Ухвала
іменем україни
21 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року.

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року, залишеним ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року без змін,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився та мешкає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладено на нього обов`язки згідно з пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 09.05.2013 року, приблизно о 21 годині 50 хвилин, знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_2 , спільно із своїм знайомим ОСОБА_8 , якого вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 06.06.2014 року засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України до 12 (дванадцяти років) 6 (шести) місяців позбавлення волі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, ігноруючи загально встановлені правила поведінки в суспільстві, тримаючи в обох руках кухонні ножі, підбігли до лавки, за вказаною вище адресою, де знаходився потерпілий ОСОБА_9 , разом із своїми знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . В подальшому ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 легке тілесне ушкодження, а ОСОБА_7 , підтримуючи його злочинні дії, розмахував двома ножами, які тримав в руках перед обличчям

ОСОБА_10 .

Хуліганські дії ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 продовжувалися на протязі тривалого часу, протягом 30-ти хвилин, вперто не бажаючи їх припинити, не реагуючи на зауваження та прохання про припинення злочинних дій з боку потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , проявляючи при цьому особливу зухвалість.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та про призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Зазначає про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину й особі засудженого внаслідок м`якості. Вважає, що суд, визначаючи ОСОБА_14 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, належним чином не оцінив обставини вчинення ним злочину, а саме тривалість хуліганських дій (30 хвилин), перебування в стані алкогольного сп`яніння, знаходження в розшуку 1,5 року, думку потерпілих та невідшкодування їм шкоди. Про викладене прокурор зазначав у апеляційній скарзі, однак це не знайшло свого належного спростування в ухвалі апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку касаційної скарги прокурора з підстав, викладених у ній, аналогічну думку потерпілої, перевіривши матеріали провадження та викладені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що ця скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, а також про правильність кваліфікації його дій за частиною 4 ст. 296 КК України відповідає фактичним обставинам провадження і підтверджується доказами, дослідженими в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, які в касаційній скарзі не оскаржуються, а тому у касаційному порядку не переглядаються.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, прокурор, стверджуючи про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання, вказує на ряд доводів, які, на його думку, це підтверджують. Зокрема, прокурор посилається на те, що, звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, суд не врахував конкретні обставини вчиненого ним злочину, який є тяжким, тривалість хуліганських дій (30 хвилин), що цей злочин він вчинив в стані алкогольного сп`яніння, після вчинення злочину тривалий час перебував у розшуку (1,5 року). Залишено судом й думку потерпілих, яким до того ж не було відшкодовано завдану злочином моральну й матеріальну шкоду.

Аналогічного змісту доводи містилися в апеляційній скарзі прокурора, а також потерпілих.

Відповідно до ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено суть апеляційної скарги та докладні мотиви прийнятого рішення. При залишенні скарги без задоволення в ухвалі суд повинен зазначити в ухвалі підстави, за яких її визнано необґрунтованою.

Зміст ухвали апеляційного суду вказує на те, що при розгляді цього кримінального провадження конкретні доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора (а також потерпілих) у кримінальному провадженні, не знайшли належного спростування. ОСОБА_15 та ОСОБА_16 взагалі залишені без розгляду. Крім того, у прийнятому рішенні про залишення вироку суду стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання без зміни, не наведено мотивів щодо висновку про безпідставність чи обґрунтованість викладених у апеляційних скаргах доводів.

За таких обставин ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_7

не можна вважати обґрунтованою та законною, а тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати зазначені недоліки і, за умови підтвердження обсягу обвинувачення ОСОБА_7 та за відсутності інших обставин, які відповідно до вимог закону можуть істотно вплинути на висновок суду щодо виду та розміру покарання, призначене засудженому покарання за частиною 4 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 75 КК України слід вважати м`яким.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 376, 434, 436 КПК України, п. 6 розділу ХII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційноїінстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення

й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3