Провадження № 1кс/712/3940 /17
Справа № 712/8624/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси винесене в кримінальному провадженні № 0001200 від 18 грудня 2015 року, старшим слідчим Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 та погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тубільці, Черкаського району, Черкаської області, громадянина України, українця, приватний підприємець, перебуваючий в цивільному шлюбі, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , невійськовозобов`язаного, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій, ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС не являється, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 , посилаючись на те, що ОСОБА_10 з метою вчинення шахрайських дій, скориставшись довірою потерпілого, достовірно знаючи, що не має можливості виконати взятих на себе зобов`язань за відсутності засобів та ресурсів, вчинив шахрайські дії відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, перебуваючи в довірливих відносинах з потерпілим, ввів останнього в оману, що має аграрний бізнес, та під виглядом інвестування в посівну компанію, заволодів шляхом обману коштами потерпілого у великих розмірах: 01.03.2015 року, отримав під розписку від потерпілого грошові кошти в сумі 3500 доларів США, 10.04.2015 року отримав під розписку від потерпілого грошові кошти в сумі 14 000 доларів США, 22.04.2015 року отримав під розписку від потерпілого грошові кошти в сумі 14 000 доларів США, 17.05.2015 року отримав під розписку від потерпілого грошові кошти в сумі 8000 доларів США, 19.05.2015 року отримав під розписку від потерпілого грошові кошти в сумі 3000 доларів США та 1500 євро, 10.06.2015 року отримав під розписку від потерпілого грошові кошти в сумі 2500 доларів США та 700 євро, 24.06.2015 отримав під розписку від потерпілого грошові кошти в сумі 600 доларів США, 24.07.2015 року отримав під розписку від потерпілого грошові кошти в сумі 1000 доларів США, 13.08.2015 року отримав під розписку від потерпілого грошові кошти в сумі 400 000 гривень, 15.08.2015 року отримав під розписку від потерпілого грошові кошти в сумі 9000 доларів США, 27.09.2015 року отримав під розписку від потерпілого грошові кошти в сумі 50 000 гривень.

Своїми умисним діями ОСОБА_10 спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 55 600 доларів США, 2200 євро та 450 000 гривень.

Він же, з метою вчинення шахрайських дій, скориставшись довірою потерпілого, достовірно знаючи, що не має можливості виконати взятих на себе зобов`язань за відсутності засобів та ресурсів, вчинив шахрайські дії відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, перебуваючи в довірливих відносинах з потерпілим, ввів останнього в оману, що має аграрний бізнес, та під виглядом інвестування в посівну компанію, заволодів шляхом обману коштами потерпілого у великих розмірах: 28.12.2015 року, отримав під розписку від потерпілого грошові кошти в сумі 17 500 доларів США, 108 000 гривень та 1500 євро.

Своїми умисним діями ОСОБА_10 спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 17 500 доларів США, 1500 євро та 108 000 гривень.

Він же, з метою вчинення шахрайських дій, скориставшись довірою потерпілого, достовірно знаючи, що не має можливості виконати взятих на себе зобов`язань за відсутності засобів та ресурсів, вчинив шахрайські дії відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, перебуваючи в довірливих відносинах з потерпілим, ввів останнього в оману, що має аграрний бізнес, та під виглядом інвестування в посівну компанію, заволодів шляхом обману коштами потерпілого у великих розмірах: 01.12.2015 року, отримав під розписку від потерпілого грошові кошти в сумі 6500 доларів США

Своїми умисним діями ОСОБА_10 спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 6500 доларів США.

Він же, з метою вчинення шахрайських дій, скориставшись довірою потерпілого, достовірно знаючи, що не має можливості виконати взятих на себе зобов`язань за відсутності засобів та ресурсів, вчинив шахрайські дії відносно ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме, перебуваючи в довірливих відносинах з потерпілим, ввів останнього в оману, що має аграрний бізнес, та під виглядом інвестування в посівну компанію, заволодів шляхом обману коштами потерпілого у великих розмірах: 14.03.2015 року, отримав під розписку від потерпілого грошові кошти в сумі 50 000 доларів США

Своїми умисним діями ОСОБА_10 спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 50 000 доларів США.

Він же, з метою вчинення шахрайських дій, скориставшись довірою потерпілого, достовірно знаючи, що не має можливості виконати взятих на себе зобов`язань за відсутності засобів та ресурсів, вчинив шахрайські дії відносно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме, перебуваючи в довірливих відносинах з потерпілим, ввів останнього в оману, що має аграрний бізнес, та під виглядом інвестування в посівну компанію, заволодів шляхом обману коштами потерпілого у великих розмірах: 20.12.2014 року згідно договору позики грошей отримав від потерпілого грошові кошти в сумі 19 700 доларів США 01.03.2015 року, згідно договору позики грошей отримав від потерпілого грошові кошти в сумі 19 000 доларів США, 05.03.2015 року згідно договору позики грошей отримав від потерпілого грошові кошти в сумі 10 000 доларів США.

21.03.2017 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

22.03.2017 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 оголошено в державний розшук та зупинено строк досудового розслідування. Причетність ОСОБА_10 до скоєних кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, а саме те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду та на неодноразові виклики не з`являється, перебував у розшуку, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 2) можливий незаконний вплив на свідків, потерпілого, іншого підозрюваного, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; 3) можливе перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; 4) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_10 вчинив тяжкі злочини, за які передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 8 років, з моменту пред`явлення йому повідомлення про підозру ОСОБА_10 за місцем реєстрації не з`являвся, на телефонні дзвінки не відповідав, виклик слідчого ігнорував, у зв`язку з чим останній 22 березня 2017 року був оголошений в розшук, що свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що він в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що підозрюваний шахрайським шляхом заволодів його коштами, клопотання підтримав.

Підозрюваний в судовому засіданні, вину свою у вчиненому злочинові не визнав, пояснив про обставини справи, що грошові кошти дійсно брав для ведення господарської діяльності, але не з усіма кредитора розрахувався, по не залежних від нього причинах та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник в судовому засіданні надав письмові заперечення проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання приходить до наступного.

Відповідно до ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

Крім того, згідно ст.5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи. Крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу / досудового розслідування, судового розгляду/ навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, встановив, що підозрюваний ОСОБА_10 на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, тобто вчинив тяжке кримінальне правопорушення, санкція згідно якого передбачає позбавлення волі строком до восьми років.

В своєму клопотанні слідчий та прокурор вказує, що до ОСОБА_10 , необхідно обрати міру запобіжного заходу тримання під вартою, що дасть необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При формуванні внутрішнього переконання слідчого, прокурора, слідчого судді, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

В даному випадку слідчим з прокурором не доведено та не надано письмових доказів того, що в даному випадку виникли ризики передбачені вимоги ст.177 КПК України.

Дослідженням клопотання та поясненням слідчого з прокурором у судовому засіданні вбачається, що органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та уникати явки за викликами. Крім того, було встановлено, що ОСОБА_10 , має постійне місце роботи, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, за місце реєстрації та проживання характеризується позитивно, сам добровільно з`явився, до органів поліції для дачі показів в даному кримінальному провадженні, про що його адвокатом 07 липня 2917 року було письмово повідомлено слідчого через канцелярію Черкаського відділу поліції.

За таких обставини, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_10 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в нічний час доби з 22.00 год. до 07.00 год.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194-195, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді у вигляді домашнього арешту, терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто до 09 вересня 2017 року, включно.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 11 липня 2017 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) Прибувати до слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за першою вимогою;
2)Не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, суду в період часу з 22.00 год. до 07.00 год.
3) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та роботи.
4) Здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_10 , слідчому, та прокурору для контролю за її виконанням.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_16
Копію цієї ухвали мені вручено « » липня 2017 року о « » год. « » хв.
Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.
Підозрюваний: ОСОБА_10
Захисник: ОСОБА_17