Справа № 565/961/17
Провадження № 1-кп/565/81/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2017 року м.Вараш
Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:
- головуючого-судді ОСОБА_1 ,
- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
- прокурора - ОСОБА_3 ,
- потерпілої - ОСОБА_4 ,
- обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
31 травня 2017 року між потерпілою ОСОБА_4 і підозрюваним (нині обвинуваченим) ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення. Зі змісту даної угоди слідує, що потерпіла з однієї сторони і обвинувачений з іншої сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри (обвинувачення), всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, порядку її відшкодування та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Окрім цього, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, наявності обставин, що пом`якшують покарання, та обставини, яка обтяжує покарання, повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України, а саме: у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення у підготовчому судовому засіданні, судом враховано наступні обставини.
Згідно з доводами прокурора угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 з однієї сторони та підозрюваним (нині обвинувачени) ОСОБА_5 з іншої сторони укладена в добровільному порядку, її умови відповідають вимогам ст.ст.468, 471 КПК України, обвинувачений фактично визнає свою винуватість та має реальну можливість виконати зобов`язання, взяті на себе за угодою, його діям надана правильна правова кваліфікація за ч.1 ст.186 КК України, тому угода про примирення підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому узгодженого із потерпілою покарання.
Згідно з п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Дії ОСОБА_5 за обставинами обвинувачення кваліфіковано за ч.1 ст.186 КК України як умисне відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України. Правова кваліфікація дій ОСОБА_5 є правильною. Обвинувачений беззастережно визнав вказане обвинувачення в повному обсязі підозри (обвинувачення).
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, цілком розуміє характер обвинувачення, визначеного за ч.1 ст.186 КК України, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та свої права, зазначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України. Окрім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 і потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміють наслідки укладення та затвердження вказаної угоди про примирення, що передбачені ч.1 ст.473 КПК України.
Враховуючи викладене, суд встановив, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_4 з однієї сторони і підозрюваним (нині обвинуваченим) ОСОБА_5 з іншої сторони 31 травня 2017 року, відповідають вимогам КПК України, КК України і інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Укладення угоди було добровільним, сторони фактично примирилися. Обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину з фактичних підстав, добровільно відшкодував завдану потерпілій майнову шкоду та підтвердив реальну можливість виконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань. Отже, обставин, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, в даному випадку не встановлено.
Призначення покарання, узгодженого сторонами угоди про примирення, відповідає вимогам ст.ст.50, 53, 65 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його щире каяття та добровільне відшкодування завданих майнових збитків, як обставини, що пом`якшують покарання, згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.66 КК України, а також вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, як обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України.
За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно. Згідно з характеристикою комунального підприємства «Житлокомунсервіс» №86 від 15 травня 2017 року скарги на його поведінку від сусідів до адміністрації ЖЕД №2 комунального підприємства «Житлокомунсервіс» не надходили.
З огляду на зазначені обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає можливим та допустимим призначення ОСОБА_5 покарання, узгодженого між потерпілою і обвинуваченим, у межах санкції ч.1 ст.186 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) грн. Вказане покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Питання про долю речових доказів даного кримінального провадження необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а розподіл процесуальних витрат слід провести згідно з ч.2 ст.124 КПК України.
З врахуванням наведених обставин, на підставі ст.ст.50, 53, ч.ч.1, 2, 5 ст.65, п.п.1, 2 ч.1 ст.66, п.13 ч.1 ст.67, ч.1 ст.186 КК України, керуючись п.5 ч.9 ст.100, ч.2 ст.124, ст.126, ч.ч.1-3 ст.314, ч.ч.2, 3 ст.373, ст.374, ч.ч.1, 3, 6 ст.376, ч.3 ст.394, ч.ч.1, 2 ст.395, ст.475 КПК України, суд,-
Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 і підозрюваним (нині обвинуваченим) ОСОБА_5 31 травня 2017 року.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, і призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення, а саме: у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень та підлягає стягненню в дохід держави.
Речові докази: жіночу шкіряну сумочку сірого кольору, мобільний телефон, марки «LG», моделі «G3sD724», укомплектований захисним склом, марки Nillkin Anti-Explosion Glass (H+) LG G3sD724, із силіконовим безбарвним прозорим чохлом, картку пам`яті, марки «Transcend Micro SDHC 16 Gb», повернути потерпілій ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення судового експерта Рівненського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 копійок.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_6 Горегляд