ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0005974 від 16.09.2016р. стосовно

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працюючого менеджером компанії «Аргумент», зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

по обвинуваченню за ч.1 ст.190КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

законного представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 04.09.2016 року близько 21 години під час спілкування через повідомлення у соціальній мережі «Контакт» зі знайомою ОСОБА_5 дізнався, що остання має у власному користуванні планшет. В цей же день та час за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_5 , шляхом зловживання її довірою, а саме планшетом останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливими мотивами, ОСОБА_3 в цей же день та час попросив ОСОБА_5 надати її планшет для власних потреб. В свою чергу ОСОБА_5 , будучи введена в оману та не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_3 , погодилась надати останньому у тимчасове користування свій планшет. Після чого, 05.09.2016 року близько 17 години, ОСОБА_3 попередньо домовившись з ОСОБА_5 , зустрівся з останньою в приміщенні ТРЦ «Глобал», що по вул. Київській. 77 в м. Житомирі, де ОСОБА_5 передала ОСОБА_3 планшет марки «ELENBERG» моделі ТАВ708, при цьому домовившись, що останній поверне їй її планшет цього ж дня.

Отримавши у такій спосіб від ОСОБА_5 планшет марки «ELENBERG» моделі ТАВ708, ОСОБА_3 , не маючи па меті повертати його останній, утримуючи вказаний планшет при собі, з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, а саме - здавши до ломбарду «Скарбниця» по вул.Довженко,44 в м. Житомирі, де отримав за нього грошові кошти в сумі 330 гривень, які витратив на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою, заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_5 , а саме планшетом «ELENBERG» моделі ТАВ708, вартістю 2500 гривень, чим спричинив останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.190КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

27 вересня 2016 року обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 в присутності законного представника потерпілої ОСОБА_6 уклали угоду про примирення, згідно якої обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею кримінального кодексу, було визначено та узгоджено вид та розмір покарання у виді 240 годин громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину, підтримав угоду, укладену між ним та потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 в судовому засіданні угоду підтримали та ствердили, що матеріальних претензій до обвинуваченого не мають.

Прокурор висловила думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1ст.314КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1ст.190КК України, який згідно ч.2 ст.12КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абзацами 1-4 п.1 ч.5 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставинами, що пом`якшують його покарання є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують його покарання по справі не встановлено. Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив умисне кримінальне правопорушення, працює, що була укладена угода про примирення між обвинуваченим та потерпілою. З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого суд вважає призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст.314, 373, 374, 375, 394, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 укладену в присутності законного представника потерпілої ОСОБА_6 27 вересня 2016року по кримінальному провадженню №0005974 від 16.09.2016р. по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання за цим законом у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не обирати.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Житомирської області:

обвинуваченим виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

потерпілою виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1