Номер провадження: 11-кп/785/138/17
Номер справи місцевого суду: 500/4294/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового

засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 25 лютого 2015 року, у кримінальному провадженні за №0001390 від 08.05.2014 року, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Оскарженим вироком ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки та згідно з положеннями ст. 76 КК України зобов`язано його періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції і повідомляти кримінально-виконавчий орган про зміну місця проживання, навчання або роботи.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів у сумі 3613, 74 грн..
Відповідно до оскарженого вироку суду, 06 травня 2014 року, о 08 годині, ОСОБА_7 на рейсовому автобусі виїхав з м. Ізмаїл Одеської області до м. Одеси, де у невстановленої особи незаконно придбав 10 полімерних пакунків з каннабісом, загальною масою 7,048 грам вартістю 1000 грн., після чого перевіз їх до м. Ізмаїла та незаконно зберігав з метою збуту.
08 травня 2014 року, у період часу з 17 годин 20 хвилин до 18 годин 30 хвилин, в ході огляду місця події у ОСОБА_7 , який знаходився близько будинку №7 по вул. Платова в м. Ізмаїлі Одеської області, було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з надписом «БМВ» в якому знаходилось 4 поліетиленових пакета жовтого кольору з наркотичною речовиною, пластикова ємкість об`ємом 5 літрів наповнена речовиною рослинного походження зеленого кольору, 41 поліетиленовий пакунок з речовиною рослинного походження зеленого кольору, 10 полімерних пакунків з речовиною рослинного походження зеленого кольору, які ОСОБА_7 незаконно придбав та перевозив з метою збуту.
Прокурор в апеляційній скарзі стверджує, що висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, в зв`язку з чим вирок суду є необґрунтований.

Так, прокурор в апеляційній скарзі вважає, що суд невірно зробив висновок щодо відсутності доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні ним злочинів, передбачених ст. 307 ч. 2 КК України, оскільки в матеріалах справи містяться сукупність доказів вини обвинуваченого по факту збуту наркотичних засобів.

На підставі викладеного, прокурор просить скасувати вирок суду, яким ОСОБА_7 був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст. 309 ч. 2 КК України та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією його майна.

Заслухавши прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За результатами апеляційного розгляду апеляційним судом встановлено істотне порушення вимог КПК України, яке тягне за собою скасування вироку районного суду, але не дає апеляційному суду можливості прийняти рішення за результатами розгляду апеляційних скарг та визначитись стосовно доведеності вини і кваліфікації дій обвинуваченого.

Таким істотним порушенням вимог КПК України апеляційний суд визнає невідповідність обвинувального акту положенням ст.291 КПК України.

До такого висновку апеляційний суд дійшов виходячи з того, що, згідно з положеннями ст.2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно з положеннями ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні. У випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, суд, згідно вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, повинен повернути обвинувальний акт прокурору.

Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.3, ч.4 ст.110, ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт - це процесуальний акт - документ, яким завершується досудове розслідування та у якому формулюється твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, і який після його складання слідчим (прокурором) затверджується прокурором. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогамст.291 КПК України.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: 1)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) формулювання обвинувачення.

З обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_7 вбачається, що в ньомувикладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація інкримінованого обвинуваченому злочину.

Разом з цим, слід зазначити, що у вказаному обвинувальному акті, всупереч вимогам ст.291 ч.2 п.5 КПК України, відсутнє формулювання обвинувачення.

За таких обставин, обвинувачений позбавлений можливості в повній мірі здійснювати свій захист, що суттєво порушує його права.

Обвинувальний акт в такому вигляді дає апеляційному суду підстави дійти до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_7 обвинувачення, за передбаченою законом процедурою, взагалі висунуте не було.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, розглянув фактично не висунуте у встановленому законом порядку обвинувачення та ухвалив обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_7 ..
Таке рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.2 КПК України, яка регламентує обов`язок застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, а також не забезпечує дотримання принципу верховенства права, закріпленого в ст.8 КПК України.

Апеляційний суд звертає увагу також на той факт, що в ході судового розгляду прокурор не скористався передбаченим ст.338 КПК України правом змінити обвинувачення і таким чином не усунув зазначені недоліки обвинувального акту.

Враховуючи викладені обставини, встановлені апеляційним судом, чинне законодавство України та практику ЄСПЛ, апеляційний суд вважає встановленим факт невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та недотримання судом належної правової процедури під час підготовчого провадження, судового розгляду та ухвалення обвинувального вироку, що регламентовано ст.2 КПК України, яка визначає завдання кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК України підставою для скасування судового рішення є істотні порушеннями вимог кримінального процесуального закону, тобто такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На думку апеляційного суду відсутність формулювання обвинувачення в обвинувальному акті перешкоджала суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, враховуючи відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, яка встановлена апеляційним судом і визнана відсутністю висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, встановлені судом порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції, при ухвалені вироку, невірно зробив висновок щодо відсутності доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, апеляційний суд вважає що зазначені доводи підлягають ретельній перевірці при новому судовому розгляді кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 370-372, 376, 404, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора частково задовольнити.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 25 лютого 2015 року, у кримінальному провадженні, №0001390, внесеному до ЄРДР 08.05.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження в тому ж суді, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду
Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2 .