Справа № 363/3269/16-к
Провадження № 1-кп/366/172/16
В И Р О К
Іменем України
07 грудня 2016 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Іванків обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000649 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Димер, Вишгородського району, Київської області, українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
04 червня 2016 року, приблизно о 09 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи на набережній Київського водосховища (алея імені Поташника С.І.), що в м. Вишгород, Вишгородського району, Київської області, побачив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прогулювалась набережною в бік Київської ГАЕС. Побачивши ОСОБА_9 , у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_9 зі спини та штовхнув останню. Від поштовху ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_9 , впала на асфальт. Після цього, він притиснув її колінами до асфальту та почав душити, а ОСОБА_9 , почала кричати. Потім ОСОБА_7 , прикривши рота ОСОБА_9 своєю рукою, пригрозив фізичною розправою. Після того, як ОСОБА_9 перестала кричати, він прибрав руку з її рота. Потім, ОСОБА_7 , взявши потерпілу ОСОБА_9 , за руку, відійшов в бік, після чого запитав, чи має вона при собі грошові кошти, на що ОСОБА_9 відповіла, що має, після чого самостійно віддала ОСОБА_7 мобільний телефон марки «САМСУНГ GT-S 5300» помаранчевого кольору, вартістю 450 гривень та грошові кошти у сумі 156 гривень. Потім ОСОБА_7 почав тягти ОСОБА_9 на інший бік дороги, але в цей час по алеї рухався автомобіль, побачивши який, ОСОБА_7 , щоб не бути викритим на місці вчинення злочину, втік.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя потерпілого, тобто вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, 04 червня 2016 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_7 разом зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_8 разом розпивали спиртні напої неподалік стадіону «Енергетик», що в м. Вишгород, Вишгородського району, Київської області. Під час вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 стався конфлікт, під час якого у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 . Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 обома руками схопив потерпілу ОСОБА_8 за шию та почав душити, після чого зіштовхнув останню до яру, який знаходився з тильної сторони стадіону «Енергетик». В результаті падіння, ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому латеральної кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості. В цей час повз місце вчинення злочину, проходила невстановлена досудовим розслідуванням особа, а тому ОСОБА_7 , щоб не бути викритим у вчиненні злочину, втік у невідомому напрямку, залишивши ОСОБА_8 в яру.
В подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, спрямованого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_7 повернувся до місця вчинення злочину, де з пакету з продуктами, що належав ОСОБА_8 , дістав кухонного ножа, та наніс два удари ножем в область шиї та один удар ножем в область живота ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням тонкого кишечника (в 2-х місцях) з розвитком внутрішньочеревної кровотечі та перитоніту яке відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; 2 різані рани передньої поверхні шиї справа та зліва від ділянки проекції надгортанника які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк більше 6-ти, але менше 21-го дня.
Після цього ОСОБА_7 , виконавши всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, тобто спричинення смерті потерпілій ОСОБА_8 , залишив її в яру, а сам пішов до лісопосадки, що знаходиться з тильної сторони стадіону «Енергетик».
Такі дії ОСОБА_7 , які виразились, у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Допитаний у судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, визнав частково, та показав суду, що напередодні ввечері він зателефонував своїй колишній співмешканці та домовився про зустріч наступного дня в годин 9- 9:30 ранку. Потім він приїхав зранку, зателефонував їй, вона була відключена, після чого вирішив прогулятись по набережній. Потім він побачив потерпілу ОСОБА_9 , яка йшла по набережній із сумочкою. Потім він підійшов ззаду, рукою обхопив її за шию, вона злякалась, почала кричати, він затулив їй рукою рота, наказав не кричати, казав, що нічого їй не зробить, вона сказала забрати руку від рота, а вона в свою чергу не буде кричати. Він забрав руку від її рота, взяв її за руку та запитав чи є у неї гроші, після чого вона дістала із сумки гаманець, дістала звідти гроші, віддала йому. Потім він запитав, чи є у неї мобільний телефон, після чого вона віддала йому мобільний телефон. Після цього, він посадив її на землю, почав спілкуватись, запитав чи це всі гроші, на що вона відповіла, що так, всі. Потім він запропонував перейти на іншу сторону дороги, де він вимкне телефон, витягне з нього батарею, телефон він поверне, але без батареї, щоб вона не змогла подзвонити, батарею покладе в іншому місці, де вона зможе її потім забрати, але вона не захотіла переходити через дорогу. Після цього він обійняв її рукою, та неначе хлопець із дівчиною, повів на інший бік дороги, але в цей час проїжджала машина, вона почала кричати, він злякався та втік. Потім він зателефонував своїй колишній співмешканці, вона скинула його дзвінок. Він вдруге набрав, вона відповіла та сказала, що вже збирається, він запитав як довго чекати, вона відповіла, що скоро буде, не поспішай. Домовились зустрітись в парку. Він пішов в парк, по дорозі взяв собі пива. Випив пива, туди