Справа № 240/134/17
Провадження № 1-кп/240/25/17 рік
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2017 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого: - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: - ОСОБА_2

за участю прокурора: - ОСОБА_3

обвинуваченого: - ОСОБА_4

захисника: - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка кримінальне провадження № 0000027 від 02.02.2017 року, за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка, Олександрівського району Донецької області, українця, громадянина України, освіта не повна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
- 06.06.2008 року Олександрівським районним судом за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у вигляді штрафу 580 грн;
- 19.04.2010 року Олександрівським районним судом за ст. 185 ч. 1, 71 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 2 місяці та штрафу 650 грн.;
- 02.06.2011 року Олександрівським районним судом за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць та штрафу 650 грн., звільненого у зв`язку з відбуттям строку покарання 22.03.2013 року;
- 23.07.2015 року Олександрівським районним судом Донецької області за ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу 1020 грн;
- 22.10.2015 року Олександрівським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 15. ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 60 годин громадських робіт, знятий з обліку 27.11.2015 року в зв`язку з відбуттям покарання;
- 02.12.2015 року Олександрівським районним судом за ч. 3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 3 місяці, звільненого 02.03.2016 року з СІ 6 м. Артемівська;
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи неодноразово засудженим за злочини, передбачені ст. 185 КК України, судимість яких не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив злочин за таких обставин:
02.02.2017 року приблизно о 14 годині, більш точний час, під час судового розгляду встановити не вдалося, ОСОБА_6 перебував у себе в домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 та рубав дрова. В цей час він почув гуркіт у сусідньому подвір`ї. Побачивши, що впала антена, ОСОБА_6 вирішив її викрасти з території сусіднього подвір`я, яка огороджена парканом. Того ж дня, 02.02.2017 року о 19.00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, з метою викрадення чужого майна для подальшого його продажу, прийшов до огородженого парканом домоволодіння АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, через дерев`яну хвіртку проник на території вказаного домоволодіння, де корисливих мотивів, таємно від сторонніх осіб з металевої труби, розташованої біля південної стіни жилого будинку, зняв телевізійну антену кустарного виробництва, виготовлену з металевого кутника довжиною 1 м. 75 см, розмірами 45 мм. х 45 мм., вагою 4,05 кг., вартістю 15 гривень 31 копійка та мідних прутів загальною довжиною 8 м. 58 см. 5 мм., діаметром 1 см., загальною вагою 4,80 кг., вартістю 532 гривні 80 копійок та перекинув викрадене майно загальною вартістю 548,11 грн. через паркан за територію домоволодіння. Продовженню вчинення злочину ОСОБА_4 завадив ОСОБА_8 , 1974 р.н., що проживає у сусідньому домоволодінні, який затримав ОСОБА_4 , завадивши йому зникнути з місця вчинення злочину, у зв`язку з чим з причин, які не залежали від його волі ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе визнав в повному обсязі і наполягав на цьому під час всього судового розгляду. Суду надав показання, що у лютому 2017 року, точну дату не пам`ятає, біля другої години дня, він перебував у себе в домоволодінні рубав дрова та почув гуркіт у сусідньому подвір`ї, після чого побачив, що впала антена. Ввечері він вирішив її забрати, зайшов на подвір`я до сусідів, трухнув трубу і антена впала. Він її взяв та коли став виходити його затримав ОСОБА_8 і викликав поліцію.

На запитання учасників судового засіданні, обвинувачений відповів, що це було в лютому 2017 року о 6-8 годині вечора. Він відкрив хвіртку, яка була закрита та зайшов до домоволодіння потерпілих. Через паркан не перелазив, хвіртка була закрита. ОСОБА_9 розвалилася, він перекинув її через паркан. В цей час з`явився ОСОБА_8 .. Із власників ніхто не виходив, він раніше у них працював на городі. Собаку не бачив. З кваліфікацією згоден. Домоволодіння потерпілої огороджено парканом 1,20 1,30 м., чи є паркан із сторони городу не знає. Перепон, щоб зайти не було, хвіртку товкнув і все. Колись він був у потерпілої, але до двору раніше не заходив. Антену перекинув через паркан, бо вона не проходила в хвіртку. Він не вспів вийти з двору, бо ОСОБА_8 його вдарив через паркан.

В судовому засіданні обвинувачений щиро розкаявся в скоєному кримінальному правопорушенні та засудив свої дії.

Суд оцінює показання обвинуваченого, як достовірні, оскільки вони відповідають обставинам справи, що встановлені судом у судовому засіданні.
У судовому засіданні, свідок ОСОБА_8 надав показання, що біля 19 години 02.02.2017 року він вийшов до двору з хати та почув грохот з двору сусідів пенсіонерів, а коли підійшов то побачив, як хтось лізе через ворота та впізнав ОСОБА_4 . Хвіртка та ворота були закриті, ворота на болт, хвіртка на засов. Сусідів знає добре, двір охороняють дві собачки. ОСОБА_10 була у будці, підперта шлакоблоком.

На запитання учасників судового засідання відповів, що будинок потерпілої знаходиться за 75 метрів від його, того дня він почув скрежет металу та дзвін скла. Хвіртка до двору потерпілих висотою 1,5 метра, ворота 1,6 метра. Хвіртку можна відкрити, нагнувшись, відкрити шпінгалет. Є ще один шпінгалет внизу хвіртки.

Показання свідка ОСОБА_8 у судовому засіданні суд визнає належними, допустимими доказами вини обвинуваченого ОСОБА_4 , які прямо підтверджують його винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ст..185 ч. 3 КК України, та як такі, що отримані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Показання свідка також узгоджуються з письмовими доказами по справі, окрім показів щодо запірних механізмів на хвіртці, які суд відхиляє, оскільки вони не відповідають письмовим доказам.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
В судовому засіданні були досліджені протоколи слідчих дій:

протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.02.2017 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 заявила, що 02.02.2017 року о 19:00 годині гр. ОСОБА_11 , мешканець с. Степанівка здійснив крадіжку майна заявниці (а.с.40);

- Протокол огляду місця події від 02.02.2017 року зі схемою та фототаблицею, відповідно до якого в період часу з 19:50 до 20:15 годин в присутності понятих за участю власника ОСОБА_7 був проведений огляд домоволодіння по АДРЕСА_1 . По периметру домоволодіння огороджено дерев`яним штакетним парканом. Вхід до домоволодіння здійснюється через дерев`яну хвіртку з північного напрямку. На хвіртці відсутні запірні механізми. По ходу руху в глиб домоволодіння з правої сторони розташований одноповерховий жилий будинок з двухскатною шиферною стріхою. При огляді території вздовж південної стіни жилого будинку, виявлено дерев`яний стіл на якому виявлені сліди зім`ятого снігу. Біля столу до південної сторони будинку по центру прикріплено металеву трубу діаметром 7 см. перед входом до домоволодіння виявлено б/в металеву телевізійну антену , виконану з металевого кутника та мідних прутів (а.с.47-51);

- протокол огляду предмету від 03.02.2017 року з актом зважування та фототаблицею, відповідно до якого в період часу з 14:25 до 14:40 годин в присутності понятих за участю спеціаліста ОСОБА_12 та власника приміщення ОСОБА_13 була оглянута телевізійна антена, кустарного виробництва, яку 02.02.2017 року о 19:00 годині гр-н ОСОБА_4 викрав з території домоволодіння АДРЕСА_2 . При зважуванні металевого кутника було встановлено, що його вага склала 4 кг. 50 гр. При зважуванні мідних прутів, їх вага склала 4 кг. 800 гр. (а.с.53-59). При цьому акт зважування містить незасвідчене виправлення на 4,50 кг. в реквізиті «уголок» (а.с.56);

- протокол проведення слідчого експерименту від 23.02.2017 року з фототаблицею, відповідно до якого в період часу з 18:10 до 18:40 годин в присутності понятих, за участю потерпілої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_4 показав на місці яким чином він проник на територію домоволодіння, вчинив крадіжку антени та перекинув її через ворота за територію домоволодіння (а.с.70-75).

Протоколи слідчих дій, суд вважає належними та допустимими доказами на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 , які прямо підтверджують його винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ст..185 ч. 3 КК України, та як такі, що отримані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Акт зважування, що долучений до протоколу огляду, суд визнає недопустимим доказом, оскільки він містить незасвідчені виправлення.

