Справа № 589/1150/17
Провадження № 1-кп/589/215/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2017 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0001777 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не працюючого, не одруженого, що фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.09.2016р. Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч.1 ст. 185 КК України,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
25 вересня 2016 року близько 22:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись у кв. АДРЕСА_2 , де на той час проживав, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, погодився на пропозицію свого приятеля особи, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та направлено до суду, здійснити крадіжку майна в одному з сараїв, що розташовані в районі зупинки громадського транспорту «Хімреактив» по вул. Свободи в м. Шостка Сумської області і узяв з дому металевий лом, плоскогубці та кілька пакетів, які мав намір використати для вчинення вказаного злочину. Після цього ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та направлено до суду, разом пішли на АДРЕСА_3 , де розташовані гаражі та сараї. Підійшовши до сараю, з якого вирішили вчинити крадіжку, особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та направлено до суду, заліз на дах сараю та за допомогою лому відігнув металевий лист, а потім зламав ногами дошки перекриття і таким чином проник до середини сараю. ОСОБА_4 , діючи повторно, реалізуючи спільний умисел, також заліз на дах сараю і став чекати, поки особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та направлено до суду, передасть йому викрадене майно. Перебуваючи у сараї, реалізуючи спільний умисел, особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та направлено до суду, узяв сокиру, яку знайшов у сараї, та відрубив нею голови п`яти куркам, які через отвір у даху передав ОСОБА_4 , який, в свою чергу, поклав їх до одного з взятих пакетів. Після цього, реалізуючи спільний умисел, особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та направлено до суду, ножем, який він знайшов у цьому ж сараї, заколов порося, яке там знаходилось, а потім за допомогою сокири розрубив порося на дві частини, одну з яких передав ОСОБА_4 , який, в свою чергу, загорнув його в пакети, що приніс з собою. Після цього особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та направлено до суду, через отвір у даху виліз з сараю.

Таким чином своїми діями ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та направлено до суду, заподіяли потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду у загальному розмірі 2715 грн., яка складається з вартості чотирьої курок вагою по 2 кг кожна вартістю 50 грн. за 1 кг, а всього на загальну суму 400 грн.; одної курки вагою 1,5 кг вартістю 50 грн. за 1 кг , а всього на загальну суму 75 грн.; порося, вагою 80 кг, вартістю 28 грн. за 1 кг живої ваги, а всього на загальну суму 2240 грн.

Після цього ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та направлено до суду, з місця вчинення злочину зникли та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 08 грудня 2016 року в денний час ОСОБА_4 , перебуваючи у кв. АДРЕСА_4 , де на той час проживав його рідний брат ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів, викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись відсутністю у квартирі свого брата, таємно викрав телевізор марки «PHILIPS» у корпусі сірого кольору, вартістю 640 грн., який належить ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на зазначену суму. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованих злочинів визнав повністю, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. ОСОБА_4 суду показав, що 25 вересня 2016 року перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, погодився на пропозицію свого приятеля (особи, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та направлено до суду) здійснити крадіжку майна в одному з сараїв, узяв з дому металевий лом, плоскогубці та кілька пакетів. Разом із приятелем вони прийшли до сараю, з якого вирішили вчинити крадіжку, приятель відігнув металевий лист, зламав кришу сараю та заліз до середини, а сам він заліз на дах сараю і став чекати, поки особа,матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та направлено до суду, передасть йому викрадене майно. Після того, як його приятель (особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та направлено до суду) йому передав курей та порося, ОСОБА_4 склав по пакетах та приніс до дому. Викраде з`їв. Також показав, що у грудні 2016 року він, перебуваючи у кв. АДРЕСА_4 , де проживав його рідний брат ОСОБА_6 , скориставшись його відсутністю таємно викрав телевізор марки «PHILIPS».

Обвинувачений не оспорює вартості викраденого майна, не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчинених ним злочинів та щиро розкаюється у вчиненому. Пояснив, що телевізор повернув потерпілому ОСОБА_7 .

Потерпілі кожен окремо звернулися до суду із заявами про розгляд кримінального провадження за їх відсутності, щодо призначення покарання поклались на розсуд суду, зазначили, що претензій до обвинуваченого не мають.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, крім того, своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких згідно зі ст. 12 КК України є тяжким, особу винного, який не працевлаштований, раніше судимий за корисливий злочин, вчинив нову крадіжку майже одразу після засудження за ч.1 ст. 185 КК України, на утриманні нікого не має, за місцем мешкання характеризується формально позитивно, скарг на його адресу не надходило, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його ставлення до вчинених правопорушень.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Така обставина як з`явлення зі зізнанням, не знайшла підтвердження під час судового розгляду.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Обставин, що обтяжують покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, судом не встановлено.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, ч.3 ст. 185 КК України слід призначити у межах, установлених у санкціях відповідних частин зазначених статей КК України, у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства. Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Остаточно призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує таке.

Відповідно до положень ч.4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає за ці нові злочини за правилами, передбаченими у ст. 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

З урахуванням викладеного, враховуючи кількість злочинів, що входять до сукупності, відсутність тяжких наслідків (про що свідчить і відсутність з боку потерпілих жодних претензій до обвинуваченого), за правилами ст.70 КК України ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю злочинів за ч. 2 ст. 185 КК України, ч.3 ст. 185 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 15 вересня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 850 грн. штрафу. Вказаний штраф засудженим в установлений законом строк сплачено не було, а тому вирок вважається ним не виконаним.

Водночас в силу вимог ч.3 ст. 72 КК України дане покарання у виді штрафу при призначенні за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Відповідно до роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі засудження особи за злочин, вчинений у період іспитового строку за попереднім вироком, визначеним у порядку статей 75, 79, 104 КК України, та призначення покарання, яке згідно з ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги ст. 71 КК і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.

Таким чином, за сукупністю вироків, обвинуваченому слід визначити остаточне покарання у виді сукупності невідбутого ОСОБА_4 покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 вересня 2016 року у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. та покарання у виді позбавлення волі за цим вироком, які слід виконувати самостійно.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив новий злочин (ч.3ст.185 КК України) майже одразу після засудження його за попередній злочин, що свідчить про наявність ризику продовжити вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, приймаючи до уваги призначення покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» суд також вважає необхідним зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 25 березня 2017 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

За сукупністю вироків, визначити остаточне покарання у виді сукупності невідбутого ОСОБА_4 покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 вересня 2016 року у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. та покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, які виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання за цим вироком у вигляді позбавлення волі ОСОБА_4 відраховувати із 25.03.2017 року, зарахувавши йому на підставі ч.5 ст.72 КК України у покарання строк попереднього ув`язнення з 25 березня 2017 року до дня набрання вироком законної сили в розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведеної експертизи в розмірі 263гривень 88 копійок.

Речовий доказ- телевізор марки «PHILIPS», моделі 21РТ1557/01, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_7 .

Інші речові докази по справі - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1