сюди, зателефонувала ОСОБА_11 і запитала, де він. Він відповів, що в парку, де домовлялись. Потім прийшла ОСОБА_11 . Він запитав, чи взяла вона йому пива, на що вона відповіла, що нічого йому не брала, тоді він сказав їй почекати, а він збігає і купить їй пива. Вона сказала, що буде чекати його. Він пішов, і вирішив купити пива відразу біля парку в кіосках, але для нього воно (пиво) було занадто дороге, тоді він побіг до магазину, в якому працювала Орел, де взяв 4 літри пива. Потім повернувся до місця, де чекала ОСОБА_11 , і разом пішли в бік річки ОСОБА_12 (місце бегемотиків). Там вони випили пива, трошки посварились, потім знову випили пива, заспокоїлись. Потім він запитав у неї чи буде вона брати (купувати) у нього іконки, на що ОСОБА_11 відповіла, мабуть ні, але на них треба подивитись. Потім він запропонував піти на їхнє місце, це те місце, де вони трохи раніше зустрічались, коли він приїжджав з ОСОБА_13 , і де вони провели всю ніч, на що вона погодилась піти. Прийшли на те місце, випили пива, він запитав про ікони, вона сказала що в неї вже є ікони, та вона не знає чи можна брати ще. Потім вони випили ще пива, та він спитав, чого вона боїться брати ікони, яка різниця скільки ікон є і скільки вона ще візьме, вона сказала що боїться і брати не буде. Потім вони пішли з посадки по стежці, він тримав її під руку. Потім він перечепився, та почав падати, а так як він її тримав під руку і не відпустив, коли перечепився, вийшло що вона впала перша, а він вже впав за нею. Потім між ними була суперечка, вона ображала його різними нецензурними словами, говорила про його покійну матір, потім вони заспокоїлись. Про те, що потерпіла ОСОБА_11 казала, що він дістав ніж з кулька, то це не правда, оскільки він взагалі не знав, що у неї в кульку був ніж, він його не бачив. Потім вона сказала «давай заспокоїмось та поїмо бутербродів», при цьому ображала його нецензурними словами. Говорила, що він своєю поведінкою та способом життя загнав матір до гробу, його це дуже розлютило, він просив ОСОБА_11 заспокоїтись, вона не зважала та продовжувала його ображати, після чого він не знає як це сталось, вона дістала з кулька бутерброди та ніж, і він в цей момент, перебуваючи у збудженому та емоційному стані вихопив ніж з рук ОСОБА_11 , та завдав два удари ножем в шию і один удар в живіт. Потім він злякався, відбіг на відстань приблизно 20 метрів від того місця, хвилин 5-ть курив (2 цигарки підряд), заспокоївся, та вирішив піти подивитись, що з ОСОБА_11 , а потім вирішив бігти по стежці до людей, щоб викликати швидку допомогу, але його затримали працівники поліції. Наміру вбивати ОСОБА_11 він не мав, а задушити він би не зміг.
На запитання прокурора, обвинувачений ОСОБА_7 показав, що в той день він вживав пиво, скільки саме випив пива не пам`ятає, купував в магазині 4 літри пива, з якою метою наносив тілесні ушкодження, він пояснити не може, просто автоматично вихопив ножа та наніс удари, після чого злякався, при нанесенні тілесних ушкоджень він взагалі не думав, куди наносить: чи в життєво важливі органи, чи ні, просто це робив на автоматі,
На запитання захисника, обвинувачений ОСОБА_7 показав суду, що сварка з ОСОБА_11 виникла з приводу його матері, потерпіла ОСОБА_11 була знайома з його матір`ю, вони разом працювали, мама померла, коли він відбував покарання в місцях позбавлення волі. Ніж він вихопив з рук потерпілої ОСОБА_11 , умислу вбивати у нього не було. Він залишався на невеликій відстані від потерпілої, а міг би піти в іншому напрямку, сісти на маршрутне таксі до ОСОБА_14 і поїхати, від місця, де перебувала потерпіла, до місця, де його затримали працівники поліції, було всього 20-25 метрів.
Допитана потерпіла ОСОБА_8 показала суду, що з обвинуваченим в ніяких стосунках не перебуває, раніше з ним співмешкала. З обвинуваченим ОСОБА_7 жодних стосунків не підтримує, бо він постійно по судах та тюрмах. Якось він передзвонив та просив доглянути за мамою. Потім він дзвонив з невідомого номера та казав, що вийде та помститься, за що їй не було відомо. Потім вона дзвонила, хотіла поздоровити його з днем народження, але він сказав що у нього немає настрою, у нього померла мати. Потім зв`язок з ним перервався. Пізніше, він телефонував їй, хотів привітати з днем народження 05.03, але зателефонував раніше, та повідомив, що скоро вийде на свободу, можливо ще до 05.03. Вони зв`язались телефоном 03.03, він каже, що вже вийшов і зараз в Бердичеві. Потім він знову телефонував, приблизно в травні місяці, казав, що його співмешканка чи дружина зробила йому скандал за те, що він спілкувався з нею ( ОСОБА_11 ), а він хотів, щоб йому довіряли, а тому попередній стартовий пакет він втратив. Потім він казав, що розійшовся із співмешканкою, і зараз перебуває вдома. Вона сказала, добре, раз вдома, можливо якось приїдеш, посидимо, відсвяткуємо вихід з в`язниці. Потім він дізнався, що вона проживає з іншим чоловіком, приїжджав, запитував, де вона проживає, за якою адресою, вона сказала, що за іншою, він подарував їй «брошку» на ланцюжку, ланцюжок був порваний, вона запитала чому, він відповів, що випадково порвався. Вона зрозуміла, що тут щось не так. Потім він зателефонував їй 03.03., говорив про зустріч, вона сказала, що в неї немає грошей, зарплата буде 04.03. Потім він подзвонив 04.03., спитав, де вона, на що вона відповіла, щоб почекав, ще не отримала грошей. Потім вона отримала гроші, трохи скупилась в магазині, вирішила пакет та решту грошей занести додому. З дому вона взяла із собою бутерброди, покривало та 200 гривень, з яких думала витратити 100 гривень на ікони, а ще 100 гривень на