АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11 кп /796/517/2016 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 187, ч.2, КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретареві ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 , її захисника адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001193 відносно ОСОБА_9 , якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289; ч.3 ст. 28 та ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 28 та ч.4 ст. 358 КК України за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_11 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 4 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні повернуто прокуророві та матеріали кримінального провадження, -

в с т а н о в и л а :
8 грудня 2016 року до Апеляційного суду міста Києва надійшло кримінальне провадження № 0001193 відносно ОСОБА_9 , якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289; ч.3 ст. 28 та ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 28 та ч.4 ст. 358 КК України за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_11 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 4 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні повернуто прокуророві.

Як видно з оскарженої ухвали, суд першої інстанції в підготовчому засіданні задовольнив клопотання прокурора та потерпілих у цьому кримінальному провадженні про повернення обвинувального акту прокуророві, посилаючись на те, що в обвинувальному акті невірно викладені фактичні обставини обвинувачення, зокрема в частині розподілу ролей кожного з учасників злочинної групи; правильними визнав суд також і доводи прокурора про доцільність об`єднання в одному кримінальному провадженні вказаного кримінального провадження з кримінальним провадженням відносно іншої особи, у якому вже закінчено досудове розслідування, оскільки це сприятиме об`єктивності і повноті судового розгляду.

Крім того, суд звернув увагу також і на доводи потерпілої щодо неповноти викладення відомостей в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Не погодившись зі вказаними висновками, захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та повернути справу до Печерського районного суду міста Києва для розгляду справи в іншому складі суду.

На обґрунтування апелянт твердить, що обвинувальний акт повністю відповідає положенням ст. 291 КПК України, бо містить фактичні обставини кримінального правопорушення, як їх визнав встановленими прокурор, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення, а також інші необхідні частини, а посилання суду щодо доцільності об`єднання в одному кримінальному провадженні цього кримінального провадження та кримінального провадження відносно ОСОБА_12 не ґрунтуються на положеннях ст. 291 КПК України і реально не можуть бути виконані прокурором та органом досудового розслідування, бо повернення прокуророві обвинувального акту здійснюється за законом лише для виправлення недоліків обвинувального акту, вчинення ж будь-яких процесуальних дій чи рішень, в тому числі і для об`єднання кримінальних проваджень не дозволяється.

Заслухавши доповідь судді, виступи адвоката та обвинуваченої на підтримку апеляційних вимог, а прокурорів - проти їх задоволення, провівши судові дебати, в ході яких учасники апеляційного розгляду залишились на своїх правових позиціях, перевіривши та обговоривши доводи сторін в сукупності з матеріалами кримінального провадження та додатково наданими сторонами відомостями, судова колегія визнає наступне.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокуророві, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

ч.2 ст. 291 КПК України встановлює вимоги до змісту та форми обвинувального акту, які є вичерпними і розширювальному тлумаченню не підлягають.

Вивчення самого тексту обвинувального акту показує, що цей текст, в цілому, відповідає положенням ст. 291 КПК України щодо змісту та форми обвинувального акту.

Посилання суду першої інстанції на неправильне викладення фактичних обставин обвинувачення, зокрема в частині розподілу ролей кожного з учасників злочинної групи є фактично виходом суду за межі своєї компетенції на цій стадії судового провадження, бо цим твердженням суд певною мірою дає оцінку доведеності доказів, які він не досліджував і не мав права досліджувати, а крім того, не враховує, що в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження повинні бути вказані тільки так, як їх вважає встановленим прокурор, у цьому конкретному випадку - прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , яка особисто затвердила обвинувальний акт і водночас просила в підготовчому засіданні суду першої інстанції та в апеляційному засіданні повернути його прокуророві, чим проявила непослідовність.

Відповідно до чинного КПК України, обвинувальний акт повертається прокуророві лише для усунення недоліків цього акту і вказаним кодексом не передбачено право органу досудового розслідування та прокурора вчиняти будь-які інші процесуальні дії та приймати інші рішення, в тому числі й рішення про об`єднання кримінальних проваджень.

У цьому конкретному випадку рішення про об`єднання кримінальних проваджень, за наявності такої необхідності, може прийняти суд у підготовчому засіданні, отже доводи про забезпечення повноти, всебічності та об`єктивності судового розгляду, наведені в оскарженій ухвалі суду першої інстанції та прокурорами в апеляційному засіданні, є безпредметними бо забезпечення цих вимог закону можливе у встановленому законом порядку і без порушення кримінально-процесуальних норм.

Не ґрунтуються на законі і доводи суду першої інстанції та прокурорів щодо неповноти відображення відомостей, викладених в реєстрі матеріалів досудового розслідування, на які посилається суд першої інстанції, бо недоліки цього реєстру, відповідно до ст. 315 КПК України, не можуть бути підставою для повернення прокуророві обвинувального акту.

Таким чином, апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_11 підлягає задоволенню, оскаржена ним ухвала суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_11 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 4 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001193 відносно ОСОБА_9 повернуто прокуророві задовольнити, вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: