Справа № 163/28/16-к
Провадження № 1-кп/163/4/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль кримінальне провадження № 0000365 про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Мінковичі Каменецького району Брестської області Республіки Білорусь, та проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_9 11 вересня 2015 року о 23 годині 45 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВМW-518», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування транспортними засобами, перевозячи пасажирів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , тобто пасажирів кількість, яких перевищувала кількість обладнаних для сидіння місць, зі сторони міста Любомль в напрямку міста Володимир-Волинський, на 64 км. автодороги Т0302 сполученням «Піща-Верба-Павлівка» поза населеним пунктом, неподалік повороту на село Вижгів Любомльського району Волинської області, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, перевищив максимально дозволену швидкість, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував стан транспортного засобу, що б мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перетнув вузьку суцільну лінію, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, та виїхав за межі проїзної частини у лівий кювет, де допустив перекидання транспортного засобу.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири ОСОБА_10 та ОСОБА_11 загинули, потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а потерпілий ОСОБА_6 - тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_9 Правил дорожнього руху України, а саме:
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну...;
п. 2.9. Водієві забороняється:а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.,
п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку... і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п. 12.6. Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю:б) транспортним засобам, які керують водії зі стажем до 2 років, - не більше 70км/год;ґ) іншим транспортним засобам:... на інших автомобі
льних дорогах - не більше 90 км/год;
п. 34. Дорожня розмітка. Горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах...Лінію 1.1 перетинати забороняється.
Таким чином, ОСОБА_9 , своїми необережними діями, котрі виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяли тяжкі тілесні ушкодження, спричинило загибель декількох осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що 11.09.2015 року біля 23 год. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи власним автомобілем марки «ВМW-518», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з пасажирами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , рухались зі сторони міста Любомль в сторону міста Володимир-Волинський зі швидкістю 100 км/год. Неподалік повороту на село Вижгів Любомльського району він обігнав автомобіль, що рухався попереду них, та при перестроюванні в свою полосу його автомобіль почало кидати в сторони, а потім викинуло в кювет та перевернуло. Після чого, він почав кричати чи всі живі, однак озвався лише ОСОБА_14 . В подальшому він вибіг на дорогу та просив в проїзжих викликати швидку та міліцію, оскільки свій телефон на той момент не міг знайти. У вчиненому щиро розкаявся, вибачився перед потерпілими, частково відшкодував їм матеріальні збитки, просив суд міру покарання визначити згідно закону.

Крім повного визнання вини,винуватість ОСОБА_9 також підтверджена

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.09.2015 року, схемою до нього та фототаблицями, встановлено, що місцем події є 64 км. автодороги Т0302 сполученням «Піща-Верба-Павлівка», також обстановка та слідова інформація після ДТП, місцезнаходження на проїзній частині слідів гальмівного шляху, зовнішній технічний стан (вигляд) транспортного засобу, місцезнаходження потерпілих. (а.с.130-138,167).

Висновком НДЕКЦ №258 від 27.10.2015 року, стверджується, що технічні несправності автомобіля ВМW 518, р.н. знак НОМЕР_2 , виникли під час ударного навантаження в момент ДТП.
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння складеного 12.09.2015 року о 01 год. 30 хв., доводиться, що ОСОБА_9 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.139).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 07 грудня 2015 з участю ОСОБА_12 , підтверджується факт керування 11.09.2015 року автомобілем ВМW 518, р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_9 та перебування у ньому пасажирів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 ..

З висновку експерта Любомльського відділення судово-медичної експертизи №59 від 12.09.2015 року, вбачається, що ОСОБА_10 , 1991 року народження, отримав тілесні ушкодження у вигляді розтрощення голови з численними багатоосколковими переломами кісток основи та склепіння черепу з розмозженням речовини головного мозку, від яких помер.
З висновку експерта Любомльського відділення судово-медичної експертизи №58 від 12.09.2015 року, вбачається, що ОСОБА_11 , 1988 року народження, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом правої долі печінки та селезінки з крововиливом, в черевну порожнину, яка ускладнилась гострою крововтратою, малокрів`ям внутрішніх органів, набряком легень та головного мозку, від яких останній помер.
З висновку судово-медичної експертизи №1376 від 23.11.2015, вбачається, що ОСОБА_7 , 1997 року народження,отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку важкого ступеня, перелому основи черепа, лівобічної плащевидної субдуральної гематоми лобно-тім`яно-скроневої ділянки, субдуральних геморагічних нашарувань лобної ділянки справа, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
З висновку судово-медичної експертизи №1377 від 23.11.2015, вбачається, що ОСОБА_6 , 1995 року народження, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, переважно правої гемісфери з лівобічним геміпарезом, субкапсулярний розрив правої нирки із гематомою великих розмірів, закритий багатовідламковий фрагментарний перелом правої стегнової кістки на межі середньої та верхньої третини зі зміщенням, закрита травма органів грудної клітки з забоєм правої легені, обмежене пневмотораксом справа, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння та лікування знадобився час більше 21 доби.
Потерпілий ОСОБА_7 , в судовому засіданні показав, що 11.09.2015 року ОСОБА_15 запросив його відсвяткувати день народження в лісовому господарстві в місті Любомль. В лісгоспі були: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_15 , всі вони святкували. Обвинувачений ОСОБА_20 теж там був, і з усіма пив горілку. В подальшому ОСОБА_15 запропонував усім їхати в баню в село Олеськ Любомльського району. Викликали таксі, але водій останнього відмовився їх везти, так як вони перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння. Тоді вони попросили ОСОБА_21 , щоб той їх відвіз. В машину сіли усі хто був на святі. Він особисто сів позаду. Їхали швидко. Біля с. Вижгів обігнали легковий автомобіль, марку якого він не пам`ятає. Після обгону машину почало кидати. Більше про обставини ДТП він пояснити нічого не може, так як втратив свідомість. Додатково вказав, що ОСОБА_20 був на власному автомобілі, ВМW чорного кольору, польська реєстрація. Витрати на лікування обвинувачений частково відшкодував. Цивільний позов підтримує.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судовому засіданні показав, що ОСОБА_15 запросив його відсвяткувати свій день народження у Любомльський лісгосп. Спочатку зібралися у ОСОБА_22 . Був він, ОСОБА_15 та ОСОБА_23 . Потім приїхав ОСОБА_20 і відвіз їх у Любомльський лісгосп. Чи вживав ОСОБА_20 спиртні напої він не пам`ятає. У автомобілі, коли вони їхали в баню в село Олеськ, він сидів на передньому пасажирському сидінні. За кермом перебував ОСОБА_24 . Що було далі він не пам`ятає. Витрати на лікування обвинувачений повністю відшкодував. Цивільний позов підтримує.

Свідок ОСОБА_13 , в судовому засіданні показав, що 11.09.2015 року він разом з ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та і самим ОСОБА_29 , святкували день народження останнього в селі Запілля. ОСОБА_17 під`їхав згодом. Пізніше поїхали святкувати в Любомльський лісгосп, куди їх усіх привіз ОСОБА_30 , своїм автомобілем BMW. Під час святкування усі пили горілку. Потім ОСОБА_30 привіз їх у село Запілля, а сам поїхав додому. Проте через деякий час повернувся, щоб завести усіх в баню в село Олеськ. Вказав, що ОСОБА_6 сидів справа від водія, на задньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_22 , на руках у нього ОСОБА_31 , посередині сидів він, а справа від нього ОСОБА_32 , на руках у якого був ОСОБА_14 . Їхали швидко, дорожнє покриття було сухе, моменту ДТП не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_33 , в судовому засіданні показав, що він у вересні 2015 року їхав в сторону Володимир-Волинського. Коли проїжджав село Чмикос Любомльського району його обігнав автомобіль ВМW, який рухався із значною швидкістю, приблизно 150-160 км/год, такий висновок він зробив із того, що його швидкість була близько 100 км/год. Зазначений автомобіль ВМW вже завершував обгін та повернувся на свою смугу руху, коли його різко підкинуло і почало «кидати» в сторони. Автомобіль ще пару секунд протягло боком, а потім викинуло з дороги в кювет та перевернуло. Під`їхавши ближче до місця події та вийшовши з автомобіля він виявив, що троє хлопців лежить на землі, по різні сторони від автомобіля. Хто саме перебував за кермом він не бачив. Проте, обвинувачений ОСОБА_20 , якого він впізнає, тоді сказав, що він керував вказаним автомобілем. Останній перебував в стані шоку. Додатково вказав, що на ділянці дороги, де відбувалися вищезазначені події, була ямковитість.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що близько другої години ночі 11.09.2015 року їй подзвонили на мобільний телефон і повідомили, що її син загинув. В цей час вона перебувала на заробітках у Росії, тому обставини ДТП у якій загинув її син ОСОБА_11 , їй відомі зі слів інших осіб.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що її син 11.09.2015 року близько 12 години пішов на роботу і більше вона його не бачила. Уже ввечері їй подзвонив ОСОБА_20 та повідомив, що трапилась аварія у якій загинув її син.

Отже, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, які слід вважати належними та допустимими, суд приходить до однозначного висновку про доведеність факту скоєння ОСОБА_9 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України внаслідок грубого порушення останнім правил безпеки дорожнього руху і між цими порушеннями та заподіяними наслідками вбачається прямий причинний зв`язок.
Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ст. 65 КК України та п. 3 ПП ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до яких, призначаючи покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Згідно з роз`ясненнями наведеними у Постанові Пленуму Верховного суду України № 14, від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень Правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до цього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий, вчинив необережний тяжкий злочин, свою вину визнав повністю, вибачився перед потерпілими, останній одружений, на його утриманні двоє малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, потерпіла ОСОБА_5 претензій не має.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_9 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищевикладене, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також самі обставини справи, суд вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче нижчої межі ніж передбачено санкцією ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.128,129 КПК України, ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 в користь потерпілої ОСОБА_4 завдану майнову шкоду в сумі 3897 ( три тисячі вісімсот дев`яносто сім) грн. та моральну шкоду в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) грн.
Вимога про відшкодування витрат на проведення поминального обіду до задовлення не підлягає, оскільки така не відноситься до витрат на поховання.
На підставі ст.124,128,129 КПК України, ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 в користь потерпілого ОСОБА_7 завдану майнову шкоду в сумі 6590 (шість тисяч п`ятсот дев`яносто) грн. 51 коп., 500 грн. витрат на правову допомогу та моральну шкоду в сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн.
На підставі ст. 124,128,129 КПК України, ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування завданої моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 в користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн. та 500 гривень витрат на правову допомогу.
Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних, душевних, психічних і фізичних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення) з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості, ступеню тяжкості спричинених потерпілим ушкоджень та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілим та характеру вимушених змін у їх життєвих стосунках.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Витрати пов`язані з проведенням інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу не надходили.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільні позови ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про відшкодування витрат на правову допомогу, майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 в користь ОСОБА_7 6590 (шість тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень 51 коп.майнової шкоди, 30000 (тридцять тисяч) гривень моральної шкоди та 500 (п`ятсот) гривень витрат за надання правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_9 в користь ОСОБА_4 3897 (три тисячі вісімсот дев`яносто сім) гривень майнової шкоди та 70000 (сімдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 в користь ОСОБА_6 20000 (двадцять тисяч) гривень моральної шкоди та 500 (п`ятсот) гривень витрат за надання правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави 2215 (дві тисячі двісті п`ятнадцять) гривень 92 копійки процесуальних витрат за залучення експертів.
Речові докази:

- автомобіль марки «ВМW-518», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,який зберігається на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Любомльському ВП ГУНП у Волинській області, та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 , видане 28.05.2015 року на вищевказаний автомобіль, що знаходиться при матеріалах справи, після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_9 в повне користування та розпорядження або уповноваженій ним особі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Любомльського районного суду ОСОБА_1