Справа № 338/283/16-к
Провадження № 11-кп/779/109/2017
Категорія ч.2 ст.289 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Богородчанського районного суду від 23 грудня 2016 року кримінальне провадження № 0000220 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка, Олександрівського району Кіровоградської області, зареєстрованого за постійним місцем проживання в АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України ( далі КК ), за участю прокурора ОСОБА_7 , та в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка, Олександрівського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, який зареєстрований за постійним місцем проживання в АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , який засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2016 року ( набрав законної сили 10.10.2016 року ) за ст.289 ч.2 КК до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна; вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 02.09.2016 року (набрав законної сили 31.10.2016 року) за ст.289 ч.2 КК до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.4 ст. 70 КК призначено остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів у виді 7 ( семи ) років позбавлення волі з конфіскацією майна, застосовано принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попередніми вироками: вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2016 року та Рівненського міського суду Рівненської області від 02.09.2016 року, які набрали законної сили.

Строк відбувття покарання рахується з 20 лютого 2016 року. Зараховано у строк відбуття покарання термін перебування ОСОБА_6 під вартою у період з 28.10.2015 року по 10.11.2015 року.

Згідно ч.5 ст. 72 КК зараховано обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення ( період з 20.02.2016 року по 31.10.2016 року та з 28.10.2015 року по 10.11.2015 року ) у строк позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до закону.

За вироком суду ОСОБА_6 , діючи умисно, незаконно заволодів транспортним засобом мотоцклом марки «Suzuki GSX-R1000», чим завдав значної матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 .

23 червня 2015 року, приблизно о 14 годині ОСОБА_6 , перебуваючи у селищі Богородчани Богородчанського району Івано-Франківської області на території АЗС «ОККО» по вул. Шевченка, реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи за заздалегідь спланованим сценарієм, умисно, з корисливих спонукань, шляхом обману, під приводом випробовування транспортного засобу перед укладенням угоди про його купівлю, незаконно заволодів мотоциклом марки «Suzuki GSX-R1000» 2009 року випуску, синього кольору, номер рами НОМЕР_1 , яким володів ОСОБА_10 . На вказаному транспортному засобі з місця події втік, в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди на суму 117 904 грн. ОСОБА_9 , яка була визнана потерпілою у кримінальному провадженні.

У апеляційні скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що вирок суду був постановлений без повного та об`єктивного з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для розгляду справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які прямі докази його вини, окремі

докази є неналежними та недопустимими, не встановлена належність мотоцикла даної моделі ОСОБА_10 , а також не підтверджено заподіяння значної матеріальної шкоди.

Просить вирок скасувати, визнати його невинуватим, а провадження у справі закрити.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про скасування вироку та закриття провадження по справі, прокурора про залишення вироку без зміни, з`ясувавши обставини провадження, перевіривши мотиви та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Даних вимог закону судом першої інстанції при ухваленні вироку у даному провадженні в повній мірі було дотримано.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_6 незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди, ґрунтується на досліджених у даному провадженні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність доказів його винуватості у вчиненні злочину, за який його засуджено, спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , даними протоколів пред`явлення особи для впізнання та іншими доказами, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності своїй достатніми для прийняття рішення.

Так, показаннями ОСОБА_9 встановлено, що на початку червня 2015 року її чоловік ОСОБА_9 вирішив продати мотоцикл марки «Suzuki GSX-R1000», 2009 року випуску, синього кольору, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , придбаний ним навесні 2015 року на автомобільному ринку м. Івано-Франківська у невідомої особи за 6500 доларів США, та яким він користувався. При цьому розмістив оголошення в Інтернеті на сайті Авто Ріа, вказавши свої анкетні дані та номери мобільних телефонів, свій та її.

16.06.2015 року на її мобільний телефон зателефонував чоловік, представився ОСОБА_13 із м. Івано-Франківська та повідомив, що хоче придбати мотоцикл.

Протягом декількох днів цей чоловік ще пару разів телефонував її чоловікові і вони домовилися про зустріч 22.06.2015 року в с. Битків Надвірнянського району, де вони мешкають.

22.06.2015 року до них приїхав покупець, представився ОСОБА_13 , чоловік продемонстрував мотоцикл, а ОСОБА_13 , оглянувши його, сказав, що має намір придбати мотоцикл, однак через слизьку дорогу не може оцінити стан мотоцикла, а тому запропонував зустрітись 23.06.2015 року в смт. Богородчани біля АЗС Окко, щоб випробувати мотоцикл та передати гроші.

23.06.2015 року чоловік приблизно о 12-30 год. поїхав в смт. Богородчани, а слідом за ним її батько ОСОБА_11 , щоб після продажу мотоцикла забрати чоловіка додому. Повернувшись додому о 16-00 год., чоловік повідомив, що ОСОБА_13 взяв мотоцикл під приводом перевірити його справність та поїхав у невідомому напрямку і не повернувся.

Крім того, з показань ОСОБА_9 вбачається, що 02.11.2015 року її чоловік їздив із працівниками міліції в м. Луцьк для проведення слідчих дій і повернувшись, повідомив, що він впізнав ОСОБА_6 як особу, яка незаконно заволоділа його мотоциклом. У зв`язку з тим, що чоловік ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, її було визнано потерпілою.

Дані показання ОСОБА_9 об`єктивно підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_11 , який підтвердив обставини щодо незаконного заволодіння мотоциклом ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_12 , яка, будучи водієм таксі служби перевезення Явір 21, 22 та 23 червня 2015 року підвозила чоловіка на ім`я ОСОБА_13 у с. Чукалівка, а також на одну із вулиць в м. Івано-Франківську, де ОСОБА_13 зустрічався із продавцями мотоциклів та оглядав мотоцикли з метою їх купівлі. 23 червня 2015 року вона привозила ОСОБА_13 з м. Івано-Франківська до АЗС Окко в смт. Богородчани, і була очевидцем того, як ОСОБА_13 незаконно заволодів мотоциклом, належним незнайомому чоловікові.

Під час пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_10 та ОСОБА_12 впізнали ОСОБА_6 як особу, що незаконно заволоділа мотоциклом ОСОБА_10 , про що свідчать дані протоколів пред`явлення для впізнання від 2 та 3 листопада 2015 року.

Підстав для визнання протоколів даних слідчих дій недопустимими, про що йдеться в апеляційній скарзі, у колегії суддів немає, оскільки ця слідча дія проведена органами досудового розслідування у відповідності до вимог ст.228 КПК України.

Крім того, під час проведення тимчасового доступу до речей і документів у операторів мобільного зв`язку щодо вхідних та вихідних дзвінків за номерами мобільних телефонів, якими користувався ОСОБА_6 під час вчинення злочину, була отримана інформація, яка підтверджує показання потерпілої та свідка ОСОБА_12 про їх місце перебування та контакти як напередодні, так і в день скоєння злочину.

Суд першої інстанції належно оцінив зібрані докази і у вироку обґрунтував, чому не приймає до уваги доводи обвинуваченого про те, що він не вчиняв злочину.

Не можна погодитися з доводами обвинуваченого у апеляційній скарзі про те, що судом не встановлена належність мотоциклу, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Як показаннями ОСОБА_10 , так і свідка ОСОБА_11 встановлено, що ОСОБА_10 був придбаний мотоцикл марки «Suzuki GSX-R1000», 2009 року випуску, синього кольору, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , і він ним користувався.

Даними свідоцтва про реєстрацію, яке є у матеріалах провадження, підтверджено, що у володінні ОСОБА_10 перебував мотоцикл марки «Suzuki GSX-R1000», 2009 року випуску, синього кольору, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , зареєстрований Одеським ВРЕР-1 24.062015 року на ім`я ОСОБА_14 .

Та обставина, що мотоцикл не був зареєстрований на ім`я ОСОБА_10 , на що покликається обвинувачений в апеляційній скарзі, не має правового значення для відповідальності за ст.289 КК.

Відповідно до ч.1 Примітки до ст.289 КК під незаконним заволодінням транспортним засобом слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

Виходячи із зазначених положень закону слід зробити висновок, що незаконне заволодіння транспортним засобом може відбуватися як для тимчасового користування, так і для незаконного та безповоротного обернення ( розкрадання ) його на свою користь або користь інших осіб. Ці дії повністю охоплюються диспозицією ст.289 КК, якою не обмежено мету незаконного заволодіння транспортним засобом, спосіб, а також подальші дії щодо розпорядження викраденим транспортним засобом.

Тому доводи обвинуваченого в цій частині є необґрунтованими.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що у даному провадженні не встановлена вартість мотоцикла, то суд першої інстанції, вирішуючи питання про те, чи була заподіяна потерпілому значна матеріальна шкода, обґрунтовано послався на дані експерта товарознавця про середньо-ринкову ціну мотоцикла марки «Suzuki GSX-R1000», 2009 року випуску, оскільки предмет незаконного заволодіння відсутній.

Оскільки середньо-ринкова вартість мотоцикла марки «Suzuki GSX-R1000», 2009 року випуску, з об`ємом двигуна 999 була станом на 23.06.2015 року 117904 грн., що в сто і більше разів перевищувало неоподаткований мінімумів доходів громадян, то дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.289 КК кваліфіковано правильно.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.289 КК, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесений до категорії тяжких, дані про його особу, відсутність обставин, які як пом`якшують, так і обтяжують покарання, та обґрунтовано призначив йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для зміни чи скасування вироку колегія суддів не встановила.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Богородчанського районного суду від 23 грудня 2016 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4