлися. Мати повернулася і проживала за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , а він з дружиною винаймав житло. Одного дня він прийшов додому, мати поскаржилася, що ОСОБА_7 продав їх спільне майно, а їй не віддає частку майна, що їй належить. Вони домовилися з матір`ю, що підуть до ОСОБА_7 і заберуть її речі. Один раз вони прийшли, ОСОБА_7 їх впустив у квартиру, бо не знав, що вони прийшли за речами. Коли дізнався, то почав кидатися на них з ножем, вигнав їх з квартири, а вони змогли взяти лише телевізор. Всі ці обставини спровокували його до вчинення злочину. Приблизно о 00.30 год. 27.06.2016 прийшов у двір будинку АДРЕСА_2 , де проживає вітчим. Побачив, що його вікно у кухні відкрите. Заліз через дах підвалу на газову трубу. По ній дістався вікна і, скориставшись кондиціонером, через вікно проник на кухню. З кухні пішов до кімнати, побачив ноутбук, який стояв на зарядці. Він його взяв, залишивши зарядку на місці і втік знову через вікно. Хоча потерпілий прокинувся, але його не бачив і нічого йому у слід не кричав. Ноутбук він продав в м. Запоріжжі за 5 000 грн. Гроші віддав матері, однак їй не говорив про викрадення ноутбука. Вдруге, 25.09.2016 близько 03.00 год. знову прийшов у двір будинку АДРЕСА_2 . Вікно до квартири було закрите. Заліз на погріб, з погреба на трубу, з труби на кондиціонер. Віджав вікно і проник до кухні. Двері до кімнати були закриті, він їх вибив. Також, він вибив двері у спальну кімнату, де вже прокинувся вітчим та увімкнув світло. Побачивши вітчима, ударив його по обличчю, вітчим упав. Він його ще ногами вдарив. Забрав телефон і втік знову через вікно. Телефон продав за 150 грн. знайомому. Гроші витратив на власні потреби. Телефон потім вилучили і повернули вітчиму. Потерпілому він сплатив у відшкодування шкоди 5 000 грн. Кається у скоєному. Просить суворо не наказувати його та не направляти у місця позбавлення волі. Він працює, однак не офіційно.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням у житло.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами; обставини справи; особу винного, який ніде офіційно не працює, має стійкі соціальні зв`язки дружину, малолітню дитину, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданого збитку потерпілому, при відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.
Але, враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому, вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.
Запобіжний захід - домашній арешт, терміном дії до 23.08.2017 слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ: мобільний телефон Nokia, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити потерпілому ОСОБА_7 .
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України і призначити покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 міс.
за ч. 3 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 міс.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_3 визначити у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 міс.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.
Запобіжний захід - домашній арешт, терміном дії до 23.08.2017 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ: мобільний телефон Nokia, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити потерпілому ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.
Суддя: ОСОБА_1