№ 612/631/16-к
№ 1-кс/612/128/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.12.2016 року Близнюківський районний суд Харківської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки клопотання слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по досудовому розслідуванню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 за ч. 3 ст. 185 КК України відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микільське Близнюківського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та такого що мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
09 вересня 2016 року слідчий СВ Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з клопотаннями про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_7 та про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погодженими з прокурором Близнюківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий зазначив, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в липні 2015 року близько 23.00 більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 перебував в с. Микільське, Близнюківського району, Харківської області де попередньо домовився з неповнолітнім ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , про спільне вчинення крадіжки зерна пшениці зі складського приміщення потерпілого ОСОБА_10 . Так, цього ж дня, ОСОБА_5 , взяв свій велосипед та зустрівся з неповнолітнім ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , при цьому вони взяли з собою попередньо підготовленні полімерні мішки в кількості 15 штук та простирадло. В подальшому вони попрямували до складського приміщення ОСОБА_10 , який розташований поблизу вул. Миру, с. Олексіївка, Близнюківського району, Харківської області. Прийшовши до вище зазначеного складського приміщення вони помітили, що під вхідними воротами є щілина з якої видно зерно пшениці, яке насипане під самі ворота. Після цього вони вирвали з дерева палиці та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою наживи, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, по черзі почали вигрібати зерно пшениці через вище вказану щілину складського приміщення на простирадло, після чого пересипали зерно до мішків. Заповнивши повністю 15 мішків пшеницею загальна вага яких складала 750 кілограмів, останні перенесли руками та за допомогою велосипеду викрадене зерно до лісосмуги, яка розташована неподалік приміщення складу, де й сховали викрадене майно. В подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Зас. проф. М.С. Бокаріуса № 12238 від 08.12.2015 року ринкова вартість 1 кг. пшениці врожаю 2015 року складала 3 грн. 00 коп., загальна вартість викраденого майна та завдана матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_11 , складає 2 тис. 250 грн. 00 коп.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням в приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Крім цього, в липні 2015 року близько 23.00 більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 перебував в с. Микільське, Близнюківського району, Харківської області де попередньо домовився з неповнолітнім ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , про спільне вчинення крадіжки зерна пшениці зі складського приміщення потерпілого ОСОБА_12 . Так, після вчинення попередньої крадіжки, діючи повторно, ОСОБА_5 , зустрівся з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_8 , який приїхав на своєму мотоциклі «Дніпро-10» д/н « НОМЕР_1 » при цьому вони взяли з собою попередньо підготовленні полімерні мішки в кількості 15 штук. В подальшому вони на мотоциклі попрямували до складу ОСОБА_12 , який розташований поблизу АДРЕСА_1 . Приїхавши до вище зазначеного складського приміщення ОСОБА_5 разом з неповнолітнім ОСОБА_8 попередньо знаючі про те що ворота складу зачиняються не щільно, руками відтягнули ворота на себе після чого ОСОБА_9 , зміг пролізти через утворений отвір до приміщення складу та відчинив ворота з середини. Проникнувши до приміщення складу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою наживи, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, спільно, руками, наповнили 15 мішків пшеницею загальна вага яких складала 750 кілограмів. В подальшому перенесли руками викрадене зерно до мотоциклу «Дніпро-10» д/н « НОМЕР_1 » за допомогою якого перевезли мішки з пшеницею до лісосмуги, яка розташована неподалік приміщення складу, де й сховали викрадене майно. В подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Зас. проф. М.С. Бокаріуса № 12239 від 08.12.2015 року вартість 1 кг пшениці (фуражної) складала 3 грн. 00 коп., загальна вартість викраденого майна та завдана матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_12 , складає 2 тис. 250 грн. 00 коп.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням в приміщення, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.
Крім цього, в липні 2015 року близько 23.00 більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 перебував в с. Микільське, Близнюківського району, Харківської області де попередньо домовився з неповнолітнім ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , про спільне вчинення крадіжки зерна пшениці зі складського приміщення потерпілого ОСОБА_13 . Так, після вчинення крадіжок, діючи повторно, ОСОБА_5 , зустрівся з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_8 , при цьому вони взяли з собою попередньо підготовленні полімерні мішки в кількості 15 штук. В подальшому вони пішки попрямували до складського приміщення ОСОБА_13 , яке розташоване поблизу АДРЕСА_1 . Прийшовши до вищезазначеного складського приміщення, ОСОБА_5 разом з неповнолітнім ОСОБА_8 попередньо знаючі про те що ворота складу зачиняються не щільно, руками відтягнули ворота на себе після чого ОСОБА_9 , зміг пролізти через утворений отвір до приміщення складу та відчинив ворота з середини. Проникнувши до приміщення складу вони помітили складені на купу мішки з зерном кукурудзи в кількості 15 штук та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою наживи, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, викрали 15 мішків зерна кукурудзи, які перенесли до лісосмуги, яка розташована неподалік приміщення складу, де й сховали викрадене майно. В подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Зас. проф. М.С. Бокаріуса № 1211 від 04.02.2016 року ринкова вартість 1 кг зерна кукурудзи звичайної складала 3 грн. 00 коп., загальна вартість викраденого майна та завдана матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_13 , складає 2 тис. 250 грн. 00 коп.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням в приміщення, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.
Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що в липні 2015 року близько 23.00 більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 перебував в с. Микільське, Близнюківського району, Харківської області де попередньо домовився з неповнолітнім ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , про спільне вчинення крадіжки зерна пшениці зі складського приміщення потерпілого ОСОБА_12 . Так, після вчинення попередньої крадіжки, діючи повторно, ОСОБА_5 , зустрівся з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_8 , який приїхав на своєму мотоциклі «Дніпро-10» д/н « НОМЕР_1 » при цьому вони взяли з собою попередньо підготовленні полімерні мішки в кількості 15 штук. В подальшому вони на мотоциклі попрямували до складу ОСОБА_12 , який розташований поблизу АДРЕСА_1 . Приїхавши до вищезазначеного складського приміщення ОСОБА_5 разом з неповнолітнім ОСОБА_8 попередньо знаючі про те що ворота складу зачиняються не щільно, руками відтягнули ворота на себе після чого ОСОБА_9 , зміг пролізти через утворений отвір до приміщення складу та відчинив ворота з середини. Проникнувши до приміщення складу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою наживи, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, спільно, руками, наповнили 15 мішків пшеницею загальна вага яких складала 750 кілограмів. В подальшому перенесли руками викрадене зерно до мотоциклу «Дніпро-10» д/н « НОМЕР_1 » за допомогою якого перевезли мішки з пшеницею до лісосмуги, яка розташована неподалік приміщення складу, де й сховали викрадене майно. В подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Зас. проф. М.С. Бокаріуса № 12239 від 08.12.2015 року вартість 1 кг пшениці (фуражної) складала 3 грн. 00 коп., загальна вартість викраденого майна та завдана матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_12 , складає 2 тис. 250 грн. 00 коп.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням в приміщення, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб..
Підозра ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000108 обґрунтована наступними доказами: протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 , в якому останній зізнається у вчиненні інкримінованих йому злочинів; протоколами допитів підозрюваних ОСОБА_8 , та підозрюваного ОСОБА_9 , в яких вони зізнаються у інкримінованих їм злочинах та вказують на ОСОБА_5 , як на співучасника злочинів; свідченнями свідка ОСОБА_14 , в яких він підтверджує, що ОСОБА_5 , є одним з тих осіб які продавали йому викрадене зерно; протоколом впізнання за участю ОСОБА_14 , під час якого він впізнав ОСОБА_5 , як ту особу, яка продавала йому викрадене зерно; протоколом слідчого експерименту під час якого підозрюваний ОСОБА_5 , разом з іншими учасниками вчинення злочинів відтворив механізм вчинення крадіжок;
25.07.2016 та 27.07.2016 року ОСОБА_5 , було повідомлено про підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, раніше не судимий, у органу досудового розслідування є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Таким чином на підставі сукупності ризиків, які можуть виникнути в ході досудового розслідування, до ОСОБА_5 не може бути застосовано інший, більш м`який запобіжний захід.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання та викладені в ньому доводи.
Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання не підтримали та просили не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обрати домашній арешт. Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що з 29.07.2016 року перебував на військовій службі у військовій частині ПП НОМЕР_2 , тому не з`являвся до слідчого на виклики.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані докази, встановив наступне.
В провадженні СВ Лозівського ВП ГУ в Харківський області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000108 від 05.09.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 09.09.2016 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
09.12.2016 року слідчий СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області повідомив суд, що ОСОБА_5 був затриманий та буде доставлений до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Наявні у справі докази свідчать, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, санкція яких допускає застосування покарання вигляді позбавлення волі до 6 років, що дає слідчому судді підстави вважати дане клопотання таким, що відповідає вимогам ст. ст. 183,184 КПК України.
Також, слідчим суддею встановлений ризик, визначений в п. 1 ч.1 ст.177 КПК України. Наявність таких ризиків підтверджується даними матеріалів по клопотанню та наявними по кримінальному провадженню доказами. Інші ризики, передбачені п.п. 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий під час розгляду клопотання, не знайшли свого підтвердження та відповідними доказами не підтверджені.
Згідно зі ст. 178 КПК України, крім ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.
Як встановлено ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.
Таким чином, обґрунтування доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно також містити обставини, які вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним ризикам у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими у ході досудового розслідування.
У даному випадку, такі конкретні факти суду не надані і не викладені обставини, які свідчать про необхідність обрання щодо підозрюваного саме тримання під вартою та не доведено слідчому судді, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що підозрюваним в обґрунтування поважності неявки до слідчого, були надані довідка в/ч ПП НОМЕР_2 від 15.08.2016 року, свідоцтво № НОМЕР_3 в/ч ПП НОМЕР_2 від 20.08.2016 року, посвідчення класного спеціаліста Збройних Сил України від 20.08.2016 року, записка про звільнення від 08.12.2016 року та припис в/ч ПП НОМЕР_4 , з яких вбачається, що ОСОБА_5 з 29.07.2016 року знаходиться на військовій службі у Збройних Силах України.
Враховуючи викладене, а також для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного та соціальні зв`язки, його вік і те, що він раніше не судимий, слідчий суддя вважає доцільним обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляд домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.
Відповідно до ч.1 і 2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про те, що обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілком може запобігти ризикам переховуванню від органів досудового розслідування і суду та ухиленню від явки за вимогою.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Микільське Близнюківського району Харківської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати до слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, прокурора або суду за першою вимогою;
- не залишати місце своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду цілодобово.
Ухвалу для виконання передати органу Національної поліції за місцем реєстрації підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Строк дії ухвали встановити два місяця, тобто по 10 лютого 2017 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1