ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5864/16-к
Провадження № 1-кс/210/1735/16

"30" грудня 2016 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу заяву судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 про самовідвід по кримінальному провадженню яке внесено до ЄРДР за №0000051, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні судді Дзержинського районного суду м Кривого Рогу ОСОБА_1 надійшла заява судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 про самовідвід по кримінальному провадженню яке внесено до ЄРДР за №0000051, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.172 ч.1 КК України.

В обґрунтування заяви суддя зазначив, що в провадженні СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, перебувало кримінальне провадження №0002511 від 01 вересня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.172 ч.1 КК України. В рамках даного кримінального провадження суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 , приймала участь як слідчий суддя, та надавала право на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи (ухвала від 05 жовтня 2016 року), а також надавала право на проведення позапланової перевірки додержання вимог трудового законодавства України (ухвала від 14 вересня 2016 року). В подальшому, кримінальні провадження відносно кожної із осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.172 ч.1 КК України (кримінальне провадження №0002511 від 01 вересня 2016 року), було виділено в окреме провадження за іншим номером кримінального провадження №0000051, та направлено до суду, у зв`язку з чим, суддею заявлено самовідвід від участі у розгляді вищезазначеного кримінального провадження з посиланням на положення ч. 1 ст.76 КПК України, з якої слідує, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанції, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за ново виявленими обставинами.

У судове засіданні заявник не з`явився, неявка в судове засідання учасників судового провадження, які повідомлені належним чином про день, час та місце підготовчого судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви судді про самовідвід в розумінні ст. 81 КПК України, положеннями якої визначено порядок розгляду судом відводу (самовідводу).

За таких умов, вивчивши мотиви заяви заявника про самовідвід, проаналізувавши матеріали судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до положень ч. 1 ст.76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанції, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за ново виявленими обставинами

Незалежність та неупередженість судді є головними умовами забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.

Незалежність і недоторканість суддів гарантують ст.ст. 126, 129 Конституції України.

Реалізація гарантій незалежності здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій щодо забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина (ст.ст. 3, 8, 55 Конституції України.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій незалежності суддів.

Однак, у будь-якому випадку такий самовідвід або ж відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України), а не направленим на можливість уникнення здійснення правосуддя у тій чи іншій справі.

Відмова у здійсненні правосуддя не допускається, відповідно до ч. 2 ст. 30 КПК України.

Аналізуючи підстави з`явлення заявником самовідводу,суд враховує таке.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Відповідно ж до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.

Тож, суд, враховуючи вищезазначене вважає заяву судді про самовідвід та висловлені ним доводи у ній такими, що підпадають під вимоги ст. 76 КПК України, у зв`язку з чим заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.1, 8, 9, 76, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, Конституцією України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 про самовідвід по кримінальному провадженню яке внесено до ЄРДР за №0000051, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України задовольнити.

Матеріали передати до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1