Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1548/17
Провадження №: 1-кс/332/384/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 р. м.Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши погоджене з прокурором, яке надійшло до суду 9.6.2017 року на підставі матеріалів досудового розслідування № 0001336 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.5.2017 року за ознаками ч.1 ст.121 КК України, клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено в клопотанні в провадження СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, досудовим розслідуванням за яким встановлено, що 16.5.2017 року до МКЛ Швидкої допомоги доставлений ОСОБА_2 , 1987 р.н. з тяжкими тілесними ушкодженнями - ЧМТ, гострий крововилив правої півкулі мозку, відтік мозку. За даним фактом до ЄРДР внесені відомості за ч.1 ст.121 КК України.

Під час огляду в кабінеті № 32 Заводського ВП Дніпровського ВП, розташованого в м. Запоріжжі по вул. Посадочній, 4-А, ОСОБА_3 видав працівникам поліції футболку чорного кольору та шорти сірого кольору, в які він був одягнений 16.5.2017 року поблизу будинку № 2 по вул. Фільтровій в м. Запоріжжі.

Посилаючись на припущення, що видані ОСОБА_3 футболка та шорти могли зберегти на собі сліди злочину, досудове слідство просить накласти арешт на вищезазначений одяг.

Перевіривши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Надане клопотання не відповідає заявленим до нього вимогам з наступного.

Підставою арешту зазначене припущення можливості наявності на виданих речах слідів злочину, обґрунтуванням - призначення експертизи.

Відповідно до протоколу огляду та постанови про визнання речовими доказами, футболка та шорти були вилучені та визнані речовими доказами 17 травня 2017 року, клопотання про арешт надійшло до суду 9 червня 2017 року, більш ніж через 20 днів з моменту вилучення, що є порушенням ч.5 ст.171 КПК України, згідно якого,к клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відомості про призначення експертизи за вилученим майном до клопотання не надані, підстави які б являлись перешкодою в призначенні експертизи також не зазначені.

Ні матеріалами провадження, ні під час судового засідання, досудовим розслідуванням та прокурором не доведено підстав, передбачених як ч.2 ст.167 та ч.2 ст.170 КПК України, на які посилаються слідчий та прокурор обґрунтовуючи накладення арешту на вилучене.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України правові підстави арешту майна, встановлені законом відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що порядок зберігання речових доказів викладений в ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100,167,170,173,235,236,303,306-308 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про накладення арешту на футболку чорного кольору та шорти сірого кольору, видані ОСОБА_3 17.5.2017 року під час огляду в кабінеті № 32 Заводського ВП Дніпровського ВП, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1