АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/8384/16-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/6/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Макіївка Донецької області, громадянина України, який зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.258-3 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
захисник-адвокат ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 10 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_8 та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів у Запорізькому слідчому ізоляторі. Строк тримання під вартою постановлено обчислювати з 15 години 15 хвилин 08 грудня 2016 року. Строк дії ухвали встановлено до 15 години 15 хвилин 06 лютого 2017 року включно.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані матеріали кримінального провадження доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_9 просить змінити застосований щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та застави. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням норм процесуального права, а висновки слідчого судді, викладені в ухвалі, є необ`єктивними та не відповідають матеріалам кримінального провадження. Крім того зазначає, що слідчим не надано доказів на підтвердження існування ризиків, а слідчим суддею не досліджено та не враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Згідно з ухвалою, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він у невстановлений розслідуванням час, але не пізніше березня 2016 року, перебуваючи на тимчасово непідконтрольній території у зоні проведення Антитерористичної операції - м.Макіївка Донецької області, діючи умисно, з метою власного збагачення, вступив у злочинну змову з мешканцем м.Макіївка Донецької області ОСОБА_10 , з метою створення сталої системи надання сприяння у конвертації (переведення грошових коштів з безготівкових рахунків у готівку) особам, пов`язаним з «Донецькою народною республікою» (далі за текстом ДНР), яка згідно зі ст.1 п.16 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною організацією.
Відповідно до положень ст.25 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» керівники та посадові особи підприємств, установ і організацій, а також громадяни, які сприяли терористичній діяльності, зокрема проводили операції з коштами та іншими фінансовими активами юридичних і фізичних осіб, які діють від імені чи за вказівкою терористів або осіб, що сприяють тероризму, включаючи кошти, одержані або придбані з використанням об`єктів власності, що безпосередньо чи опосередковано перебувають у власності чи під контролем осіб, які сприяють тероризму, або пов`язаних з ними юридичних і фізичних осіб несуть відповідальність згідно з законом.
Відповідно до раніше розробленого спільного злочинного плану ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , повинні були набути стійкі корупційні зв`язки із службовими особами та працівниками Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі за текстом «УСЗН» ЗМР), Управління пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі за текстом «УПФУ» в області), Запорізького відділення Фонду страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі за текстом ЗВ «ФСНВВтаПЗУ») та ПАТ «Державний ощадний банк України» у м.Запоріжжя, шляхом надання останнім неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів.
У подальшому ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , використовуючи раніше набуті стійкі корупційні зв`язки із службовими особами та працівниками наведених Державних установ м.Запоріжжя, мали забезпечити за неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів взяття на облік осіб, пов`язаних із терористичною організацією «ДНР», як внутрішньо переміщених з зони проведення АТО, із подальшим нарахуванням соціальних виплат (пенсій, страхових виплат щодо непрацездатності тощо) на пластикові карти ПАТ «Державний ощадний банк України»,
Після виконання усіх злочинних дій та отримання пластикових карт у приміщеннях ПАТ «Державний ощадний банк України» м.Запоріжжя ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 відповідно до злочинного плану, повинні були конвертувати (перевести із безготівкового рахунку у готівку грошові кошти) через систему банкоматів ПАТ «Державний ощадний банк України», розташованих на території м.Запоріжжя та Запорізької області, сховати їх у конструктивних порожнинах спеціально підібраних легкових автомобілях та забезпечити їх безперешкодне переміщення через пункти пропуску на тимчасово непідконтрольну територію у зону проведення АТО до Донецької області, де у подальшому передати грошові кошти особам, пов`язаним із терористичною організацією «ДНР», залишивши собі частину коштів як винагороду за злочинну діяльність.
Реалізуючи раніше розроблений злочинний план, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07 грудня 2016 року ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , перебуваючи на тимчасово непідконтрольній території, в зоні проведення АТО в м.Макіївка Донецької області, отримали від невстановлених досудовим слідством осіб, які мають стійкі зв`язки із терористичного організацією «ДНР», раніше оформлені ними у відповідності до розробленої злочинної схеми пластикові карти із відомостями щодо кодів доступу (пін-кодів) ПАТ «Державний ощадний банк України», а саме: 831082 на ОСОБА_11 , НОМЕР_1 на ОСОБА_12 , НОМЕР_2 на ОСОБА_13 , НОМЕР_3 на Ісмаілову, НОМЕР_4 на ОСОБА_14 , НОМЕР_5 на ОСОБА_15 , НОМЕР_6 на Лапу С, НОМЕР_7 на ОСОБА_16 ; НОМЕР_8 на ОСОБА_17 , НОМЕР_9 на ОСОБА_18 , НОМЕР_10 на ОСОБА_19 та НОМЕР_11 на ОСОБА_20 , з метою переведення грошових коштів з безготівкових рахунків у готівку (конвертування), із подальшим переданням їх особам, які пов`язаним із терористичною організацією «ДНР».