В судовому засіданні було досліджено висновок експерта від 08.02.2017 року за № 2/20-105, відповідно до якого середня ринкова вартість лому чорного металу за 1 кг., становить 3,78 грн., середня ціна лому кольорового металу (міді) за 1 кг. становить 111,00 грн. Ринкова вартість лому металевих кутків, які виготовлені з чорних металів загальною масою 4,50 кг., станом на 02.02.2017 р., могла становити 16,99 грн., ринкова вартість металевих прутів, які виготовлені з кольорового металу (міді) загальною вагою 4,80 кг, станом на 02.02.2017 року могла становити 532,80 грн. (а.с.62-64).

Висновок експерта суд вважає належним та допустимим доказом на підтвердження вартості завданої злочином шкоди в частині оцінки металевих прутів які виготовлені з кольорового металу (міді) загальною вагою 4,80 кг. Грошову оцінку металевих кутків, які виготовлені з чорних металів, визначену в експертизі суд вважає невірною, оскільки в експертизі помилково зазначена вага 4,50 кг., замість 4,05 кг., відповідно до протоколу огляду (а.с.54,58). З урахуванням висновків експертизи про середню ринкову вартість лому чорного металу за 1 кг. 3,38 грн., суд вважає вірним ринкову вартість лому металевих кутків, які виготовлені з чорних металів загальною масою 4,05 кг., станом на 02.02.2017 р., - 15,31 грн.

У судовому засіданні було досліджено висновок судово-психіатричної експертизи № 169 від 16.02.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_4 виявляє емоційно неврівноважений розлад особистості, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю. В період часу, відповідному інкримінованому правопорушенню, мав змогу усвідомлювати свої дії та керувати ними; в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, мав змогу усвідомлювати свої дії та керувати ними; в теперішній час хронічним психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.129-132).

Висновок експертизи суд вважає належним та допустимим доказом на підтвердження того, що обвинувачений є суб`єктом злочину та може за станом здоров`я нести кримінальну відповідальність за його вчинення.

Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, які є взаємопов`язаними між собою, є достатньою для постановлення вироку.
Суд, розглядає питання про правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , керуючись ст. 337 КПК України, яка визначає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, приходить до висновку, що вина обвинуваченого поза розумним сумнівом повністю доведена та його дії за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, як не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у сховище.

Доводи захисника про необхідність виключення з обвинувачення кваліфікуючої ознаки «поєднана з проникненням у сховище» на тій підставі, що на вхідній хвіртки до домоволодіння відсутні запірні механізми, суд відхиляє, оскільки в судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що територія домоволодіння з якої обвинувачений вчинив крадіжку, огороджена парканом, має ворота та хвіртку. На території домоволодіння перебувають матеріальні цінності, вхід до домоволодіння не є вільним для сторонніх осіб. Суд дійшов до висновку, що обставини злочину (час виникнення умислу, час вчинення злочину) дають підстави вважати, що обвинувачений усвідомлював, що паркан є засобом охорони від доступу до домоволодіння сторонніх осіб і він проникає на територію яка є сховищем, та відведена для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей. Сама відсутність запірних механізмів на хвіртці на думку суду не є підставою вважати, що на територію домоволодіння вхід сторонніх осіб був вільним.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 12 ч. 4 КК України, злочин, передбачений ст. 185 ч. 3 КК України, вчинений обвинуваченим, є тяжким злочином.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття обвинуваченного.

Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст.. 67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку (а.с.133) та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд при призначенні покарання враховує особу обвинуваченого: ОСОБА_4 (а.с.137,160) проживає з співмешканкою (а.с.142), за місцем проживання характеризується негативно (а.с.45), не працює, раніше неодноразово судимий (а.с.138-139,144, 148-159); перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та нарколога Олександрівської центральної районної лікарні (а.с.144), за висновком досудової доповіді органу пробації, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (102-105).

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості кримінального правопорушення, пом`якшуючої та обтяжуючих обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити йому покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєння умисних дій, що виразилися у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло.

Ухвалою слідчого судді від 23.02.2017 року обвинуваченому був обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

До набрання вироку законної сили обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду та повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Процесуальні витрати по справі в сумі 175,92 грн., необхідно стягнути з обвинуваченого в дохід держави (а.с.61).

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази по справі повернуті потерпілій (а.с.65).

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 ,визнати винним у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане із проникненням до сховища, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , на період набуття вироком суду законної сили, обрати у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків: - не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Речовий доказ, залишити потерпілій.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 175,92 грн. Призначення платежу: за висновок експерта № 2/20-105 від 08.02.2017 року.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Олександрівського

районного суду ОСОБА_1