дрібні витрати. Потім вони зустрілись, ОСОБА_15 запитав, чи не купила вона йому пива, на що вона відповіла, що в неї немає грошей, потім він запропонував їй придбати лікер, вона відповіла, що буде лише пиво та попросила до пива більше нічого не підмішувати. Потім він пішов, довгенько його не було. Повернувся роздягнений та мокрий, сказав гаряче, а тому скупався, після чого вони пішли до «бегемотиків». Прийшли, вона спершу думала постелити покривало, але взяла «брошку», яку він їй подарував та віддала йому, кажучи, що воно чуже і таке їй не потрібне. Він взяв «брошку» та кинув її у воду, після чого почав нервувати. Потім він заспокоївся, вони сиділи, спілкувались, палили вогонь. Потім він запропонував піти до березового гаю, вона сказала, що їй завтра на роботу, і тому вона не збирається довго засиджуватись. Потім вони пішли, проходили по стежці, з боку був обрив і він в цей час запитав, чи не буде вона брати ікони. Потім вона сказала, навіщо так далеко йти, при цьому побачила шматок поваленого дерева та запропонувала присісти тут. Вони трохи спустились вниз та присіли біля дерева. Вона питала, чому він приїхав один, а не зі співмешканкою. Ще вона говорила про його матір. Від цих слів він почав нервувати. Потім він штовхнув її, вона впала нижче, він почав її душити, проходили люди, питали чим ви там займаєтесь, він відпустив, вона просила його заспокоїтись, поговорити. Потім він запитав, чи не буде вона брати ікони, вона відповіла що не буде, бо це божественне. Потім сказала йому, що хоче зібрати речі у кульок, після цього він її вдруге штовхнув та почав душити. Потім проходила жіночка з коляскою та сказала, що викликала швидку та поліцію. Потім приїхала швидка, забрали її до лікарні, розрізали одежу, давали підписати дві бумаги. Про те, що якщо з нею щось трапиться на операційному столі, то родичі не будуть мати претензій до лікарів.
На запитання прокурора потерпіла ОСОБА_11 показала, що при нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_7 їй не погрожував, нічого не казав, лише поводив себе так, неначе хотів побити її, наніс один удар ножем в лівий бік живота, і не виймаючи ножа декілька разів водив ножем туди сюди, а іншою рукою тримав за горло, потім, коли мабуть рука втомилась тримати за горло, вдарив двічі ножем в горло, а третій удар прийшовся в область плеча, після цього ОСОБА_7 дивився чи вона жива чи ні, але швидку допомогу не викликав, після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 відійшов від неї на декілька метрів, потім почав збирати кулька і тікати, жінка яка проходила повз сказала, так ось же він стоїть.
На запитання захисника, потерпіла ОСОБА_11 показала суду, що в той день вона вживала лише пиво, якщо звичайно ОСОБА_7 їй нічого туди не доливав, скільки вона випила не пам`ятає, але п`яною не була, ця зустріч з ОСОБА_15 була друга, перша зустріч з ним була за тиждень, тоді вона також пила пиво. Під час спілкування з ОСОБА_15 , свідомість вона не втрачала. Чи хотів він її вбити чи тільки спричинити тілесні ушкодження, вона вважає, що він знав, що у неї можуть бути гроші, він душив її, був у безвихідному становищі.
На запитання судді ОСОБА_2 , потерпіла ОСОБА_11 показала, що перший раз, коли вона впала, вона зламала ногу, але болю не відчувала, ОСОБА_15 стояв, потім спустився до неї, почав душити, проходив молодий чоловік спитав чи викликати поліцію, потім ОСОБА_15 відійшов від неї, вона сама з поламаною ногою піднялась на верх, хотіла поговорити з ОСОБА_15 , заспокоїти його, потім він вдруге штовхнув її, вона впала за «бревно», він підійшов до кулька, взяв звідти ножа (лезом до ліктя, а рукоятку тримав у руці) та пішов до неї, в цей момент вона зрозуміла, що нічого хорошого не буде, після чого наніс один удар ножем в живіт та два удари в шию, після цього вона просто лежала, потім підняла голову, ОСОБА_15 спершу відійшов, трохи постояв, потім жіночка почала кричати, що викликала поліцію і швидку, ОСОБА_15 почав збирати свій кульок та потім пішов. Скільки часу пройшло з моменту спричинення їй ударів і до приїзду швидкої вона не знає. Після того як перехожа жіночка сказала, що буде викликати швидку та поліцію, біля неї відразу почали збиратись люди. Коли ОСОБА_15 від неї відійшов, вона почала кричати та кликати на допомогу, при цьому кричала хто він, звідки він і де його шукати.
Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні не допитувалась у зв`язку з тим, що до проведення підготовчого судового засідання звернулась до суду із заявою в якій просить суд проводити підготовче судове засідання та судовий розгляд без її участі, претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 не має.
Відповідно до реєстру матеріалів кримінального провадження, свідки в даній справі відсутні.
Крім показів обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_8 , у судовому засіданні було досліджено надані прокурором письмові матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, а саме:
-Витяг з кримінального провадження № 0000649 від 04.06.2016 року;
-Постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № від 05.07.2016 року 0000649 від 04.06.2016 року та № 0000650 від 04.06.2016 року;
-Рапорт від04.06.2016 року, відповідно до якого зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_16 , про те, що 04.06.2016 року в м. Вишгород за стадіоном ОСОБА_17 знайшли жінку в якої колоті рани на шиї та животі. Дане правопорушення скоїв ОСОБА_7 , уродженець с. Рикунь;
-Протокол огляду від 04.06.2016 року з фото таблицею, в якому відображено місце скоєння злочину;
-Протокол огляду від 04.06.2016 року;
