Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/955/17
Номер провадження: 1-кп/511/146/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2017м.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника адвоката - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
представника Роздільнянського районного відділу з питань пробації - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000573, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2017 року, який надійшов від Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 04.05.2017 приблизно о 11:00 годин, з метою таємного викрадення чужого майна, із корисливих мотивів прийшов до дачного домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 .

Переконавшись у відсутності сторонніх осіб та власника домоволодіння, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на крадіжку майна, вільним доступом пройшов до підсобного приміщення дачного будинку та шляхом пошкодження навісного замку вхідної двері, проник в середину, звідки таємно викрав генератор «Хонда» ЕР500СХ, вартістю 5000 гривень, електротурбіну «Макіта», вартістю 900 гривень. В подальшому, ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 5900 гривень.

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 , 05.05.2017 приблизно о 05.30 годин, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не надалося можливим, з метою таємного викрадення чужого майна, із корисливих мотивів прийшов до дачного домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 .

Переконавшись у відсутності сторонніх осіб та власника домоволодіння, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на крадіжку майна, вільним доступом пройшов до підсобного приміщення дачного будинку та через двері проник в середину, де взявши інструменти та предмети з кольорового металу намагався їх таємно винести, однак свій злочинний умисел не зміг довести до кінця у зв`язку з тим, що був законно затриманий на місці злочину власником будинку ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи і суду пояснив, що 04.05.2017 приблизно о 11:00 годин, він прийшов до дачного домоволодіння АДРЕСА_2 , де .шляхом зриву навісного замку, вхідних дверей приміщення сараю проник в середину, звідки таємно викрав генератор «Хонда» ЕР500СХ, електротурбіну «Макіта». Генератор він перекинув через огорожу, далеко віднести його не зміг оскільки він був тяжкий, залишив його неподалік в кущах, а турбінку він одразу продав за 160 грн. Потім він вирішив пійти і забрати генератор, однак його на тому місці де він його залишив не було. Він вирішив ще раз зайти до цього ж домоволодіння, оскільки в тому сараї бачив кольорові метали. Вранці 05.05.2017 , він знову прийшов до дачного домоволодіння АДРЕСА_2 , де вільним доступом пройшов до підсобного приміщення дачного будинку та через двері проник в середину, де взявши інструменти та предмети з кольорового металу намагався їх таємно винести, однак був затриманий на місці злочину власником будинку ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що 04 травня 2017 року він приїхав на свою дачу біля 15.00 годин і одразу не помітив, що у нього на подвір`ї були "незванні гості". Він почав займатися по господарству і йому необхідно було взяти електротурбінку, яку він завжди зберігає в сараї. Відкривши сарай він не знайшов електротурбіну «Макіта» та генератор «Хонда» ЕР500СХ, який був зовсім новий. Також він виявив, що навісний замок на дверях сараю зламаний. Зрозумівши, що крадії можуть повернутися ще за майном, яке залишилося в сараї, він вирішив, їх схопити. Для чого сховав свій автомобіль у сусіда, а сам вситановив на своєму подвірї датчік руху і став спостерігати. Так, о 05год.20 хв. він помітив, що до сараю, хтось пробрався, вийшов на вулицю, зачинив двері сараю та став спілкуватися зі злодієм. Потім він виклав поліцію і ОСОБА_4 був затриманий. Також потерпілий зазначив, що не має до обвинуваченого яких-небудь претензій, просив суд призначити покарання обвинуваченому відповідно до чинного законодавства. Щодо матеріального збитку, завданого діями ОСОБА_4 , потерпілий зазначив, що вирішив звертатися до суду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим у вчиненні злочину, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначених злочинів, а його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище та ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як замах на вчинення таємного викрадення чужого майна(крадіжка), поєднаний з проникненням у інше сховище, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він характеризується позитивно за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, і є особою раніше не судимою.

Судом враховується, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення злочину повторно.

Із досудової доповіді, складеної за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 Роздільнянського районного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційно перебуває у шлюбі, але проживає окремо від сім`ї. Тимчасово мешкає з родиною брата.Кримінальні зв`язки та зв`язки з особами з антисоціальною поведінкою не підтримує і в подальшому не має такого бажання. 3 характеристики Єгорівської сільської ради протягом останнього часу заяв і скарг на гр. ОСОБА_4 в сільську раду не надходило. За характером спокійний, до агресії не схильний. Обвинувачений провинну визнає, розкаюється, має готовність до зміни способу життя, є конструктивні плани на майбутнє.

Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без застосування покарання у виді позбавлення чи обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ "Про пробацію", досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України, є зокрема і визнання вини обвинуваченим і щире каяття у вчиненому, та активне сприяння розкриттю злочину, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з можливим звільненням його від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речових доказів по справі не має.

Керуючись ст.ст. ч. 4 ст. 174, ч.11 ст.182, ч.5 ст. 194, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки;

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4(чотири) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, залишити домашній арешт.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1