Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/499/17
Провадження №: 1-кс/332/202/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2017 р. м.Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб без визначення розміру застави у кримінальному провадженні №0000412 від 09.02.2017 року та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,-
В С Т А Н О В И В:
10.02.20107 року слідчий СВ Заводського ВП Дніпровського ВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб без визначення розміру застави у кримінальному провадженні №0000412 від 09.02.2017 рокувідносно ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 09.02.2017, приблизно о 13 години 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, через незачинені ворота проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де підійшов до літньої кухні, приміщення якої ОСОБА_7 використовує для зберігання матеріальних цінностей та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою знайденого металевого прута зірвав навісний замок вхідних дверей та з метою викрадення чужого майна проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав майно ОСОБА_7 , а саме: кутову шліфувальну машину марки «Rebir LSM- 230/2100» вартістю з урахуванням зносу 1800 гривень; алюмінієву миску вартістю з урахуванням зносу 200 гривень, господарську сумку та металевий прут, які не представляють матеріальної цінності для потерпілого, - а всього таємно викрав мана на загальну суму 2000 гривень, чим причинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
Тим самим встановлена достатність доказів для підозри що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
10 лютого 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Крім того, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 :
- може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 знаходячись на свободі, будучи особою раніше неодноразово судимою за скоєння злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена в встановленому законом порядку, знаходячись на іспитовому строку , на шлях виправлення та перевиховування не став, буде переховуватись від органів досудового розслідування (суду), може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, що являється ризиками, передбаченими п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені, додавши, що обґрунтованість підозри підтверджується наявними у кримінальному провадженні допустимими доказами. Також пояснив, що потерпілим ОСОБА_7 безпосередньо після вчинення злочину вказано на те, що саме ОСОБА_5 щойно вчинив злочин.

Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 при вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судом було встановлено, що 09.02.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (кримінальне провадження №0000412).

Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження. В клопотанні є підпис підозрюваного та захисника щодо вручення 10.02.2017 року о 12-00 годині копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копій матеріалів на 21 аркушах. Таким чином, враховуючи, що підозрюваного доставлено до слідчого судді 10.02.2017 року о 16-10 годині, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.02.2017 року, ОСОБА_5 був затриманий 09.02.2017 року відповідно до ст.208 КПК України без ухвали слідчого судді. Саме час 18-20 година 09.02.2017 року є моментом затримання ОСОБА_5 у розумінні вимог ст.209 КПК України.

10.02.2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.177 КПК України.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, наявними у справі допустимими доказами.

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , раніше судимий, останній раз - 14.12.2016 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік, - підозрюється у скоєнні злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання від трьох до шести років, підозрюється у вчиненні злочин під час відбування покарання з іспитовим строком, не має постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, суспільно-корисною працею не займається. Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 , останній безпосередньо після вчинення злочину вказує на підозрюваного, як на особу, яка щойно вчинила злочин.

Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальонму провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.

При цьому наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема те, що останній не має міцних соціальних зв`язків та достатнього джерела доходів, підтверджують наявність зазначених вище ризиків. Посилання сторони захисту на можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту суддя вважає безпідставним, оскільки, як зазначив сам підозрюваний, він не має міцних соціальних зв`язків та достатнього джерела доходів.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Разом з тим, суд не погоджується зі слідчим в частині вимоги не застосовувати до підозрюваного запобіжнного заходу у вигляді застави, виходячи з такого.
Частиною 4 статті 183 КПК України передбачений вичерпний перелік, коли суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що до ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого за ч.3 ст.185 КК України, необхідно застосувати заставу у розмірі, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п.2. ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної за вчинення тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи, що ОСОБА_5 не працює та не має джерела доходу, суд визначає заставу у мінімальному розмірі, передбаченому за вчинення тяжкого злочину.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись, ст.ст.3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб у кримінальному провадженні №0000412 від 09.02.2017 року відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з моменту його фактичного затримання з 18-20 години 09.02.2017 року.
Строк дії ухвали слідчого судді закінчується о 18-20 годині 09.04.2017 року.
ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії ухвали внести заставу у розмірі 32000 (тридцять дві тисячі) гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок Заводського районного суду м.Запоріжжя .
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_8 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м.Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;
- носити електронний засіб контролю.
Встановити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту винесення ухвали.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копії ухвали для її виконання направити начальникові Запорізького слідчого ізолятору Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області, керівнику Запорізької місцевої прокуратури № 1 та начальнику СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області.

Копію ухвали вручити підозрюваному та захиснику негайно після її проголошення.

На ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1