Єдиний унікальний № 500/7583/15-к
Провадження № 1-кп/500/161/17
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про доручення проведення амбулаторної психіатричної експертизи
28 лютого 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
представник потерпілого ОСОБА_7 ,
провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001850, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перемишль, Польща, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 29 вересня 2015 року, приблизно о 19:30 годині, він, знаходячись біля будинку ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклої сварки на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 умисно, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, за допомогою металевої арматури наніс два удари в область голови. Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 впали на землю, далі ОСОБА_5 наніс ще один удар металевою арматурою ОСОБА_6 в область нижньої щелепи зліва, в результаті чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді травми обличчя у вигляді закритого одностороннього перелому нижньої щелепи зліва, закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку з наявністю забитої рани і садна тім`яної області, садна кістей, які згідно висновку судово-медичної експертизи №393 від 08.10.2015 р. відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 день. Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про призначення стаціонарної комплексної судово-психіатричної експертизи та направити обвинуваченого ОСОБА_5 до Одеської обласної клінічної психіатричної лікарні № 1 за адресою: м. Одеса, вул. Ак.Воробйова, 9, для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої поставити такі питання: 1) Чи страждає обвинувачений ОСОБА_5 будь-якою психічною хворобою або затримкою психічного розвитку? Якщо страждає, то чи міг він усвідомлювати свої дії, керувати ними при вчиненні зазначеного кримінального правопорушення? 2) Чи знаходився обвинувачений ОСОБА_5 в момент вчинення кримінального правопорушення у хворобливому стані та чи міг він усвідомлювати свої дії, керувати ними? 3) Чи є обвинувачений душевнохворим, і чи має він потребу у застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру?

При цьому прокурор обґрунтовує необхідність проведення вказаної експертизи тим, що під час судового розгляду було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 з 10.05.2016р. хворіє, діагноз: «Посттравматична судинна енцефалопатія ІІ ст.». Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що у нього бувають затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту та пам`яті.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 уточнив клопотання, та просив призначити стаціонарну судово-психіатричну експертизу, а не стаціонарну комплексну судово-психологічну експертизу, та зазначив, що, на його думку, є необхідність у тривалому спостереженні за обвинуваченим, експертам може не вистачити одного спілкування з обвинуваченим для визначення його стану, а тому просить призначити саме стаціонарну експертизу.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти проведення судово-психіатричної експертизи, заперечували проти проведення стаціонарної експертизи. Захисник ОСОБА_4 також просив уточнити питання №2.2 прокурора, а саме виключити частину щодо того, чи є обвинувачений душевнохворим та залишити лише частину питання щодо того, чи має він потребу у застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру.

Суд, допитавши обвинуваченого та свідків, дослідивши матеріали справи, зокрема довідки, надані обвинуваченим ОСОБА_5 , заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку, що заявлене клопотання прокурором ОСОБА_3 слід задовольнити частково та у даному кримінальному провадженні необхідно доручити проведення амбулаторної психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_5 з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Так, згідно даним довідки, виданої лікарем ОСОБА_8 , ОСОБА_5 проходив лікування у нарколога з приводу діагнозу: «Дисциркуляторної енцефалопатії ІІ ступеня».

Згідно даним дослідження за допомогою магнітно-резонансної томографії головного мозку ОСОБА_5 від 26.05.2016 р., була встановлена МР-картина дисциркуляторної енцефалопатії.

Крім того, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що у нього бувають затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту та пам`яті.

Таким чином із досліджених у судовому засіданні доказів випливає, що є обставини, які викликають сумнів щодо осудності (обмеженої осудності) обвинуваченого, та вони виникли під час судового розгляду даного кримінального провадження, а для їх вирішення є потреба у спеціальних знаннях, і з питань, які прокурор та захисник пропонують поставити на вирішення експертизи, судово-психіатрична експертиза не проводилася.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

Отже, враховуючи, що наявні відомості, які викликають сумнів щодо осудності (обмеженої осудності) обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи, що для з`ясування цих обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, а проведення експертизи у даному кримінальному провадженні з цього приводу експертам не доручалося, суд вважає за необхідне доручити проведення судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої з урахуванням пропозицій сторін кримінального провадження поставити такі питання: Чи страждав ОСОБА_5 на момент інкримінованого йому злочину хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або іншим хворобливим станом психіки? Якщо страждав, то чи був здатний ОСОБА_5 повною мірою усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними під час інкримінованого йому злочину? Чи страждає ОСОБА_5 на психічну хворобу, або чи є у нього розлад психічної діяльності, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними на теперішній час? Чи потребує ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру, якщо так, то якого виду?

Крім того, згідно ч. 2 ст. 509 КПК, у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Але, прокурор, заявивши клопотання про доручення проведення стаціонарної психіатричної експертизи, не обґрунтував наявність необхідності здійснювати тривале спостереження та дослідження обвинуваченого ОСОБА_5 , а лише зазначив, що, на його думку, експертам може не вистачити одного спілкування з обвинуваченим ОСОБА_5 . Тому в частині клопотання прокурора щодо доручення проведення стаціонарної експертизи слід відмовити, та слід доручити проведення амбулаторної психіатричної експертизи.

Також, на думку суду, слід уточнити назву закладу, якому слід доручити проведення експертизи. Так, прокурор просить доручити проведення експертизи експертам Одеської обласної клінічної психіатричної лікарні № 1, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Ак.Воробйова, 9, але вказаний заклад охорони здоров`я реорганізований у КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я».

Керуючись ст. ст. 242, 332, 370 372, 509 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Доручити КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» проведення амбулаторної психіатричної експертизи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. На вирішення експертам поставити такі питання:

1) Чи страждав ОСОБА_5 на момент інкримінованого йому злочину хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або іншим хворобливим станом психіки?

2) Якщо страждав, то чи був здатний ОСОБА_5 повною мірою усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними під час інкримінованого йому злочину?

3) Чи страждає ОСОБА_5 на психічну хворобу, або чи є у нього розлад психічної діяльності, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними на теперішній час?

4) Чи потребує ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру, якщо так, то якого виду?

В частині клопотання про призначення стаціонарної експертизи прокурору ОСОБА_3 відмовити.

Попередити експертів за ст. ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Для проведення експертизи направити експертам матеріали даного кримінального провадження.

Виконання ухвали покласти на КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», якому забезпечити проведення амбулаторної психіатричної експертизи в строк до 28 березня 2017 року.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 за вимогою експерта з`явитися до експертної установи для проведення його огляду та надати експерту усі наявні у нього медичні документи.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , а також направити до КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» разом з матеріалами кримінального провадження для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1