Справа № 446/318/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2017 року м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 ;

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ;

потерпілого ОСОБА_6 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001023 від 27 грудня 2016 року, за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні троє неповнолітніх дітей, з вищою освітою, працюючого дитячим урологом-дитячим хірургом КЗ ЛОДКЛ "Охматдит", раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26 грудня 2016 року близько 18:00 год., знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова, при спілкуванні із старшим оперуповноваженим УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , у зв`язку із виконанням останнім службових обов`язків, наніс йому один удар головою по обличчю. Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синець на обличчі зліва, крововилив та садно на слизовій оболонці верхньої губи, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, та пояснив, що дійсно 26.12.2016р. він перебував у квартирі його тещі ОСОБА_7 де проходив обшук працівниками поліції. Окрім нього в будинку був його тесть та його дружина. Перед цим днем він працював у нічну зміну на роботі і був виснажений. В час коли це відбувалось його тестю різко стало погано, підвищився артеріальний тиск і це його дуже схвилювало. На фоні таких емоцій, він не стримався та наніс працівнику поліції ОСОБА_6 один удар головую в обличчя, від якого останній отримав тілесні ушкодження. Після цього він зрозумів що вкоїв і одразу просив вибачення, а його дружина надавала потерпілому ПМД. За свої дії жалкує, просить вибачення у потерпілого, бо розумію, що вчинив неправильно. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі, так як він хоче й надалі працювати та займатися вихованням своїх дітей.

Потерпілий ОСОБА_6 в суді пояснив, що він дійсно 26.12.2016р. на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова проводив обшук квартири за місцем проживання ОСОБА_7 у м. Кам`янка-Бузька Львівської області. Причиною такого обшуку було кримінальне провадження в рамках якого і було отримано дозвіл суду на обшук. При обшуку з ним був оперуповноважений та прокурор і для проведення якого ним були запрошені два поняті, як цього і вимагає КПК. Коли вони спілкувались із обвинуваченим та іншими присутніми особами, він повідомив про причину обшуку, ознайомив із ухвалою та процедурою такого обшуку. Однак, за показами потерпілого обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти того, щоб в будинок заходили поняті, мотивуючи це тим, що вони чужі люди. Додатково роз`яснивши необхідність присутності таких осіб при обшуку потерпілий розпочав проводити обшук спільно із працівниками правоохоронних органів. В процесі обшуку обвинувачений продовжував висловлювати своє невдоволення присутністю сторонніх осіб, і в момент, коли він потерпілий повертав голову у сторону понятих, то відчув, як йому був нанесений удар в обличчя обвинуваченим. Від отриманого він відчув сильний біль та запаморочення, вийшов на вулицю, а після чого за ним вийшла дружина обвинуваченого яка надавала ПМД та просила вибачення, а також сам обвинувачений, який також просив вибачення за свої дії. Вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах визначених законом, так як такі дії є неприпустимими відносно представників правоохоронних органів.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий ОСОБА_6 також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати:

- за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що він раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліках в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та матір інваліда 3 групи, має постійне місце праці та заслуги по роботі.

Окрім цього, суд також враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до якого обвинувачений має низький рівень повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства і наявна можливість виправлення його без обмеження чи позбавлення волі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкцій ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження скоєння ним нових злочинів та відповідає загальним засадам призначення покарання і не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, його ставлення до наслідків вчиненого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя