Справа № 638/4539/17
Провадження № 1-кп/638/592/167

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0000205 від 15.01.2017 з обвинувальним актом та укладеною угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Харкова, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.03.1994 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 140,ч.2 ,42 ,215-3 КК України на 3 роки позбавлення волі;

19.03.2004 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.І ст.121 України на 5 років позбавлення волі та на основі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

18.12.2008 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі;

04.08.2014 році Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.І ст.185 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 1360 грн., яке ухвалою Дзержинського р/с від 29.01.2016 року замінено на 80 годин громадських робіт та 12.09.2016 знятий з обліку за відбуттям покарання.

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , 14.01.2017 близько 07.00 годин, під приводом подзвонити, взяв у малознайомого ОСОБА_6 його мобільний телефон марки «Хіaomi Redmi 3 S» в корпусі чорно-сірого кольору, який належить останньому, та з корисливих мотивів взяті на себе зобов`язання по поверненню мобільного телефону виконувати не збирався, звернув майно у свою власність і розпорядився ним на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 924 від 23.02.2017 майнову шкоду у розмірі 3854,35 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, а саме, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Під час досудового розслідування досягнуто угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Так, 18 березня 2017 року потерпілий ОСОБА_5 з одного боку та обвинувачений у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали угоду про примирення.

Дана угода укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468, 469, 470, 471 КПК України.

Погоджена сторонами угода містить наступні положення :

Обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених в повідомленні про підозру та обвинувальному акті, інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.

Сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, сторони узгоджують вид і розмір покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком.

Потерпілий ОСОБА_5 від надання цивільного позову відмовився, претензій будь-якого характеру не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 , дає згоду на застосування узгодженого цією угодою покарання, у вигляді 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст. 474 КПК України.

Суд визнає вказані положення угоди таким, що відповідають вимогам ст. 65 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який відноситься, відповідно до вимог ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не одружений, має постійне місце проживання, щиросердно розкаявся у вчиненому.

Під час проведення підготовчого судового засідання судом розяснено обвинуваченому ОСОБА_4 , положення ч. 5 ст. 474 КПК України щодо його права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобовязана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, умови звільнення від його відбування, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом розяснені потерпілому ОСОБА_5 , наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , та потерпілого ОСОБА_5 , які підтвердили суду, що їм зрозумілий зміст розяснених судом наведених вище норм та вони просять суд затвердити угоду про примирення між ними, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження вказаної угоди, перевіривши матеріали провадження, угоду, що укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468, 469, 470, 471 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 18.03.2017 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 2 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 175 гривні 92 копійок.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 3 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок виготовлений нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1