Справа № 1-кс/331/2302/2017
ЄУН 331/4325/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000792, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000792, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що ОСОБА_5 , маючи умисел на придбання психотропних речовин, 12 березня 2017 року, через мережу «Інтернет», а саме на сайті WWW «PSILAB», вирішив замовити для особистого вживання без мети збуту, декілька препаратів, які є психостимулятори, та зайшовши на сторінку вищевказаного сайту, замовив для себе відповідно до висновку експерта № 7-402 від 21.03.2017 психотропні речовини метамфетамін вагою 1,2г. та МДМА (3,4 - метилендіоксиметамфетамін) вагою 0,152г.
Надалі, 13.03.2017 о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , з метою реалізації умислу спрямованого на придбання психотропних речовин зайшов на сайт, де замовляв вищевказані психотропні речовини, а саме до свого особистого кабінету, де йому повідомили, що товар, який він замовив буде знаходитись неподалік автовокзалу, а саме біля металевого забору, неподалік від буд. АДРЕСА_1 .
Після чого, 13.03.2017 року приблизно о 12 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання і зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи умисно в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», прибувши на перетин вулиць пр. Соборний та вул. Академіка - Амосова в м.Запоріжжя, направившись до металевого забору, який розташований на відставні 50 метрів від буднику №23 по пр. Соборному, де внизу забору знайшов двадцять зіп-пакетів з кристалічною речовиною білого кольору, в яких згідно до висновку експерта № 7-402 від 21.03.2017 наявні психотропні речовини метамфетамін вагою 1,2г. та МДМА (3,4 - метилендіоксиметамфетамін) вагою 0,152г., піднявши вищевказані зіп-пакети ОСОБА_5 поклав їх до своєї спортивної сумки, де став незаконно зберігати з метою особистого вживання, без мети подальшого збуту до моменту їх вилучення співробітниками поліції під час проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, на перетині вул. Академіка Амосова та пр. Соборного, біля будинку №23 по пр. Соборному в м. Запоріжжі.
В ході досудового розслідування, за місцем мешкання ОСОБА_5 був проведений санкціонований обшук, в ході якого було вилучено наступне:
- мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung Duos» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою «Київстар».
- мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia» з ІМЕІ: НОМЕР_2 ;
- флеш носій фіолетового кольору об`ємом 128 МБ;
- флеш носій біло зеленого кольору об`ємом 2 GB «DataTraveler»;
- 2 системних блоки сірого та чорного кольору;
Згідно ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що майно, яке було вилучене під час проведення обшуку, має значення для кримінального провадження, оскільки ОСОБА_5 придбав наркотичні речовини через мережу інтернет за допомогою комп`ютерної техніки та засобів мобільного зв`язку.

На підставі викладеного, просить суд накласти арешт на майно, яке було вилучено 27.06.2017 під час проведення обшуку за адресою мешкання ОСОБА_5 , а саме:

- мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung Duos» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою «Київстар».
- мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia» з ІМЕІ: НОМЕР_2 ;
- флеш носій фіолетового кольору об`ємом 128 МБ;
- флеш носій біло зеленого кольору об`ємом 2 GB «DataTraveler»;
- 2 системні блоки сірого та чорного кольору.

Слідчий та прокурор, кожен в окремості, в судовому засіданні клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.
Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення всіх учасників процесу, кожного в окремості, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. ( ч.2 ст. 170 КПК).

Матеріалами справи встановлено, що в провадженні СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000792, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

27 червня 2017 року за місцем мешкання ОСОБА_5 був проведений санкціонований обшук, в ході якого було вилучено наступне:
- мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung Duos» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою «Київстар».
- мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia» з ІМЕІ: НОМЕР_2 ;
- флеш носій фіолетового кольору об`ємом 128 МБ;
- флеш носій біло зеленого кольору об`ємом 2 GB «DataTraveler»;
- 2 системних блоки сірого та чорного кольору

За змістом ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
При вирішенні питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 27.06.2017 року, слідчий суддя враховує згідно ч.2 ст. 173 КПК України :
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З матеріалів наданих до клопотання вбачається, що стороною кримінального провадження відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України доведено наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасове вилучене майно під час проведення обшуку 27.06.2017 року, яке відповідає критеріям визначеним в ст. 98 КПК України, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Не накладення арешту на ці речі може призвести до можливих їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, що, в свою чергу, унеможливить проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню.

Так, згідно абзацу 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Також, окрім зазначеного, правовою підставою для арешту майна, є передбачені п. 2, 3 ч.3 ст. 132 КПК України загальні правила застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме:

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. Вказані речі та документи будуть використані як доказ у даному кримінальному провадженні, оскільки є матеріальними об`єктами, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та місять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

- може бути виконане завдання кримінального, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням. Вказані речі та документи забезпечать швидке, повне та неупереджене розслідування кримінального провадження, відповідно до завдання кримінального провадження.

Накладення арешту на вказані речі та документи не несе негативних наслідків для їх володільця, оскільки речі та документи не несуть інформації та не є речами, які б унеможливлювали життєдіяльність їх володільця.

Обмеження права власності володільця на вказані предмети є розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України «завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відноситься верховенство права, законність, рівність перед законом і судом та інші.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000792, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 27.06.2017 під час проведення обшуку за адресою мешкання ОСОБА_5 , а саме:

- мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung Duos» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою «Київстар».
- мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia» з ІМЕІ: НОМЕР_2 ;
- флеш носій фіолетового кольору об`ємом 128 МБ;
- флеш носій біло зеленого кольору об`ємом 2 GB «DataTraveler»;
- 2 системні блоки сірого та чорного кольору.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
29.06.2017