-Протокол затримання особи від 04.06.2016 року, відповідно до якого о 20 годині 00 хвилин в м. Вишгород затримано ОСОБА_7 ;
-Протокол прийняття заяви від ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 04.06.2016 року, відповідно до якої 04.06.2016 року приблизно о 09 годині, перебуваючи на набережній Київського водосховища, невідома особа відкрито заволоділа мобільним телефоном САМСУНГ та грошовими коштами у сумі 156 гривень;
-Постанову про визнання та приєднання до справи речових доказів від 23.06.2016 року (мобільний телефон САМСУНГ визнано речовим доказом та повернутий потерпілій ОСОБА_9 на відповідальне зберігання);
-Копію паспорту ОСОБА_7 ;
-Довідку про звільнення Форми Б від 02.03.2016 року відповідно до якої ОСОБА_7 звільнений за ухвалою Ірпінського м/с від 23.02.2016 року згідно Закону України № 838-VIIIвід 26.11.2015 року «про внесення змін до ч. 5 ст. 72 КК України»;
-Копію паспорту ОСОБА_8 ,
-Довідку про судимості ОСОБА_7 , відповідно до якої останній неодноразово судимий, в 2008 році проходив примусове лікування в психіатричній лікарні за рішення суду, останній раз засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2012 році за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 02.03.2016 року;
-Довідку з Вишгородської ЦРЛ від 13.06.2016 року № 903. Відповідно до якої ОСОБА_7 перебуває на Д обліку у лікаря психіатра з 1990 року;
-Характеристику з Димерської селищної ради. Відповідно до якої ОСОБА_7 проживає в с. Рикунь, за період проживання зарекомендував себе негативно, притягався до кримінальної відповідальності;
-Протокол пред`явлення особи для впізнання від 23.06.2016 року відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 на фото № 3 впізнала чоловіка, який 04.06.2016 року о 09 годині на набережній Київського водосховища в м. Вишгород заволодів мобільним телефоном та грошима;
-Протокол пред`явлення речей для впізнання від 23.06.2016 року, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_9 в предметі під № 2 впізнала свій мобільний телефон;
-Висновок експерта № 115/Д -2016р відповідно до якого, згідно наданої медичної документації та консультативного заключення рентгенолога КОБ СМЕ у ОСОБА_8 , 1971 року народження на момент надходження до Вишгородського ЦРЛ мали місце наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням тонкого кишківника (в двох місцях) з розвитком внутрішньочеревної кровотечі та перитоніту які відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; 2 різані рани передньої поверхні шиї справа та зліва від ділянки проекції надгортанника які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень; перелом латеральної кісточки правого гомілково-ступеневого суглоба відноситься до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості;
-Висновок судово-психіатричного експерта № 257 від 06.07.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та в іншому будь-якому вираженому афективному стані, який би міг здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував;
-Акт стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи № 499 від 20.12.2011 року, відповідно до якого в період часу (08.10.2011 року), ОСОБА_7 мав ознаки легкої розумової відсталості з емоційно-вольовою нестійкістю;
-Акт стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи № 263 від 14.07.2009 року, відповідно до якого на той період часу, ОСОБА_7 мав ознаки легкої розумової відсталості;
-Протокол отримання зразків для експертизи від 06.07.2016 року;
-Довідку про витрати на проведення судової експертизи від 08.07.2016 року на суму 660,30 гривень;
-Висновок експерта № 19/4-03/958 від 08.07.2016 року, відповідно до якого на наданому предметі схожому на ніж. Який вилучено 04.06.2016 року під час ОМП в яру неподалік стадіону Енергетик, слідів папілярних узорів рук не виявлено;
-Довідку про витрати на проведення експертизи холодної зброї від 15.08.2016 року на суму 351,84 гривні;
-Висновок експерта 19/4-01/309 від 15.08.2016 року, відповідно до якого, наданий на дослідження предмет, зовні схожий на ніж холодною зброєю не являється;
-Висновок експерта № 102 від06.07.2016 року, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні піднігтьовому вмісті рук підозрюваного ОСОБА_7 , знайдені лише без`ядерні епітеліальні клітини, походження яких за рахунок вмістимого його особистого нігтьового ложе є найбільш ймовірним. Кров в піднігтьовому вмісті рук підозрюваного ОСОБА_7 , не знайдена;
-Висновок експерта № 106 від 17.06.2016 року, відповідно до якого кров ОСОБА_18 відноситься до групи В з ізогемагглютинином анти-А. На футболці, в об. № 1-3, на брюках в об. № 4-12, на кофті, в об. № 13 вилучених при ОМП у ОСОБА_7 , присланих на дослідження, виявлена кров людини. При дослідженні групової приналежності крові в об. № 1-3 виявлений антиген В, відповідно, ця кров могла бути від потерпілої ОСОБА_18 ;
-Висновок експерта № 161 від 17.06.2016 року, відповідно до якого в змивах з правої руки об. № 1, в змивах з лівої руки об. № 2, вилучених у ОСОБА_7 , наданих на дослідження, кров не виявлена;
-Висновок експерта № 162 від 08.08.2016 року кров ОСОБА_18 відноситься до групи В з ізогемагглютинином анти-А. На фрагменті вати зі змивом з ножа, вилученого під час ОМП, наданом на дослідження виявлена кров людини. При визначені групової приналежності, виявлено антиген В, відповідно ця кров могла належати потерпілій ОСОБА_18 ;
-Протокол проведення слідчого експерименту від 16.08.2016 року з фото таблицею до нього.
Колегія суддів приходить до висновку, що під час судового розгляду доведені всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно зі ст. 91 КПК України.

