Справа № 509/4288/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт.Овідіополь

02 лютого 2017 року
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

цивільного позивача ОСОБА_4 , представника цивільного позивача ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
21 червня 2015 року, приблизно о 22.10 год., ОСОБА_6 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (25.10.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області позбавлений права керування транспортним засобом до 25.10.2015 року) та реєстраційні документи на транспортний засіб, не маючи поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (наявність у крові етилового спирту у концентрації 1,78 % згідно з довідкою КУ «ООМЦПЗ» - ГХ дослідження № 2047 від 21.06.2015 року, що відповідає стану середнього ступеню алкогольного сп`яніння), чим позбавив себе можливості правильно орієнтуватися в дорожній обстановці, керував технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21063», р/н НОМЕР_1 , у темний час доби, здійснював рух зі швидкістю біля 100 км/год., яка перевищує установлену в населених пунктах швидкість, рухався по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю вул.Леніна в с.Дальник Овідіопольського району Одеської області, на якій організований двосторонній однорядний рух у кожному напрямку, напрямки якого розділені суцільною лінією дорожньої розмітки, з боку с.Барабой в напрямку с.Грибівка Овідіопольського району Одеської області.

Здійснюючи подальший рух та наближаючись до розташованого зліва будинку № 77 по вул.Леніна, ОСОБА_6 був неуважним, рух керованого автомобіля постійно не контролював, обрав швидкісний режим без врахування дорожньої обстановки, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, відповідно не відреагував на її зміну, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не застосував, та на закругленні проїзної частини вправо, втратив контроль над керуванням свого транспортного засобу та перетнувши горизонтальну суцільну лінію дорожньої розмітки, допустив виїзд транспортного засобу на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем марки «MITSUBISHI LANCER», р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , яка рухалась у зустрічному напрямку. Після чого допустив виїзд керованого їм автомобіля за межі проїзної частини на ліве узбіччя де допустив наїзд на огорожу будинку АДРЕСА_2 , в`їхав у двір будинку, де скоїв наїзд на автомобіль «КАМАЗ 5511» р/н НОМЕР_3 , який був запаркований.

Згідно до висновку № 213 судово-медичної експертизи від 14.07.2015 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «ВАЗ 21063», р/н НОМЕР_1 - ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини - множинних переломів лівих і правих ребер, з пошкодженням пристеночної плеври, перелому грудини на рівні 2-х ребер, косого перелому тіла лівої ключиці, зі зміщенням уламків, множинних розривів лівого і правого легкого з крововиливом в ліву і праву плевральні порожнини (600 мл. рідкої крові), які ускладнилися травматичним шоком, від яких останній ІНФОРМАЦІЯ_4 помер у лікувальному закладі.

Таким чином ОСОБА_6 допустив порушення вимог п. 1.5, п/п «а,б, ґ» п. 2.1, п/п «б» п. 2.3, п/п «а» п. 2.9, п.п. 12.1, 12.3, 12.4 та дорожньої розмітки п/п 1.1) п. 34 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), що зобов`язують водія:

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

п/п а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п/п б) реєстраційний документ на транспортний засіб»;

п/п ґ) поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

п. 2.9 «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи перебуваючи під впливом наркотичних або токсичних речовин».

п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

п.12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

п. 34 «Горизонтальна розмітка» має таке значення:

п/п 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в "ізд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей;

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Своїми діями, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав частково та показав, що 21.06.2015 року, ввечорі, до нього зайшов друг ОСОБА_8 та попросив його, щоб він підвіз його. Він погодився. Він пішов до сусідки та позичив у неї 2 літри бензину. Коли вони поверталися та їхали у с.Дальник, з боку с.Барабой, він рухався зі швидкістю 90-100 км на годину, при ближньому світлі фар. Він проїхав групу пішоходів. Було холодно. Машину почало заносити вліво і тут він побачив зустрічне авто, відчув удар. Після цього вийшов з машини та побачив вже розбиту машину. Далі вже приїхав фельдшер. Його та потерпілого доставили у лікарню. Там, вже після ДТП він випив через хвилювання 2 кружки горілки. 21.06.2015 року він ничого не пив, окрім пляшки безалкогольного пива, яку випив зранку. Визнає, що дійсно скоїв ДТП при наведених у обвинуваченні обставинах, але не визнає, що перебував у стані алкогольного сп`яніння. Заявлені до нього цивільні позови визнає в повному обсязі. Він шкодує, що таке сталося.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї провини, його вина у скоєнні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується наступними дослідженими судом доказами:

- показами свідка ОСОБА_7 про те, що вона 21.06.2015 року, керуючи автомобілем «MITSUBISHI LANCER», р/н НОМЕР_2 , вона рухалась по автодорозі по вул.Леніна у с.Дальник по напрямку з с.Грибівка у с.Барабой. З нею були її знайомий ОСОБА_9 , який сидів рядом та дочка, яка сиділа на задньому сидінні. Приблизно о 21 год. 50 хв. їм на зустріч їхав легковий автомобіль, який на закругленні дороги виїхав на зустрічну, її смугу руху, де відбулося зіткнення. Її автомобіль розгорнуло у протилежну сторону. Вона вийшла із машини та підійшла до автомобіля, з яким відбулося зіткнення. Водій автомобіля виліз через лобове скло, а пасажира автомобіля придавило. Приїхав сільський лікар, який надав першу допомогу. Від водія йшов запах алкоголю. Її знайомий попросив водія пред`явити документи на автомобіль та страховку, на що водій відмовив. Автомобіль належить її матері ОСОБА_4 . Видимість дороги була добра, покриття дороги було сухе. У неї був страховий поліс, а у іншого водія, як вона дізналась пізніше від слідчого, страхового полюсу не було;

- показами свідка ОСОБА_9 , який надав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_7 ;

- показами свідка ОСОБА_10 про те, що у 2015 році, точної дати не пам`ятає, він з другом та сестрою друга, у вечорі, близько 22 години, йшли у с.Дальник зі сторони с.Грибіівка в напрямку с.Барабой. Вони побачили, як з великою швидкістю у їх напрямку рухався автомобіль ВАЗ. Неподалік, у метрах 100, було закруглення дороги, але автомобіль ВАЗ швидкість не зменшив. Після цього вони почули удар. Зіткнення сталося з автомобілем MITSUBISHI LANCER на полосі останнього автомобіля. ВАЗ, після зіткнення з іномаркою в`їхав у двір будинку у автомобіль КАМАЗ;

- показами свідка ОСОБА_11 , який надав покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_10 ;

- показами свідка ОСОБА_12 , яка надала покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_10 ;

- показами цивільного позивача ОСОБА_4 про те, що дочка з онукою та знайомим поверталися з с.Затока. Їй зателефонувала дочка, яка повідомила, що вони потрапили у ДТП. Вона приїхала, побачила розбиту свою машину MITSUBISHI LANCER та автомобіль ВАЗ. Постраждалих вона не бачила, на той час їх вже увезла швидка. На вулиці було темно. За її думкою покриття було сухе, видимість добра. Її дочка з онукою стояли біля своєї машини. Зіткнення відбулося на смузі руху її дочки. Обвинувачений за весь час жодного разу не зв`язувався та не цікавився станом дочки та онуки. За весь час він ні копійки не відшкодував. Цивільний позов підтримує та просить суд його задовольнити у повному обсязі;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.06.2015 року зі схемою та фототалицею;

- протоколом огляду транспортного засобу «MITSUBISHI LANCER» до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.06.2015 року з фототаблицею;

- протоколом огляду транспортного засобу «ВАЗ 2106» до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.06.2015 року з фототаблицею;

- протоколом огляду місця події від 22.06.2015 року з фототаблицею;

- ГХ дослідженням № 2047 від 24.06.2015 року (відбір крові 21.06.2015 року), відповідно до якого наявність у крові ОСОБА_6 етилового спирту у концентрації 1,78 %;

- висновком № 3814 судової автотехнічної експертизи технічного стану систем керування і ходової частини автомобіля ВАЗ-21063 р/н НОМЕР_1 від 18.08.2015 року з фототаблицею;

- висновком № 4170 судової автотехнічної експертизи технічного стану систем керування і ходової частини автомобіля «MITSUBISHI LANCER», р/н НОМЕР_2 від 18.08.2015 року з фототаблицею;

- висновком № 3813 судової транспортно-трасологічної експертизи обставин зіткнення автомобіля ВАЗ-21063 р/н НОМЕР_1 і автомобіля «MITSUBISHI LANCER», р/н НОМЕР_2 від 18.08.2015 року з фототаблицею та схемами;

- висновком судово-медичної експертизи № 213 від 14.07.2015 року;

- висновком № 4745 судової автотехнічної експертизи обставин зіткнення автомобіля ВАЗ-21063 р/н НОМЕР_1 і автомобіля «MITSUBISHI LANCER», р/н НОМЕР_2 від 29.08.2015 року зі схемою.

Аналізуючи дослідженні судом докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми, при цьому суд не приймає до уваги та критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що на час ДТП він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вони повністю спростовуються ГХ дослідженням № 2047 від 24.06.2015 року (відбір крові 21.06.2015 року), відповідно до якого наявність у крові ОСОБА_6 етилового спирту у концентрації 1,78 % та показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , які підтвердили у суді, що від водія ОСОБА_6 на місці ДТП йшов запах алкоголю.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ст.286 ч.2 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_6 підлягає в межах санкції ст.286 ч.2 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєний ОСОБА_6 злочин відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- обвинувачений ОСОБА_6 раніше один раз був засуджений, однак в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має, не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

наявність обставини, що обтяжує покарання:

- скоєння злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння (п.13 ч.1 ст.67 КК України),

відсутність обставин, що пом`якшують покарання (ст.66 КК України).

З урахуванням наявності обставини, що обтяжує покарання, відсутності обставин, що пом`якшують покарання, тяжких наслідків злочину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства є неможливим, в зв`язку з чим вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст.286 ч.2 КК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 25.10.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області позбавлений права керування транспортним засобом, позбавити його права, яким він не володіє не є можливим, в зв`язку з чим суд вважає за недоцільне призначати йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому слід залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази по справі відсутні.

Потерпілою ОСОБА_13 заявлений цивільний позов до Моторного (транспортного) страхового бюро України та обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Оскільки потерпіла ОСОБА_13 в судове засідання не з`являлась, позов не підтримала, заява про підтримку позову та розгляд справи у її відсутність до суду не надавала, заявлений нею цивільний позов підлягає залишенню без розгляду.
Цивільним позивачем ОСОБА_4 заявлений цивільний позов до Моторного (транспортного) страхового бюро України та обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, відповідно до якого вона просить суд:
- стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на її користь 50000 грн. матеріальної шкоди;
- стягнути з ОСОБА_6 на її користь 37870 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди.
Розглянувши заявлений позов в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом, на момент ДТП обвинуваченим ОСОБА_6 договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з страховою компанією не було, отже його відповідальність застрахована не була.
Відповідно до п.2.1. ст.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Згідно п.33.1.4. ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
У відповідності до п.5 ч.1 ст.26 Закону України «Про страхування» та п.5 ч.1, ст.991 ЦК України підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.
Як зазначено у п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов`язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.
ОСОБА_6 із письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до Моторного (транспортного) страхового бюро України не звертався.
Таким чином, оскільки ОСОБА_6 не виконав передбачений законодавством обов`язок про надання письмового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, суд вважає, що він зобов`язаний особисто відшкодувати завдану ним шкоду, в зв`язку з чим позовні вимоги заявлені до Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволенню не підлягають і суд відмовляє у їх задоволенні.
Що стосується позовних вимог, заявлених до ОСОБА_6 то вони підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна протиправними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла.

Отже, позовна вимога про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 37870 грн. матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі, відшкодовується особою, що її заподіяла, при наявності його провини.

Суд вважає доведеним факт наявності заподіяної цивільному позивачу моральної шкоди у вигляді хвилювання у зв`язку з перебуванням у автомобілі під час ДТП її дочки та онуки, пошкодження належного їй автомобіля, порушення нормальних умов життя, а також наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями, в зв`язку з чим суд, з урахуванням визнання обвинуваченим позовних вимог, вважає заявлену потерпілими суму відшкодування моральної шкоди 10000 грн. такою, що відповідає понесеним стражданням і обставинам справи, в зв`язку з чим в цій частині суд також задовольняє позовні вимоги.

При цьому суд вважає необхідним роз`яснити цивільному позивачу ОСОБА_4 , що вона має право звернутись до суду з позовними вимогами, які були заявлені до Моторного (транспортного) страхового бюро України, у задоволенні яких суд відмовляє, до ОСОБА_6 в порядку цивільного судочинства.
Процесуальні витрати по справі на залучення експертів в сумі 3532,80 грн. відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Строк відбування покарання рахувати з моменту застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 09.09.2015 року.

Зарахувати в строк відбування покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_6 з 09.09.2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку відповідно до ст.72 ч.5 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 залишити у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_13 до Моторного (транспортного) страхового бюро України та обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_4 до Моторного (транспортного) страхового бюро України та обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_14 37870 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні позовних вимог про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_14 50000 грн. матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Держави 3532,80 грн. процесуальних витрат на залучення експертів для проведення судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1