Справа № 570/234/17
номер провадження 1-кп/570/90/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2017 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.Дубенська 25 б ) кримінальне провадження №0000199 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, який працює водієм на ТОВ «Тріанекс-Агро», який є раніше не судимим, є одруженим, проживає по АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 07 жовтня 2016 року, приблизно о 19 годині 25 хвилин, у темну пору доби керуючи автомобілем «Аudi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись з увімкненим ближнім світлом по правій смузі автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, зі сторони м. Рівне у напрямку м Костопіль, зі швидкістю близько 100 км/год., що перевищує допустиму для даної ділянки дороги в порушення вимог пункту 12.6 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 в межах Рівненського району Рівненської області, перевищив максимально допустиму швидкість для вказаної ділянки дороги при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу на 136 км + 950м вказаної автодороги ОСОБА_4 в порушення п.2.3 Правил дорожнього руху проявив неуважність до дорожньої обстановки, а в порушення п.п. 12.1, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді пішохода, який по вказаному нерегульованому пішохідному переходу зліва направо по ходу руху автомобіля, яким керував ОСОБА_4 , перетинав проїзну частину та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , хоча мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль по лінії руху пішохода.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, визнав повністю і суду показав, що 07 жовтня 2016 року, приблизно о 19 годині 25 хвилин, у темну пору доби керуючи автомобілем «Аudi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись з увімкненим ближнім світлом по правій смузі автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, зі сторони м. Рівне у напрямку м Костопіль, зі швидкістю близько 100 км/год в межах Рівненського району Рівненської області, перевищив максимально допустиму швидкість для вказаної ділянки дороги при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу на 136 км + 950м вказаної автодороги він проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді пішохода, який по вказаному нерегульованому пішохідному переходу зліва направо по ходу руху автомобіля перетинав проїзну частину та допустив наїзд на пішохода. Визнав, що саме порушення вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху спричинили пішоходу ОСОБА_7 тілесні ушкодження, від яких він помер на місці пригоди. Погодився із результатами експертних висновків по справі.
Потерпілий в судовому засіданні вказав, що повністю відшкодовані, заподіяні злочином збитки. Просив не позбавляти обвинуваченого волі реально.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та потерпілі також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпілий, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючі покарання обставини прокурором в судовому засіданні не заявлено, а судом не встановлено.
Виходячи з наведених характеристик обвинуваченого суд погоджується з пропозицією прокурора про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк у 4 роки. За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, відшкодування завданої шкоди потерпілому суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк у один рік.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на два роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування в сумі 3344 (три тисячі триста сорок чотири) гривні 88 копійок.
Речовий доказ по справі - автомобіль «Аudi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити у власності законного володільця, пару чобіт пішохода ОСОБА_6 залишити у власності потерпілого.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1