Справа № 520/1141/17
Провадження № 1-кп/520/608/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2017 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження №0000207 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, розлученого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення злочину кухаря відділення логістики оперативно-бойової прикордонної комендатури військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін), раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію.

31 березня 2014 року ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), тобто з 31 березня 2014 року, ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби.
25 серпня 2014 року ОСОБА_4 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_4 (І категорії) Державної прикордонної служби України №416-ос призначено на посаду кухаря відділення логістики оперативно-бойової прикордонної комендатури.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника),на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді кухаря відділення логістики оперативно-бойової прикордонної комендатури військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін), у військовому званні «солдат», усвідомлюючи відсутність відповідного дозволу командира, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 23 жовтня 2014 року не з`явився вчасно на військову службу без поважних причин до розташування вищезазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби до 13 березня 2015 року.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України за кваліфікуючими ознаками - нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на військову службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Пояснив суду, що він згоден з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердив факт скоєння злочинута пояснив суду, що 31 березня 2014 року він був призваний на військову службу за мобілізацією та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін). З 25 серпня 2014 року проходив військову службу на посаді кухаря відділення логістики оперативно-бойової прикордонної комендатури.
23 жовтня 2014 року не з`явився вчасно на військову службу без поважних причин та ухилявся від проходження військової служби до 13 березня 2015 року.

У скоєнні злочину щиро кається, просить суд суворо його не карати, злочин вчинив у зв`язку з тяжкими сімейними обставинами.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

- Витягом з ЄРДР від 06.11.2014 року;

- Витягом з наказу №188-ос від 31.03.2014 року;

- Витягом з наказу №416-ос від 25.08.2014 року;

- Витягом з наказу №127-ос від 13.03.2015 року;

- Висновком службового розслідування по факту неприбуття на службу з 23.10.2014 року року кухаря відділення логістики оперативної бойової прикордонної комендатури ІНФОРМАЦІЯ_3 солдата ОСОБА_5 від 05.11.2014 року;

- Наказом про підсумки службового розслідування №547-ос від 05.11.2014 року

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєнні злочину, обвинувачений погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, тому на підставі ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким по справі не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.407 КК України за кваліфікуючими ознаками нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на військову службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.
Згідно викладених обставин, враховуючи, що не втрачена можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення його волі, суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_4 реальне покарання у виді позбавлення волі, та вважає можливим на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1