Справа № 520/2555/17
Провадження № 1-кп/520/655/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2017 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

перекладача ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду в м.Одесі в судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005090 від 04 грудня 2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кутаісі, Республіки Грузія, громадянина Грузії, грузина, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючого місця реєстрації на території України, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 04 грудня 2016 року приблизно о 09 годин 30 хвилин, знаходячись біля приватного будинку 7-А на території подвір`я загального користування АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів, керуючись мотивом помсти за невиконання його вимоги до ОСОБА_7 , щодо переїзду від його колишньої співмешканки ОСОБА_8 , наявним у нього кухонним ножем для чищення овочів, з метою заподіяння останньому тяжкого тілесного ушкодження, із значною силою, поверх зимового верхнього одягу, умисно наніс удар в область спини потерпілого, спричинив тим самим останньому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини зліва в проекції VIII міжреберя, проникаючого в плевральну порожнину, критерієм небезпеки для життя, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 319 від 09.02.2017 року відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_4 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 4 грудня 2016 року біля 09 години 30 хвилин він йшов на роботу та по дорозі вирішив навістити дітей, які мешкають з його колишньою жінкою в АДРЕСА_2 . Біля дверей побачив свою колишню жінку з її теперішнім співмешканцем, який почав казати йому, що діти більше не будуть його бачити. Після чого між ним та ОСОБА_7 відбувся конфлікт та почалась бійка. У нього був ніж з собою, так як він працював на кухні, та постійно його носив з собою. Він дістав ніж, після цього вже не пам`ятає, що відбувалось далі. Бійка відбулась через те, що він боявся за своїх доньок, так як знав, що ОСОБА_7 мав судимість за вбивство та зґвалтування.

Крім того, обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що з матеріалами кримінального провадження він знайомий в повному обсязі, жодних зауважень до зібраних доказів він не має та вважає за непотрібним досліджувати всі докази. В скоєному він розкаюється.

Крім пояснень обвинуваченого, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_4 , яким підтверджено, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Також, постановами слідчого від 27.02.2017 року речовими доказами визнано: кухонний ніж, змиви речовини бурого кольору, светр та куртку потерпілого.

Висновком експерта № 319 від 09 лютого 2017 року доведено, що тілесні ушкодження у виді колото-різаного поранення грудної клітини зліва в проекції VIII міжреберя, проникаючого в плевральну порожнину, критерієм небезпеки для життя, так і сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Зазначені ушкодження утворилися від дії колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа. Дані ушкодження не характерні для самоспричинення та могли бути заподіяні 04.12.2016 року.

Висновком експерта № 114 від 23.02.2017 року доведено, що на куртці виявлені ушкодження, зокрема ушкодження «1» розташоване на задній поверхні коміра куртки, в середній його частині ушкодження «2»-«4» розташовані на спинці куртки зліва, в її середній третині; ушкодження «6» та «7» розташовані на спинці куртки справа, в її середній третині; ушкодження «8» та «9» розташовані в верхній третині лівої поли з переходом на бічну поверхню лівого рукава. Дані ушкодження мають схожі морфологічні ознаки та представляють собою колото-різані, які могли бути утворені пласким колючо-ріжучим предметом типа ножа, що має обушок та лезо і максимальну ширину поринулої частини не більше 1,8 см.; ушкодження «5» розташоване на спинці куртки зліва та представляє собою різане, що могло бути утворено гострою ріжучою кромкою (лезом) плаского ріжучого чи колючо-ріжучого предмета.

На светрі виявлені ушкодження, зокрема ушкодження «1»-«3» розташовані на спинці светра зліва, в його середні третині; ушкодження «4» розташоване на спинці светра справа, в його середній третині. Дані ушкодження мають схожі морфологічні ознаки та представляють собою колото-різані, які могли бути утворені пласким колючо-ріжучим предметом типа ножа, що має обушок та лезо і максимальну ширину поринулої частини не більше 1,8 см.

Не виключається можливість утворення вищезазначених колото-різаних та різаного ушкодження на одязі ОСОБА_7 клинком наданого на експертизу ножа.

На внутрішній поверхні коміра куртки, на задніх поверхнях правого та лівого рукавів, з переходом на спинку, в верхній та середній третинах, виявлені ділянки просочення речовиною буро-коричневого кольору, що схожа на кров. Просочення відмічається від внутрішніх шарів назовні. На передній поверхні коміра, з боку лівої поли, а також біля лівого передньобічного рукава, наявні поверхневі накладання буро-коричневої речовини, що схожа на кров, які представляють собою помарки, що утворилися в результаті динамічного контактування матеріалу куртки з поверхнею, що забруднена даною речовиною.

Светр з ділянками накладання речовини, що схожа на кров, що розташовані на внутрішній поверхні коміра, по всій поверхні рукавів та на спинці, в її середній третині. Накладання представляють собою ділянки просочення речовиною буро-коричневого кольору від внутрішніх шарів до зовнішніх.

Потерпілий надав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі, зазначивши, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Даючи юридичну оцінку дослідженим в судовому провадженні доказам, суд вважає їх допустимими, належними та достовірними.

Інші докази відповідно до ч.3 ст.349 КПК України при судовому розгляді не досліджувались, так як за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження інших доказів, так як фактичні обставини ніким не оскаржуються та відсутні сумніви відносно позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_4 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, та обвинувачуваний дійсно винний в скоєнні інкримінуємого йому кримінального правопорушення.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, і вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та розкаявся у скоєному, усвідомив суспільну небезпеку свого діяння, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, те, що обвинувачений раніше не судимий, тому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходить з положень ст.100 КПК України.

В кримінальному провадженні заявлено цивільний позов в інтересах КУ «Міська клінічна лікарня №10» в сумі 1 650 гривень 04 копійки, щодо відшкодування витрат на лікування ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання про задоволення цивільного позову в сумі 1 650 гривень 04 копійки, суд вважає, що він підлягає повному задоволенню та стягненню з ОСОБА_4 , у зв`язку із визнанням відповідачем позову, та прийняттям судом такого визнання, відповідно до положень ст.174 ЦПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним за ч.1 ст.121 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього в залі суду негайно.
Речові докази: кухонний ніж, змиви речовини бурого кольору, після набрання вироку законної сили знищити.

Речові докази: куртку та светр, після набрання вироком законної сили повернути законному власнику ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №10» в рахунок відшкодування витрат на лікування ОСОБА_7 в сумі 1 650 гривень 04 копійки.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 діб з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1