печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2017 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки,-

В С Т А Н О В И В :
Прокурор, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням у формі процесуального керівництва, прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 28.07.2017 р. звернувся до суду із клопотанням від 27.07.2017 р. про продовження на строк до 30.09.2017 р., включно, дію покладених на підозрюваного ОСОБА_6 наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; носити електронний засіб контролю.
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000125 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку квітня 2017 р. у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення контрабанди особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, обіг якого заборонено. Реалізуючи свій умисел, на початку квітня 2017 р. ОСОБА_6 , використовуючи власний мобільний телефон «Apple iPhone», через Інтернет браузер « ОСОБА_7 » домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою про придбання та направлення з Королівства Нідерландів до України на його ім`я на адресу проживання: АДРЕСА_1 з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу. У подальшому ОСОБА_6 як оплату за придбання та відправлення зазначеного особливо небезпечного наркотичного засобу перерахував електронну валюту у розмірі 0,2 Біткоіна на вказаний невстановленою особою рахунок. У свою чергу невстановлена особа відправила ОСОБА_6 міжнародним поштовим відправленням з Королівства Нідерландів до України з приховуванням від митного контролю обумовлений особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. 13.04.2017 р. у зоні діяльності Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, розташованої на території Дирекції обробки та перевезення пошти Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (м. Київ, вул. Г.Кірпи, 2), у ході огляду міжнародного поштового відправлення №CC060610242NL, яке пересилалося з Нідерландів до України на ім`я ОСОБА_6 на адресу АДРЕСА_1 , виявлено приховану від митного контролю речовину рослинного походження. Згідно висновку експертного дослідження Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС України №185 від 27.04.2017 р. речовина, яка знаходилась у вказаному міжнародному поштовому відправленні, являє собою канабіс, який згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою КМ України №770 від 06.05.2000 р., віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
У клопотанні також зазначено, що 24.07.2017 р. заступником прокурора м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 30.09.2017 р.; вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у провадженні доказами: протоколами обшуків; протоколами огляду місця події; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; висновками Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС України; показаннями свідків; іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження, разом з тим, для завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно допитати свідків вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, отримати висновки призначених судових експертиз, за результатами яких повідомити ОСОБА_6 про нову підозру, та допитати його по суті підозри, виконати інші дії, необхідність у яких виникне в ході розслідування. У клопотанні прокурор також зазначив, що на даний час ризики, які існували на момент обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, не зменшились, оскільки, враховуючи особу підозрюваного, суворість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, у тому числі, недопитаних на даний час, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на викладені у ньому підстави.
В судовому засіданні підозрюваний, його захисники заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи його таким, що не відповідає вимогам, встановленим чинним кримінальним процесуальним законодавством. Вказано, що у клопотанні формально зазначаючи у клопотанні вимоги щодо його змісту, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, щодо обов`язкового викладення обставин, що заявлені ризики існують і не зменшилися, та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, вказує, що: «Для завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно отримати висновки призначених судових експертиз, за результатами яких повідомити ОСОБА_6 про нову підозру та допитати його по суті підозри, виконати інші дії, необхідність у яких виникне в ході розслідування. На даний час ризики, які існували на момент обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, не зменшились, оскільки, враховуючи особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.», але в даному випадку прокурор, використовуючи стереотипні формулювання без конкретизації обставин та фактів, не викладаючи жодної обставини, не додаючи жодного належного та допустимого доказу, не викликаючи жодного свідка, інформує слідчого суддю про наявність ризиків, сформульованих законодавцем у ч. 1 ст. 177 КПК України, і цитує пункти означеної правової норми, що, на думку захисту, є безумовною підставою для відмови слідчим суддею у задоволенні клопотання у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України. Сторона обвинувачення, дотримуючись традиційної практики обґрунтування клопотання, апелює до тяжкості покарання, яка загрожує підозрюваному, і висловлює припущення, що ця обставина може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду. Саме лише посилання стороною обвинувачення на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, не підтверджує наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Викладаючи фактичні обставини начебто вчинення ОСОБА_6 контрабанди особливо небезпечного наркотичного засобу, прокурор посилається на висновок експертного дослідження Спеціальної лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС України №185 від 27.04.2017 р. Вказаним висновком речовина, яка знаходилась у міжнародному поштовому відправленні на ім`я ОСОБА_6 , ідентифікована як «канабіс», що згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою КМ України №770 від 06.05.2000 р., віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. З опису проб (зразків) товару (п.11 зазначеного висновку) вбачається, що вміщена у міжнародному поштовому відправленні речовина являє собою «злегка спресовані фрагменти, що складаються з рослинних часток темно-зеленого, світло-коричневого кольорів із специфічним запахом рослин конопель…». Натомість, під час відкриття в приміщенні поштового відділення зв`язку ПАТ «Укрпошта» «Київ-28» за адресою: м. Київ, вул. Велика Китаївська, 6 поштового відправлення на ім`я SERGII KUSHNIRUK ОСОБА_6 виявлено кристалічну речовину білого кольору, а джерелом інформації про вказану обставину є протокол слідчої дії огляду місця події від 30.05.2017 р., який згідно тексту ухвали від 01.06.2017 р. про застосування запобіжного заходу слугував матеріалом, здобутим в ході проведення досудового розслідування, що нібито вказує на обґрунтованість підозри. Детермінована диспозиція ч. 1 ст. 305 КК України контрабанда наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів або фальсифікованих лікарських засобів являє собою переміщення зазначених засобів та речовин через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю. Отже, зафіксовані в матеріалах кримінального провадження протиріччя у встановленні ключового аспекту об`єктивної сторони інкримінованого злочину предмету контрабанди не викликав у слідчого судді при вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою сумнівів стосовно обґрунтованості підозри у вчиненні такого злочину. Спростовуються матеріалами кримінального провадження також і інші обставини, які слідчий суддя встановив доведеними, зокрема, обставини затримання ОСОБА_6 на місці скоєння злочину, час затримання, тощо. Так, в протоколі затримання ОСОБА_6 значиться, що «особу застали під час вчинення злочину», що з огляду на об`єктивну сторону ст. 305 КК України мало б означати: під час переміщення наркотичних засобів, психотропних речовин через митний кордон України. Згідно показань свідка, оператора відділення поштового зв`язку, ОСОБА_8 , протокол долучено до клопотання, фактичне обмеження свободи пересування ОСОБА_6 відбулося особами, які представлялися співробітниками СБ України, до початку проведення огляду місця події (згідно протоколу огляду місця події вказана слідча дія розпочалася 30.05.2017 р. о 14 год. 35 хв.). Однак, в першому абзаці протоколу затримання ОСОБА_6 часом та місцем затримання визначено таке: 30.05.2017 р. о 19 год. 50 хв. в приміщенні житлової квартири АДРЕСА_2 . Отже, сукупність наданих лише стороною обвинувачення фактичних даних не містить об`єктивної інформації стосовно обставин вчинення інкримінованого злочину, що, своєю чергою, безумовно ставить під сумнів обґрунтованість підозри. Натомість повідомлені стороною захисту відомості про факти застосування до підозрюваного фізичного насилля та психологічного тиску у виді погроз та образ залишилися поза увагою слідчого судді, яка не забезпечила невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_6 , обмежившись лаконічним дорученням прокуратурі провести дослідження повідомленої інформації щодо нанесення тілесних ушкоджень при затриманні. Аналізуючи наведені органом досудового розслідування докази, що обґрунтовують обрання запобіжного заходу, слідчий суддя не зважив на те, що єдиним доказом, який гіпотетично пов`язує заборонені наркотичні речовини з зазначеним на міжнародному поштовому відправленні прізвищем, однаковим за написанням латиницею, з прізвищем підозрюваного у даному кримінальному провадженні, є висновок Спеціальної лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС України, датований 27.04.2017 р. Однак, кримінальне провадження №0000125 розпочато шляхом внесення відомостей до ЄРДР 04.05.2017 р., що за правилами ст. 214 КПК України унеможливлює проведення досудового розслідування раніше цієї дати, позбавляє ознак належності та допустимості отриманих раніше доказів. Не погоджуючись з висновками слідчого судді стосовно доведеності обґрунтованості підозри, оцінки наявності та достатності обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, захистом подано скаргу до Апеляційного суду м. Києві. На даний час Апеляційний суд м. Києві позбавлений можливості розглянути скаргу захисту у зв`язку з відсутністю матеріалів.
Із клопотання і доданих до нього матеріалів вбачається наступне.

Слідчим відділом ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000125 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України; 30.05.2017 р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України; 01.06.2017 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, одночасно визначено запобіжний захід у виді застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 400 000 грн. та покладено на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у кримінальному провадженні за першою вимогою; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування із свідками в кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; носити електронний засіб контролю; 02.06.2017 р. ОСОБА_6 був звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується внесене клопотання, надані в судовому засіданні документи, дійшов наступного висновку.
За змістом ст. 21 КПК України («Доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень») вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України (ч. 2 зазначеної правової норми).
Між тим, надані в судовому засіданні докази свідчать про те? що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.07.2017 р., що набрала законної сили, залишено без задоволення клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносять: законність; рівність перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 2, 3, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України).
Отже незважаючи на те, що ухвала слідчого судді про залишення без задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків, набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України, а тому є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України, вдруге звертається із подібним клопотанням. Слідчий суддя, враховуючи ухвалу про залишення без задоволення клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, вважає, що прийняте 26.07.2017 р. рішення перешкоджає ухваленню позитивного рішення за клопотанням прокурора від 27.07.2017 р.
Між тим, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді застави слідчий суддя має керуватися ч. 6 ст. 194 КПК України.
Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, дійшов висновку, що по своїй суті його обґрунтування полягає виключно у посиланні на єдину підставу продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків, як ризик переховування ОСОБА_6 внаслідок тяжкості покарання, яке загрожує останньому.
Виключною (єдиною) метою застосування/продовження запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.
Слідчий суддя вбачає, що в судовому засіданні прокурор із інших підстав клопотання не обґрунтовував. Фактичних даних про підтвердження підозри у тому, що підозрюваний переховується від органів досудового слідства та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підозрюваний вчинить або вже вчиняє дії, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором в судовому засіданні не наведено, а тому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії»). У даному провадженні слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 , не зважаючи на відсутність слідчих дій, постійно з`являвся за викликами слідчого; особисто прибув у судове засідання по справі №757/4324/17-к, в якому відбувся розгляд клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії покладених на нього обов`язків.
У клопотанні прокурора, у тому числі, наявне посилання на те, що ОСОБА_6 нібито може незаконно впливати на недопитаних на даний час у кримінальному провадженні свідків, між тим, ЄСПЛ зазначив, що небезпека чинення тиску на свідків могла виступати юридичною підставою обрання до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, проте правоохоронні органи не вказали жодного факту, який міг би довести, що зазначені підстави справді існували, не навели жодного доказу можливої неправомірної поведінки підозрюваного (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії»). Фактичних даних про підтвердження підозри у тому, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, прокурором в судовому засіданні не наведено.
Зазначене дає підстави слідчому судді дійти висновку, що в задоволенні клопотання прокурора, що надійшло до суду, слід відмовити.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Частина 5 ст. 199 КПК України, а саме цим порядком має керуватися слідчий суддя при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді застави (ч. 6 ст. 194 КПК України), покладає на слідчого суддю обов`язок відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
Між тим у клопотанні, що надійшло до суду, таких обставин не викладено. Зазначене також дає підстави слідчому судді дійти висновку, що в задоволенні клопотання, що надійшло до суду, прокурора слід відмовити.
Згідно п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку або звільнена під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно практики ЄСПЛ доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення ЄСПЛ у справах «Єлоєв проти України», «Фельдман проти України»).
Крім того, слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідного клопотання, зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; пам`ятати, що критерії для обрання/продовження того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК України, а тому слідчий суддя вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що за визначенням ЄСПЛ є необхідною умовою законності тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), а ч. 2 ст. 177 КПК України поширює вимогу «обґрунтованість підозри» також і на інші запобіжні заходи; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики ЄСПЛ. Крім того, слідчий суддя має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання про застосування/продовження запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а у випадку недотримання слідчим вимог ст. 184 КПК України слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, вмотивовано прокурором відомостями, зокрема, з протоколу огляду від 31.05.2017 р. мобільного телефону «Apple iPhone», чорного кольору, model A1784, FCC ID: BCG-E3092A, IC: 579C-E309A, який знаходиться в чохлі коричневого кольору, та зі змістом текстових повідомлень, відображених у меседжах «Telegram» та «Viber», між тим надані в судовому засіданні: протокол огляду місця події, складений 30.05.2017 р. слідчим слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 за участі співробітників СБ України, понятих, ОСОБА_6 , містить інші відомості огляду мобільного телефону; клопотання захисника ОСОБА_5 про проведення за участі сторони захисту огляду мобільного телефону, вилученого під час проведення огляду місця події (в порядку ст. 237 КПК України); постанова слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 від 12.06.2017 р. про відмову в задоволенні клопотання, а саме: огляді мобільного телефону; скарга захисника ОСОБА_5 на процесуальне рішення слідчого про відмову в задоволені клопотання про проведення слідчих дій огляд речей (в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України); рахунок-фактура ФОП « ОСОБА_10 » №4124 від 13.04.2017 р. свідчать про придбання підозрюваним мобільного телефону після заповнення міжнародного поштового відправлення, між тим суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, зокрема, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Між тим в даному випадку відсутні підстави для застосування щодо ОСОБА_6 таких обмежувальних заходів.
Керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.194,199,309,532,534 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 02.08.2017 року о 14.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1