Справа № 127/7499/17
Провадження №11-сс/772/217/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянув «13» квітня 2017 року у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного
ОСОБА_7 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Вінниці ,українця, громадянина
України, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 126 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_8
захисника адвоката: ОСОБА_9
за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2017 року, -
В С Т А Н О В И В:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 погодженого прокурором ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7
Клопотання мотивовано тим, що ВВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000783 від 21.02.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 126 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 близько 17.00 год. 19.02.2017 року вирішив піти до будинку АДРЕСА_1 , щоб там з`ясувати відносини з громадянами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які на його думку, безпідставно звинуватили його в крадіжці ноутбука, яка мала місце 26.01.2017 року.
Перебуваючи 19.02.2017 року близько 17.00 год. в приміщенні вказаного будинку, ОСОБА_12 піднявся до кімнати ОСОБА_10 , що розташовувалась на третьому поверсі. Там, ОСОБА_12 , маючи намір залякати мешканців даної кімнати, направив в бік ОСОБА_10 предмет зовні схожий на пістолет, який приніс з собою, та який згідно висновку судово-балістичної експертизи №117-Б від 09.03.2017 року не є вогнепальною зброєю, пістолет є пневматичним газобалонним пістолетом моделі «МР-654К», призначений для тренування стендової стрільби металевими кульками діаметром до 4,5 мм, з використанням 8 і 12 гр. балонів з газом СО2 з початковою швидкістю польоту заряду 115м/секунду.
ОСОБА_10 , вважаючи, що в руках ОСОБА_13 знаходиться справжня зброя, та побоюючись можливості її застосування, покликав ОСОБА_11 , який перебував у сусідній кімнаті. В подальшому, при появі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , продовжуючи демонструвати зброю, почав вимагати від останнього вибачення на свою адресу, ОСОБА_11 , приймаючи демонстрацію зброї як погрозу її застосування, визнав, що був не правий, коли звинуватив ОСОБА_13 у крадіжки його ноутбука. Після чого, ОСОБА_12 , вважаючи ОСОБА_10 причетним до вчинення крадіжки зазначеного ноутбука, та маючи намір помститись останньому за вчинене ним діяння, взяв руку ОСОБА_10 і замахнувся на останнього пневматичним газобалонним пістолетом моделі «МР-654К», який тримав у своїх руках, маючи намір його руків`ям нанести удар по руці останнього. Однак, ОСОБА_14 це не вдалось, так як ОСОБА_10 висмикнув руку, тим самим уникнув нанесення удару.
В цей момент ОСОБА_12 помітив у руках ОСОБА_10 мобільний телефон «Lenovo А 656» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , який належав останньому та яким він вирішив незаконно заволодіти.В цей час у ОСОБА_13 виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_10 .
ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний намір та користуючись тим, що ОСОБА_10 наляканий пневматичним газобалонним пістолетом моделі «МР-654К» та перебуває у пригніченому стані, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, знаходячись у житловій кімнаті, розташованій на третьому поверсі будинку АДРЕСА_1 , наказав останньому передати йому свій мобільний телефон. При цьому, ОСОБА_10 , знаходячись у психологічно подавленому стані, будучи переконаним, що в руках у ОСОБА_13 знаходиться бойовий пістолет, який останній може застосувати по відношенню до нього, тобто реально оцінюючи виниклу ситуацію, як таку, яка загрожує його життю та здоров`ю, виконав наказ ОСОБА_13 та передав йому свій телефон «Lenovo А 656» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , ринкова вартість якого з урахуванням зносу згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 944/17-21 від 07.03.2017 становить 113,73 грн.
Після зазначеного, ОСОБА_12 , доводячи свою злочинну діяльність до кінця, вищевказаний мобільний телефон, який належав ОСОБА_10 , поклав до кишені своєї куртки та залишив з ним місце скоєння злочину, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, 19.02.2017 близько 17.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у житловій кімнаті, розташованій на третьому поверсі в будинку АДРЕСА_1 та вважаючи, що його безпідставно було обвинувачено у крадіжці ноутбука ОСОБА_11 , дістав пневматичний газобалонний пістолет моделі «МР-654К» і направив його в бік ОСОБА_10 . В подальшому, ОСОБА_12 демонструючи зброю ОСОБА_10 , з корисливих спонукань заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo А 656» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , який належав останньому.
В подальшому, ОСОБА_12 19.02.2017, продовжуючи свою злочинну діяльність, бажаючи переконати ОСОБА_10 в серйозності раніше висловлених йому погроз, після того як незаконно заволодів мобільним телефоном останнього, знаходячись у житловій кімнаті, розташованій на третьому поверсі будинку АДРЕСА_1 , наказав останньому піднятись з дивана, на якому той сидів, та пройти в центр кімнати. ОСОБА_10 , будучи наляканим пістолетом, який приніс з собою ОСОБА_12 , встав на вказане йому місце. В подальшому, ОСОБА_12 , бажаючи самоствердитись та відчуваючи перевагу над ОСОБА_10 , наказав останньому виставити вперед свою праву ногу, після чого умисно наніс по вказаній нозі потерпілого один удар своєю правою ногою, чим завдав ОСОБА_10 фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень. Продовжуючи свою протиправну діяльність та, маючи намір в подальшому наносити ОСОБА_10 удари, ОСОБА_12 наказав останньому змінити ногу. Після зазначеного ОСОБА_12 умисно наніс ОСОБА_10 один удар своєю лівою ногою по лівій нозі останнього, чим завдав йому фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

27.03.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.1 ст.126 КК України.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2017 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком 60 днів, починаючи з 07.04.2017 року.
На підозрюваного ОСОБА_7 покладено ряд обов`язків:
-не залишати місце постійного місця проживання в період часу з 22.00 години по 07.00 годину, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-прибувати до слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області за першою вимогою;
-утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_11 у даному кримінальному провадженні.
В своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , ставить питання про зміну ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2017 року. Постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Свої вимоги захист мотивує тим, що судом першої інстанції не наведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які б слугували підставою для затримання його підзахисного та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та не надав оцінки можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. Судом першої інстанції не взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 працює на роботі, яка за своєю специфікою час від часу припадає на нічний час, внаслідок чого він може втратити роботу.
Заслухавши доповідача, думку захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, міркування прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_7 законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, суд вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_9 задоволенню не підлягає
Відповідно до ст. 177 КПК України , метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Висновки суду про доцільність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованими.
При розгляді подання слідчого суд дотримався положень ст. ст.177, 178, 183 КПК України щодо обставин, підстав, мети та порядку обрання запобіжного заходу.
При розгляді клопотання по суті слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, врахував його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимостей, а також те, що існують ризики, передбачені у п.1, 3 ч.1 ст.117 КПК України, - необхідність запобігти підозрюваному спробам переховуватися від органів досудового розслідування.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя всебічно, повно та об`єктивно розглянув клопотання старшого слідчого, погодженого з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і ухвалив рішення відповідно до кримінального процесуального закону, обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши підозрюваному залишати житло в період часу з 22.00 години по 07.00 годину, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Законних підстав для зміни ухвали слідчого судді щодо обрання стосовно до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з можливістю знаходженням ним за межами житла з 22.00 до 07.00 години , немає.
Твердження захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 зазначені в апеляційній скарзі, що робота його підзахисного перепадає на нічний час не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, тому є безпідставними.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 184, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -
Постановив :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2017 року, якою обрано запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту та з покладенням обов`язків: не залишати місце постійного місця проживання в період часу з 22.00 години по 07.00 годину, без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області за першою вимогою; утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_11 у даному кримінальному провадженні - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: