Справа №705/1500/17
1-кп/705/340/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2017 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_4 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
Прокурор в судовому засіданні просив провести підготовку до судового розгляду і призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні з приводу фактичних обставин справи вказувала, що у неї фактично було викрадено майна більше, яка вказано в обвинувальному акті і вона це описала в своїй позовній заяві, що була нею подана до суду. При цьому, розмір матеріальної шкоди спричиненої їй в результаті викрадення вона визначала виходячи із вартості фактично викраденого у неї майна: чотири годинники по 700 грн. на загальну суму 2800 грн. і дві пари металевих сережок по 300 грн.. Одночасно повернуто її було, лише частину викраденого майна і розмір шкоди в сумі 2400 грн. вона визначала з урахуванням факту повернення одного годинника та однієї пари сережок. Також в своїх поясненнях в суді потерпіла вказувала, що в процесі досудового слідства нею слідчому було передано флешку із записом з камер відеоспостереження, де відображено, що обвинувачений був не один.
Судом було поставлено на обговорення питання про повернення обвинувального акту, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 у вирішенні вказаних питань покладався на думку суду, а потерпіла вказувала на необхідність повернення обвинувального акту з метою встановлення фактичних обставин справи.
В підготовчому судовому засіданні, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст. 314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого, прізвище, ім`я, по-батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.. 291 КПК України і зокрема містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання відповідного обвинувачення і ці положення не можуть суперечити один одному.
Натомість вказані вимоги закону виконані не були.
В обвинувальному акті дослівно вказано, що фактичними обставинами, які прокурор вважає встановленими є наступні обставини « … 25.01.2017 року в період часу з 21 год. 14 хв. по 21 год. 40 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на першому поверсі в приміщенні торгівельного центру, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом проникнення до сховища, а саме до скляної шафи з полицями, на якій був розміщений товар, та дверцята якої були зачинені на замок, за допомогою розігнутого металевого кільця з-під ключів, яке просунув через отвір в дверцята вищевказаної скляної шафи, звідки витягнув, таким чином таємно викрав, чоловічий наручний механічний годинник марки «Скелетон», ринкова вартість яких згідно висновку експерта становить 4200 гривень, металеві сережки «JEWELRY» продовгуватої форми з камінцями зеленого кольору, вартість яких згідно накладної від 07.09.2016 року становить 300 гривень, які належать фізичній особі- підприємцю ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 4500 грн. ..».
Так, відповідно до вимог ст. 337 КПК України розгляд справи в суді проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Зі змісту останнього вбачається, що ОСОБА_4 оголошено про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України. В порушення вимог ст. 42 КПК України обвинуваченому пред`явлено не конкретне обвинувачення. Під час формулювання обвинувачення слідчим не враховані положення ст.91 КПК України, щодо обставин, які підлягають доказування в кримінальному провадженні з врахуванням особливостей об`єктивної і суб`єктивної сторони складу злочину, що передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Такі суперечності є істотними, оскільки виключають можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення.
Тобто в порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими з урахуванням кваліфікації дій та формулювання обвинувачення в залежності від особливостей об`єкту та об`єктивної сторони (кількість викраденого, спосіб викрадення, підстави кваліфікації з кваліфікуючою ознакою проникнення, з урахуванням специфіки описаної в обвинувальному акті процедури викрадення та відсутності посилання в ньому на спосіб проникнення в приміщення магазину) інкримінованого обвинуваченому складу злочину.
Неконкретність пред`явленого особі обвинувачення (об`єктивної сторони кримінального правопорушення з врахування об`єктів викрадення) та не встановлення органом досудового слідства інших не менш важливих фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення ( оцінка викраденого) унеможливлює проведення всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, а також здійснення повноцінного захисту від пред`явленого обвинувачення, тобто порушує право особи на захист.
При цьому до обвинувального акту не було додано позовну заяву потерпілої про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, однак в підготовчому судовому засіданні потерпіла вказувала, що має претензії матеріального характеру до обвинуваченого і розмір матеріальної шкоди вона оцінила в 2 400 грн. Позовну заяву в письмовому вигляді вона подала до суду після надходження кримінального провадження до суду, при цьому посилаючись на юридичну не обізнаність вказувала, що вона виклала обставини з приводу кількості та вартості викраденого правильно і не розуміє, чому на досудовому слідстві ці обставини викладені не так, в тому числі що стосується кількості викрадачів, кількості викраденого майна та його оцінки. Одночасно ч.4 ст.. 128 КПК України встановлює, що форма і зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства ( ст.. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити в т.ч. : зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до позовної заяви, тощо).
Відповідно до положень ст. 109 КПК України, - реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.
В той же час, в порушення вимог ст.ст. 109, 291 КПК України, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не повному обсязі зазначені процесуальні дії проведені в ході досудового розслідування і в послідуючому, не зазначені реквізити процесуальних рішень
Тобто, в реєстрі не зазначені всі процесуальні рішення та реквізити всіх процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування. Реєстр не містить інформації про всі процесуальні дії, вчинені під час даного кримінального провадження, зокрема відсутні дані про визнання відповідної особи потерпілою у справі ( при цьому реєстр не містить інших посилань на документи ( процесуальні дії), які б вказували на відповідний процесуальний статус цієї особи; відсутні дані про відмову потерпілої від подачі цивільного позову; відсутні посилання на підстави оцінки всього викраденого майна та його належність, при цьому оцінка викраденого в обвинувальному акті істотно різниться з тим, що заявила потерпіла в позові наданому до суду і також відсутні посилання на підстави перебування відповідного майна на місці викрадення, тощо.
Також в порушення вимог ст.. 98 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування містить інформацію про визнання певних об`єктів речовими доказами, які належним чином не конкретизовані пооб`єктно.
Недоліки в реєстрі матеріалів досудового розслідування, на думку суду є суттєвими, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити вичерпні довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження, а інформація, яка міститься в реєстрі, є відповідально зафіксованим орієнтиром для судового дослідження матеріалів справи. Тому виявлені недоліки в реєстрі підлягають усуненню прокурором.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає істотні суперечності допущені в обвинувальному акті в аспекті визначення меж судового розгляду, його невідповідність вимогам закону щодо оформлення, невідповідність додатків обвинувального акта вимогам ст. 109 КПК України щодо їх змісту.
Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст.ст. 109, 291, 293 КПК України, а тому зазначені матеріали підлягають поверненню.
Керуючись ст.ст. 109, 291, 293, 314, 315, 316, 395 КПК України, суд,-
У Х ВА Л И В :
Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали, а обвинувачений протягом семи днів з дня вручення йому копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1