Всі досліджені докази є належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів достатньою та взаємопов`язаною у зазначеному кримінальному провадженні.

Колегія суддів, проаналізувавши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у тому, що він вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (мобільного телефону та грошових коштів) у ОСОБА_9 вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя потерпілого, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Позиція захисту щодо відсутності вини обвинуваченого у замаху на вбивство потерпілої ОСОБА_8 та покази обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене діяння. Спроба обвинуваченого ОСОБА_7 довести відсутність своєї вини у вчиненому у зв`язку з тим, що він не мав умислу на смерть потерпілої, спростовується доказами, зібраними в ході слідства та дослідженими в судовому засіданні.
Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 02 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема способу, знаряддя злочину, кількості, характеру, локалізації поранень та інших тілесних ушкоджень, причин припинення злочинних дій, поведінки винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунків, колегія суддів дійшла висновку, що вина ОСОБА_7 у закінченому замаху на вбивство ОСОБА_8 , тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (умисне вбивство), повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України правильна.
Підставами для висновку про умисел на позбавлення життя потерпілої є поведінка обвинуваченого, який спочатку душив потерпілу, потім скинув її до яру, і через страх бути викритим, на деякий час залишив місце злочину, але від злочинного наміру на позбавлення життя потерпілої не відмовився і, впевнившись, що небезпека бути викритим минула, знову повернувся до потерпілої, взявши ніж, і продовжив свої злочинні дії шляхом завдання потерпілій ножових ударів. Про спрямованість умислу ОСОБА_7 на умисне вбивство потерпілої, крім того, свідчить і локалізація тілесних ушкоджень: ножові поранення потерпілій було спричинено навмисно та у життєво важливі частини тіла шию та черевну порожнину з пошкодженням внутрішніх органів.

