Номер провадження 1-кп/754/36/17
Справа№754/6018/16-к
В И Р О К
Іменем України
31 серпня 2017 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Києва, громадянина України,

освіта середня, одруженого, не працюючого,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1. 06.04.2000р. Дніпровським районним судом м.Києва

за ст.141 ч.2, 223 ч.2, 222 ч.1 КК України (1960р.)

до 6-ти років 2-х місяців позбавлення волі,

2. 24.04.2007р. Дніпровським районним судом м.Києва

за ст.186 ч.2 КК України до 4-х років позбавлення волі,

3. 14.08.2015р. Дніпровським районним судом м.Києва

за ст.186 ч.2 КК України до 5-ти років позбавлення волі

з іспитовим строком на 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_4
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:
07.02.2016р. приблизно в 00.05 годин ОСОБА_4 , знаходячись біля зупинки громадського транспорту тролейбуса №37 по вул.Кіото, 2 в м.Києві, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння та біля якого на асфальті лежав мобільний телефон в чохлі, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон «Меіzu m2 nоtе» білого кольору вартістю 4200грн. з чохлом до мобільного телефону чорного кольору вартістю 200грн., а всього майно загальною вартістю 4400грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
ОСОБА_4 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що 07.02.2016р. приблизно в 00.05 годин біля зупинки громадського транспорту тролейбуса №37 біля станції метро «Лісова» він побачив двох чоловіків, які сиділи на землі та підтримували один одного, та біля яких на асфальті лежав мобільний телефон, який він підняв та хотів з`ясувати кому належить вказаний мобільний телефон та повернути його власнику, відійшовши з вказаного місця на 2-3 метри він побачив, що до нього біжить декілька чоловіків, він злякався та викинув вказаний мобільний телефон на дах кіоску, який знаходився поруч, після чого вказані чоловіки, які виявились працівниками поліції, його затримали. Умислу на викрадення мобільного телефону у нього не було, телефон він підняв з землі з метою встановити власника телефону та повернути його.
Встановлені судом обставини кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами у їх сукупності, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_8 про те, що 07.02.2016р. ближче до опівночі він разом зі своїм товаришем йшли до зупинки громадського транспорту біля станції метро «Лісова» в м.Києві, обоє вони були в стані алкогольного сп`яніння, його товариш впав на землю та він його піднімав, коли він підняв свого товариша він хотів взяти свій мобільний телефон «Меіzu m2 nоtе» в чохлі, який до цього міг бути в кишені його куртки або міг випасти з кишені та знаходитись на асфальті біля них, однак він не виявив у себе в кишені та біля себе на асфальті свого мобільного телефону, в цей час біля нього нікого не було, на відстані метрів 50 він побачив чоловіка, який біг, він побіг за вказаним чоловіком і коли забіг за кіоск побачив, що працівники поліції затримали раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , його мобільний телефон був знайдений на даху кіоску,
- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що вночі 07.02.2016р. при відпрацюванні ним в складі оперативних працівників поліції території Деснянського району м.Києва щодо попередження крадіжок чужого майна, біля станції метро «Лісова» в м.Києві він побачив двох п`яних чоловіків, до яких підійшов ОСОБА_4 та запропонував їм свою допомогу провести їх, коли ці чоловіки зупинились, у одного з них на асфальт випав мобільний телефон, ОСОБА_4 підняв з асфальту вказаний мобільний телефон, поклав його в свою кишеню та почав відходити від вказаних чоловіків, коли ОСОБА_4 відійшов він цих чоловіків на метрів 10-15, потерпілий виявив відсутність свого мобільного телефону та почав кричати вслід ОСОБА_4 повернути його мобільний телефон, на що ОСОБА_4 почав тікати, він разом зі своїм напарником наздогнали ОСОБА_4 та затримали його, при цьому ОСОБА_4 викинув мобільний телефон потерпілого на дах кіоску,
- даними, які містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.02.2016р., згідно якого ОСОБА_8 повідомив про виявлення ним 07.02.2016р. приблизно в 00.05 годин по вул.Кіото, 8 в м.Києва біля станції метро «Лісова» біля кінцевої зупинки тролейбусу №37 відсутності свого мобільного телефону «Меіzu m2 nоtе»,

- даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 07.02.2016р., згідно якого була оглянута ділянка місцевості біля кінцевої зупинки тролейбусу №37 біля станції метро «Лісова» в м.Києві, де знаходиться кіоск, на даху якого було виявлено та вилучено мобільний телефон «Меіzu» білого кольору в чохлі чорного кольору, біля вказаного кіоску знаходиться затриманий працівниками поліції ОСОБА_4 ,
- даними, які містяться в копії товарного чеку №7 ПП «Декор» від 05.01.2016р., згідно якого вартість мобільного телефону «Меіzu m2 nоtе» становить 4200грн., вартість чохла чорного кольору становить 200грн.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не мав наміру викрадати мобільний телефон, а лише підняв його з асфальту з метою знайти його власника та повернути власнику, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності, достатності та взаємозв`язку, з яких вбачається про намір ОСОБА_4 вчинити таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Так, про намір ОСОБА_4 вчинити таємне викрадення мобільного телефону свідчать його дії, які були ним вчинені щодо вказаного мобільного телефону.
Згідно показань свідка ОСОБА_9 , після того, як у потерпілого на асфальт випав мобільний телефон, ОСОБА_4 підняв з асфальту вказаний мобільний телефон, поклав його в свою кишеню та почав відходити, коли ОСОБА_4 відійшов на метрів 10-15, потерпілий виявив відсутність свого мобільного телефону та почав кричати вслід ОСОБА_4 повернути його мобільний телефон, на що ОСОБА_4 почав тікати.
З наведеного вбачається, що після того, як ОСОБА_4 підняв з асфальту мобільний телефон, він поклав його в свою кишеню та почав відходити, і після виказання потерпілим вимоги про повернення мобільного телефону, ОСОБА_4 почав тікати, тому доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що мобільний телефон він підняв з метою повернути його власнику, не узгоджуються з його діями щодо вказаного мобільного телефону, які не свідчать про його намір повернути мобільний телефон володільцю та свідчать про наявність у ОСОБА_4 умислу на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.
Тому, вказані показання обвинуваченого ОСОБА_4 про відсутність у нього умислу на таємне викрадення чужого майна суд розцінює як намагання завадити встановленню істини у справі, зменшити ступінь своєї вини та міри відповідальності, уникнути покарання за умисний злочин, оскільки оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, які є узгодженими між собою, суд виходить з сукупності всіх обставин справі та бере до уваги ті з них, які переконливо свідчать про вчинення ОСОБА_4 повторного таємного викрадення мобільного телефону, та вважає його вину у вчиненні вищевикладеного кримінального правопорушення доведеною в повному обсязі.
Обставини, які згідно ст.66 ч.1 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , та обставини, які згідно ст.67 КК України обтяжують його покарання, судом не встановлені.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, кримінальне правопорушення по даній справі вчинив в період іспитового строку, тому суд вважає неможливим його виправлення без ізоляції від суспільства та обирає йому покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати в ізоляції від суспільства з урахуванням особи і тяжкості вчиненого злочину.
При обранні ОСОБА_4 строку позбавлення волі суд враховує його вік, позитивну характеристику по місцю проживання, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, вид та вартість викраденого майна, повернення викраденого майна потерпілому, та обирає йому строк позбавлення волі в межах санкції ст.185 ч.2 КК України, який суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням того, що ОСОБА_4 був засуджений 14.08.2015р. Дніпровським районним судом м.Києва за ст.186 ч.2 КК України до 5-ти років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, новий злочин по даній справі вчинив в період невідбутого покарання за попереднім вироком, суд призначає ОСОБА_4 покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України, приєднавши частково невідбуте покарання за попереднім вироком.

Згідно вимог ст.100 КПК України речові докази по справі: мобільний телефон «Меіzu m2 nоtе» з чохлом - підлягають залишенню у потерпілого ОСОБА_8 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України ОСОБА_4 частково приєднати до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 14.08.2015р. та призначити остаточне покарання у виді 6-ти (шести) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання з 23.05.2017р.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, а саме строк його тримання під вартою як запобіжний захід з 23.05.2017р. по 31.08.2017р., виходячи з співвідношення одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі відповідно до ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону, який діяв на час затримання та обрання запобіжного заходу, враховуючи вимоги ст.5 КК України, яка не передбачає зворотню дію в часі закону про кримінальну відповідальність, який погіршує становище особи.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази по справі: мобільний телефон «Меіzu m2 nоtе» з чохлом - залишити у потерпілого ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: