Справа № 188/129/17
Провадження № 1-кп/188/28/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю - прокурора ОСОБА_3

- потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000008 від 03.01.2017 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, громадянин України,одружений ( н/л дітей немає ) , освіта середня, не працює, не навчається, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 28.02.2003 року Петропавлівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 05.05.2004 року Павлоградським міським судом за ст.ст. 185 ч. 2 ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 357 ч. 3, ст. 358 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 2 роки 3 місяці позбавлення волі згідно вироку Петропавлівського районного суду від 28.02.2003р. до відбування 5 років 3 місяців позбавлення волі (звільнився 21.04.2009 умовно-достроково, невідбутий строк 22 дня);

- 05.03.2010 року Петропавлівським районним судом за ст. 185 ч. 1, 76 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 20.10.2010 року Петропавлівським районним судом за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 289 ч. 2, 296 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 рік позбавлення волі згідно вироку Петропавлівського районного суду від 05.03.2010р. до відбування 6 років позбавлення волі (звільнився з місць позбавлення волі 24.06.2016 по відбуттю строку покарання),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчиненням умисних тяжких злочинів проти власності громадян, маючи непогашену у законному порядку судимість, на шлях виправлення не став, своєї поведінки не змінив та вчинив умисний повторний злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 26.11.2016 року приблизно о 13.30 годині, перебуваючи в домоволодінні громадянина ОСОБА_4 з його дозволу за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю контролю з боку власника, керуючись корисливими намірами, впевнившись у тому, що його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу зі столу кухні будинку ОСОБА_4 , який розташований на території вищевказаного домоволодіння, умисно, таємно, повторно викрав гаманець, в якому не було грошових коштів, але в одному з відділень знаходилась пластикова банківська кредитна картка ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_4 з магнітним носієм інформації.

Після чого, ОСОБА_5 26.11.2016 в період часу з 14.00 год. по 21.30 год., перебуваючи на території домоволодіння, за адресою АДРЕСА_1 , при огляді вмісту викраденого ним гаманця, який для потерпілого ОСОБА_4 не представляє матеріальної цінності, виявив пластикову банківську кредитну картку ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_4 , з магнітним носієм інформації та аркуш паперу, на якому був зазначений пін-код до неї. Після цього ОСОБА_5 поїхав до банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою вул. Миру, 102, смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області.

26.11.2016р. в період часу з 22.00 год. по 23.00 год. ОСОБА_5 , маючи при собі банківську кредитну карту ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , перебуваючи біля банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою вул. Миру, 102, смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, вставивши банківську кредитну карту, належну ОСОБА_4 у банкомат ПАТ КБ «Приватбанк», ввівши пін код, який був записаний на аркуші паперу, таємно, повторно викрав, знявши з банківської кредитної карти ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 500 гривень, викрадені грошові кошти ОСОБА_5 привласнив та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 500 гривень.

Таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене ОСОБА_5 , повторно, кваліфікується за ч. 2 ст. 185 КК України.

24.01.2017 р. між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди підозрюваний та потерпілий дійшли згоди щодо примирення , правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2ст. 185 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у вигляді двох років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України його буде звільнено від відбування покарання з іспитовим строком два роки . Крім того , сторони визнають розмір матеріальної шкоди у сумі 500.00 грн. , що спричинений підозрюваним і яка повністю відшкодована.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив , що він дійсно 26.11.2016 р. скоїв крадіжку гаманця з банківською картою у потерпілого ОСОБА_4 . Вину визнає повністю , у скоєному щиро розкаюється та просить суд угоду про примирення затвердити.

Потерпілий ОСОБА_4 також підтримав укладену угоду . Цивільний позов не заявляє. Заподіяна шкода відшкодована. Претензій до обвинуваченого не має.

Крім того , сторони визнають розмір матеріальної шкоди у сумі 3870 грн. , що спричинена підозрюваною і яка повністю відшкодована.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди . Просить суд затвердити дану угоду , обвинуваченого визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання , яке зазначено у вищезазначеній угоді.

Вислухавши обвинуваченого , прокурора , потерпілого , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що угода підлягає затвердженню .

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) , вчинена ОСОБА_5 , повторно .

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом також з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченою та потерпілою, визначена в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілим , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судима , позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває .

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання вини та щире каяття.

Обставин , що обтяжують покарання , судом не встановлено ..

Речові докази видані потерпілому під розписку . Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні .

Міра запобіжного заходу не застосовувалася .

На підставі викладеного , керуючись ст.368, 370, 371, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення укладену 24.01.2017 р. між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки .

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі зобов"язання :

- періодично з"являтися для реєстраціїї до уповноваженого органу з питань пробації ;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Речові докази - шкіряний гаманець та кредитну карту " Приват Банк " - залишити потерпілому ОСОБА_4 .

На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області , через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1