Таким чином ОСОБА_7 виконав всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі у зв`язку з тим, що в цей час повз місце вчинення злочину проходила невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка викликала швидку допомогу і потерпілій ОСОБА_8 після отриманих тілесних ушкоджень було своєчасно надано медичну допомогу.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України колегія суддів призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст. 12 КК України є: ч. 2 ст. 186 КК України тяжким злочином, за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України є особливо тяжким злочином, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, проходив курс примусового лікування у психіатричній лікарні за рішенням суду, оскільки при вчиненні злочинів і на даний час виявляє ознаки легкої розумової відсталості з емоційно-вольовою нестійкістю, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів поєднаних із застосуванням насильства та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , враховуючий його вік, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, колегія суддів вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

На думку колегії суддів, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно з якою покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Процесуальні витрати на залучення експертів слід стягнути з ОСОБА_7 .

Речові докази: мобільний телефон «САМСУНГ GT-S 5300», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 , залишити у її користуванні; у відповідності до п. 4 ч. 9 ст.100 КПК України одяг ОСОБА_7 , ніж, змиви плям бурого кольору, які перебувають на зберіганні у Кімнаті зберігання речових доказів Вишгородського ВП ГУ НП України в Київській області знищити.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_8 на суму 50000 грн. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі у зв`язку з повним визнанням позовних вимог обвинуваченим.

Крім того на підставі пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з обвинуваченого на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1000 грн. за позовною вимогою про відшкодування моральної шкоди потерпілій.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 під час досудового розслідування у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України до призначеного судом покарання, зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_7 , тобто з 04.06.2016 року, і до моменту набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 91, 100,124, 368-370,373-374,392 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_7 попередній - тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, до призначеного судом покарання (у співвідношенні 1 день перебування в СІЗО дорівнює 2 дням позбавлення волі), зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 04.06.2016 року і до моменту набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 відраховувати з часу його затримання, а саме з 04.06.2016 року.

Процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 1012 (одна тисяча дванадцять) гривень 14 копійок стягнути з ОСОБА_7 .

Речові докази: мобільний телефон «САМСУНГ GT-S 5300», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 , залишити у її користуванні; у відповідності до п. 4 ч. 9 ст.100 КПК України одяг ОСОБА_7 , ніж, змиви плям бурого кольору, які перебувають на зберіганні у Кімнаті зберігання речових доказів Вишгородського ВП ГУ НП України в Київській області знищити.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_8 на суму 50000 грн. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень шкоди, заподіяної злочином.

На підставі пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_7 на користь держави стягнути судовий збір у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень за позовною вимогою про відшкодування моральної шкоди потерпілій.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його нене скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_1

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

Суддя /підпис/ ОСОБА_3