Номер провадження: 11-сс/785/1028/17
Номер справи місцевого суду: 522/5778/17,1-кс/522/6191/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.07.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , подані в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 10 квітня 2017 року про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 03 лютого 2015 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст. 262, ч.2 ст. 262, 341, 357 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 10 квітня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ОСОБА_10 та накладений арешт на речі та документи вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження та користування ними, а саме на:

1) карабін в пластиковому кейсі з оптичним пристроєм, магазином, шкіряним ременем, двома поліетиленовими пакетами з комплектуючими. На ствольній коробці карабіну нанесено напис « НОМЕР_1 », «183/14. На оптичному пристрої нанесено напис «Leupold». На спусковій скобі карабіну прикріплений запірний пристрій. В кейсі перебуває 2 замкові ключі;

2) синтетичний чохол в якому перебуває помпова рушниця, та 5 патронів колібру 12 мм. На синтетичному чохлі нанесено напис «Vilson». На ствольній коробці рушниці нанесено нанесено напис «Maverisk», «Mossberg», «MV 50212Е»;

3) пістолет чорного кольору з магазином та 4 набоями калібру 9 мм. На пістолеті нанесено написи «ПМР 9мм», «К1ШВ1096», «1962». На магазині нанесено напис «4566-2»;

4) 5 патронів червоного кольору калібру 12 мм, 2 патрони синього кольору калібру 12 мм, 1 патрон чорного кольору калібру 12 мм, 1 патрон білого кольору калібру 12 мм, 1 патрон яскраво-червоного кольору калібру 12 мм, 4 патрони яскраво-червоного кольору калібру 16 мм;

5) патрон із металу жовтого кольору, на гільзі якого нанесено напис «Winchester», «40-06 PRG»;

6) пістолетний магазин, на якому нанесено напис «08», «1165», «1»;

7) патрон на якому нанесено напис «Сова П», «9 мм»;

8) пістолетний магазин, на якому нанесено напис «ЕС», «4435», «1», споряджений 6 патронами, на яких нанесено написи «Сова П», «9мм»;

9) 9 телефонів «Нокіа» (2 з яких без задньої кришки та елементів живлення);

10) 5 телефонів «Самсунг»;

11) 1 телефон «Айфон»;

12) 6 флеш-накопичувачів чорного кольору;

13) банківська карта № НОМЕР_2 ;

14) банківська карта «Райфайзен банк Авль» (номер нерозбірливо);

15) 10 сім-карт мобільного оператора «Лайф»;

16) 4 сім-карти мобільного оператора «Київстар»;

17) сім-карта мобільного оператора «Білайн»;

18) 1 сім-карта мобільного оператора «Аvea»;

19) 1 сім-карта мобільного оператора «Arercell»;

20) 5 картонних коробок мобільних телефонів «нокіа»;

21) 2 картонні коробки мобільних телефонів «Айфон»;

22) 1 картона коробка мобільного телефону «Самсунг»;

23) 30 металевих патронів, на яких міститься напис «17», «82» та 1 патрон з написом «17», «84»;

24) телефон «нокіа» без задньої кришки та елементу живлення;

25) телефон «Самсунг» без задньої кришки та елементу живлення;

26) телефон «Самсунг»;

27) сім-карта мобільного оператора «Київстар»;

28) 2 сім-карти мобільного оператора «Лайф»;

29) 9 патронів червоного кольору калібру 16 мм, 4 патрони білого кольору калібру 12 мм. 1 патрон чорного кольору калібру 12 мм;

30) пістолет чорного кольору з написом на ньому « НОМЕР_3 », «Форт 12Р» з магазином спорядженним 10 патронами.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 подав апеляційні скарги в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в яких просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя неповно дослідив обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення питання про арешт майна, оскільки зброя, яка була вилучена під час проведення обшуку, не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження, а самі Ісмайілови мають на її зберігання відповідні дозволи. Захисник зазначає, що вилучена зброя та речі не є доказами у кримінальному провадженні та не відповідають критеріям майна, на яке у відповідності до ст.170 КПК України може бути накладений арешт.

Про дату, час та місце апеляційного розгляду була повідомлена прокуратура Автономної Республіки Крим.

До початку розгляду справи від прокурора ОСОБА_11 надійшов факс, в якому він повідомив, що подальше здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000110 доручено Генеральним прокурором України слідчому відділу Головного управління СБУ в Автономній Республіки Крим (за місцем дислокації в м.Херсон). Також прокурор просив провести судове засідання без участі представника прокуратури, апеляційну скаргу захисника відхилити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційних скарг, слідчого, який заперечував проти їх задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарг

Зі змісту клопотання старшого слідчого ОСОБА_10 вбачається, що слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000110 від 03.02.2015, відомості про яке внесені до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 262, ч.2 ст. 262, 341, 357 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок тимчасової окупації АР Крим і м.Севастополі та захоплення державних органів невідомими особами викрадено 23 одиниці відомчої вогнепальної зброї та боєприпасів до неї у кількості 9202 шт., які обліковані за прокуратурою м. Севастополя та перебували на зберіганні в УМВС України в м. Севастополі.

Також, відповідно до п.23 Постанови КМУ від 26.07.1999 № 1349-37 «Про затвердження Положення про Державну фельд`єгерську службу України» забезпечення працівників Держфельдслужби речовим майном, зброєю та боєприпасами здійснювалося МВС України. На початок тимчасової окупації території півострова Крим того, підрозділи Держфельдслужби, дислоковані в АР Крим та м. Севастополі, були забезпечені озброєнням, що знаходилося на балансі ГУМВС України в АР Крим та УМВС України в м. Севастополі. В березні 2014 року внаслідок тимчасової окупації Російською Федерацією півострова Крим та захоплення державних будівель невстановленими особами було викрадено озброєння, що перебувало на обліку в ГУМВС України в АР Крим та УМВС України в м. Севастополі, та зберігалося в підрозділах Державної фельд`єгерської служби України в АР Крим та м. Севастополі, а саме: Управління ГУ Держфельдслужби в АР Крим (м. Ялта) - 2 автомати АКС-74У калібру 5,45 мм., 21 пістолет ПМ калібру 9 мм, 1 пістолет Марголіна калібру 5,6 мм; Управління ГУ Держфельдслужби в АР Крим (м. Сімферополь) - 2 автомати АКМС калібру 7,62 мм., 38 пістолетів ПМ калібру 9 мм; ГУ Держфельдслужби в м. Севастополі - 1 автомат АКМС калібру 7,62 мм., 15 пістолетів ПМ калібру 9 мм.

Крім того, станом на 01.01.2014 за Головним управлінням МВС України в Автономній Республіці Крим було обліковано 7363 пістолети, 5 пістолетів-кулеметів, 1072 автомати, 24 снайперських гвинтівки, 30 ручних кулеметів, 46 помпових рушниць, 35 малокаліберних карабінів з оптичним прицілом, 186044 патронів, 20 ручних гранат, а також 77 одиниць спортивної зброї, 62 спортивних гвинтівки, 67 пристроїв для відстрілу патронів несмертельної дії. Внаслідок тимчасової окупації Російською Федерацією півострова Крим та захоплення державних органів зазначене озброєння, яке перебувало на зберіганні в органах та підрозділах Головного управління МВС України в Автономній Республіці Крим, було викрадено невідомими особами.

Разом з тим, станом на 01.01.2014 за Управлінням МВС України в місті Севастополі було обліковано 1531 пістолет, 288 автоматів, 6 снайперських гвинтівок, 3 ручних кулемети, 5 помпових рушниць, 9 карабінів з оптичним прицілом, 94440 патронів, 4 гранатомети, 73 ручних гранати, а також 20 одиниць спортивної зброї, 11 спортивних гвинтівок та 27 пристроїв для відстрілу патронів несмертельної дії. Внаслідок тимчасової окупації Російською Федерацією півострова Крим та захоплення державних органів зазначене озброєння, яке перебувало на зберіганні в органах та підрозділах Управління МВС України в місті Севастополі, було викрадено невідомими особами.

Також, внаслідок тимчасової окупації Російською Федерацією півострова Крим у березні 2014 року невстановленими особами захоплено будівлі та споруди Управління Головного управління Державної фельд`єгерської служби України в АР Крим (за адресою: м. Сімферополь, вул. Дибенка, 28; м. Сімферополь, вул. Б. Куна, 2), Відділу Управління Головного управління Державної фельд`єгерської служби України в АР Крим (за адресою: м. Ялта, вул. Московська, 63-а) та Відділу Головного управління Державної фельд`єгерської служби України в м. Севастополі (за адресою: м. Севастополь, вул. Радянська, 20).

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 майно, слідчий обґрунтував його тим, що вилучені речі та документи мають доказове значення та могли бути використані при вчиненні кримінального правопорушення, можуть містити на собі його сліди, а також мають значення для подальшого досудового розслідування.

Слідчий суддя погодився з доводами слідчого, викладеними в його клопотанні про арешт майна та задовольнив його.

Проте, суд апеляційної інстанції не може погодитися з такими висновками слідчого судді, оскільки вважає, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам, передбаченим ч.2 ст.171 КПК України та не містить достатньої інформації, яка б надала слідчому судді можливість ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Так, відповідно до ч.2 ст.171 КПК України - у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Натомість, клопотання слідчого старшого слідчого СВ Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ОСОБА_10 не відповідає вищезазначеним вимогам КПК України.

Так, у клопотанні взагалі не зазначено, хто є власником арештованого майна та не надано жодних документів, які підтверджують право власності на вилучене майно.

Крім того, слідчий у клопотанні формально визначив підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України для накладення арешту на вищезазначене майно.

Накладаючи арешт на абсолютно все майно, вилучене під час обшуку, слідчий суддя жодним чином не обґрунтував твердження про те, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним в ст.98 КІПК України, а лише формально зазначив, що є достатні підстави вважати, що вилучені речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом з цим жодного доказу на підтвердження даних фактів, в тому числі які вказували на існування обставин, які б підтверджували твердження слідчого та прокурора і могли б слугувати підставою для накладення арешту на речі та документи матеріали досудового провадження не містять.

Слідчий у клопотанні не обґрунтував, яким чином вилучені під час обшуку мисливська та травматична зброя, мобільні телефони з сім картками, банківські картки відносяться до кримінального провадження №0000110, чому є підстави вважати, що вилучена зброя та речі і документи можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Апеляційний суд бере до уваги, що арештована мисливська та травматична зброя зберігалась на підставі відповідних дозволів.

Також до клопотання слідчого не додано належних доказів, які б підтверджували, що усі речі, які були вилучені під час обшуку, визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Абзацом 2 ч.4 ст.170 КПК України встановлено, що арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України, а саме:

1) одержане внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалося (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) було предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) було підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про арешт майна не дав належну оцінку його невідповідності вимогам, передбаченим статтею 171 КПК України та передчасно вирішив питання про арешт майна.

Більш того, в порушення вимог ч.1 ст.171 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого без виклику власників майна, чим грубо порушив їх процесуальні права, в тому числі надати пояснення та представити необхідні докази, що призвело до не повного з`ясування всіх обставин кримінального провадження та передчасного прийняття рішення про необхідність накладення арешту на майно.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

До клопотання слідчого не було додано доказів, що обґрунтовують доводи клопотання та необхідність такого ступеня втручання у право власності третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Пункт 1 ч. 1 ст. 411 КПК України передбачає, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали якою клопотання слідчого про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Керуючись статями 170-173, 309, 376, 405, 407, 409, 411, 412, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 10 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ОСОБА_10 та накладений арешт на речі та документи вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ОСОБА_10 повернути прокурору процесуальному керівнику для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Встановити строк для усунення недоліків в 72 години з моменту отримання копії ухвали апеляційного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4