Справа180/283/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000040 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 19.03.2009 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, 76, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим терміном 3 роки;

- 25.10.2010 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 02.12.2013 року умовно-достроково на один рік та п`ять місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У відповідності до обвинувального акту, затвердженого 17 лютого 2017 року, під час досудового розслідування встановлено, що 15.01.2017 року, приблизно о 23-00 год., ОСОБА_5 , знаходячись поблизу торгівельних кіосків по вулиці Торгівельній в м. Марганці, з метою незаконного придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, придбав ручну осколкову наступальну гранату РГД-5 промислового виготовлення, яку умисно, незаконно, зберігав при собі. 24.01.2017 року дану гранату було вилучено у ОСОБА_5 співробітниками поліції.

Зазначені дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

16.02.2017 року, між прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпроптеровській області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді 4 років позбавлення волі та звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.

В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор та захисник у підготовчому судовому засіданні просять затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену міру покарання, при цьому визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що сторони уклали угоду добровільно.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 належить затвердити, ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370-374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 лютого 2017 року, укладену між прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу пробації,

-повідомляти орган пробації про зміну місця проживання

-періодично з`являтись для реєстрації в органи пробації.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя: ОСОБА_1