07 грудня 2016 року ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , використовуючи заздалегідь підшукані легкові автомобілі марки «Фольксваген Транспортер», державний номерний знак НОМЕР_12 , та «Фольксваген Транспортер», державний номерний знак НОМЕР_13 , маючи при собі вказані раніше пластикові картки ІІАТ «Державний ощадний банк України», виїхали з м.Макіївка Донецької області та близько 13-00 год. прибули до м.Запоріжжя.
Далі, в період з 07 грудня 2016 року по 08 грудня 2016 року ОСОБА_6 , перебуваючи у м.Запоріжжі, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , реалізуючи спільний злочинний план, шляхом введення пін-коду в банкоматах ПАТ «Державний ощадний банк України», розташованих за адресою: м.Запоріжжя, пр. Соборний, 48, вул.Тургенєва, 28, конвертував (перевів із безготівкового рахунку у готівку) грошові кошти в розмірі 46 500 грн.
Вказані грошові кошти ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 повинен був перевести на заздалегідь підшуканому легковому автомобілі марки «Фольксваген Транспортер», д/н НОМЕР_12 , через пункти пропуску на тимчасово непідконтрольну територію - у зону проведення АТО до м.Макіївка Донецької області, де передати особам, які пов`язані з діяльністю терористичної організації «ДНР».
08 грудня 2016 року близько 11 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , діючи умисно, продовжуючи виконання спільного із ОСОБА_21 злочинного плану, направленого на перевезення незаконно конвертованих (переведених з безготівкового рахунку у готівку) грошових коштів у розмірі 46 500 грн особам, пов`язаним із терористичною організацією «ДНР», використовуючи легковий автомобіль марки «Фольксваген Транспортер», д/н НОМЕР_12 , виїхав з вул.Гагаріна, 2Б у напрямку м.Макіївка Донецької області, однак в районі перехрестя пр.Моторобудівників та вул.Тімирязева у м.Запоріжжі вказаний автомобіль було зупинено та під час проведення його обшуку виявлено та вилучено вказані вище пластикові картки ПАТ «Державний ощадний банк України» та грошові кошти у розмірі 46 500 грн.
08 грудня 2016 року о 15 годині 15 хвилин ОСОБА_22 затримано в порядку ст.208 КІІК України.
09 грудня2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.258-3 КК України.
Заслухавши доповідь судді; захисника адвоката ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; слідчого ОСОБА_8 , який підтримав доводи, викладені у клопотанні; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, окрім того зазначив, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ще одного правопорушення передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.364 КПК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, захисника, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання слідчого матеріалами, а саме: відомостями, що містяться у протоколах за результатом проведення оперативно-технічного заходу за ОРС категорії «перевірка» №2165 від 05 та 06 серпня 2016 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ; у протоколі візуального спостереження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ; у протоколі обшуку від 08 грудня 2016 року автомобілів, які використовували ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , фактичними даними, зафіксованими у протоколах допиту свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , рапортах працівників УСБ України про встановлення в ході оперативно-розшукової діяльності зв`язку ОСОБА_6 із особою, причетною до НЗФ «ДНР» та передачі ОСОБА_6 цій особі грошових коштів, а також зв`язку та надання допомоги іншій особі, причетній до НЗФ «ДНР», в реєстрації останньої в якості внутрішньо переміщеної особи в м.Запоріжжя для подальшого отримання останнім адресної державної соціальної допомоги без наявності правових підстав, тощо.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).
Враховуючи викладене, доводи захисника адвоката ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_6 про неправильну кваліфікацію дій останнього є передчасними та підлягають перевірці в ході досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, а заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.
Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_6 раніше не судимий, є інвалідом 3-ї групи.
Разом з цим, слідчий суддя обґрунтовано врахував відомості, що містяться в матеріалах провадження, в т.ч. фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, та зазначив в оскаржуваній ухвалі про те, що оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має постійного місця проживання та реєстрації на території Запорізької області, він має змогу вільно проживати на непідконтрольній державі території, відповідно є ризик його безперешкодного переховування від органу досудового розслідування та суду на зазначених територіях та ризик перешкоджання провадженню іншим чином - знищення доказів, які мають істотне значення для досудового розслідування, тощо.
Обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, про наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків та тимчасового місця проживання у м.Запоріжжя, нічим не підтвердженні.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У зв`язку з цим колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Окрім того, враховуючи положення ч.5 ст. 176 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави.
Відомостей про те, що за станом здоров`я ОСОБА_6 не може утримуватись в умовах СІЗО, в матеріалах провадження немає.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_9 , правильність вищевказаних висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 10 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого та до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.258-3 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4