Справа № 204/8350/16-К
1-КП/204/141/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
за участю захисника: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження № 0003294 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, не працюючого, раніше судимого:
- 23 листопада 1989 року Дніпропетровським обласним судом за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 215-3, ст. 42 КК УРСР 1960 року до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 30 листопада 1995 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК УРСР 1960 року до 4 років позбавлення волі;
- 10 листопада 1998 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК УРСР 1960 року до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 21 грудня 2005 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; ухвалою Верховного суду України від 03 липня 2007 року вирок змінено: ОСОБА_6 вважається засудженим за ч. 2 ст. 355 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 19 квітня 2011 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 09 січня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 12 лютого 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 27 березня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений 09 грудня 2016 року з Синельниківської ВК № 94 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання,
який не має визначеного місця проживання,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, повторно вчинив умисний злочин проти власності.
Так, 14 грудня 2016 року, приблизно о 16.50 годин, ОСОБА_6 , знаходячись поблизу буд. № 35-А на пр. С. Нігояна у м. Дніпро, побачив автомобіль «ВАЗ 2107», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить раніше йому незнайомому потерпілому ОСОБА_7 . При цьому у ОСОБА_6 раптово виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось в салоні вищевказаного автомобіля, що належить ОСОБА_7 .
Далі, ОСОБА_6 , перебуваючи у зазначеному місці та у зазначений час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи повторно, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться таємними для оточуючих, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, шляхом відкриття замка передніх дверей вищевказаного автомобіля за допомогою фрагменту металевих ножиць, проник до салону вказаного автомобіля, звідки повторно намагався викрасти чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме:
- автомагнітолу ТМ «Panasonic» CQ-C5153 175, вартість якої станом на 14 грудня 2016 року згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 13 від 20 грудня 2016 року складала 600 гривень,
- флеш-накопичувач ТМ «Transcend», об`ємом 8 Гб, вартість якого станом на 14 грудня 2016 року згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 13 від 20 грудня 2016 року складала 119 гривень, а всього на загальну суму 719 гривень. Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення з таємно викраденим майном намагався зникнути, але був затриманий громадянами, тобто з причин, які не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю і пояснив, що 14 грудня 2016 року, приблизно о 16.50 годин, знаходячись на пр. С. Нігояна у м. Дніпро, побачив автомобіль «ВАЗ» синього кольору та у нього раптово виник умисел на крадіжку майна, що знаходилось в автомобілі. Далі, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом злому за допомогою фрагменту ножиць передніх дверей автомобіля він проник до салону автомобіля та намагався викрасти автомагнітолу та флеш-накопичувач. Після цього він намагався зникнути з місця злочину, але був затриманий громадянами. У скоєному кається.
У порядку ст. 349 КПК України судом не допитувалися потерпілий та свідки, а також не досліджувалися письмові докази по кримінальному провадженню.
Суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому злочині знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.
Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь реалізації злочинного умислу та причини, внаслідок яких злочин не був доведений до кінця, особу винного, а також обставини, що пом`якшує та обтяжує покарання. Вчинений злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_6 за місцем попереднього проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий. Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття. Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує рецидив злочинів.
З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства та йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк, достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 залишити попередню тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дати набрання даним вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з дати затримання - 14 грудня 2016 року до дати набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази: фрагмент металевих ножиць, що знаходиться в камері схову речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1493), - знищити; автомагнітолу ТМ «Panasonic» CQ-C5153 175, флеш-накопичувач ТМ «Transcend», об`ємом 8 Гб, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , - залишити законному власнику ОСОБА_7 ; диск із відеозаписом обставин подій, що мали місце 14 грудня 2016 року біля буд. АДРЕСА_1 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, що перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1