Справа № 638/9717/17
Провадження № 1-кс/638/2126/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2017 року Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 « Про скасування постанови ст. слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 від 20.07.2017 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій », -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2017 до Дзержинського райсуду м. Харкова звернулася захисник підозрюваного ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 з скаргою « Про скасування постанови ст. слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 від 20.07.2017 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій », в порядку ст. 303 п. 7 КПК України, по кримінальному провадженню № 0000185 від 26.05.2017 за ознаками злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України ».

В своєї скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що в провадженні військової прокуратури Харківського гарнізону перебуває кримінальне провадження № 0000185 від 26.05.2017 за ознаками злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України, за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

20.07.2017 нею, як захисником підозрюваного, в рамках зазначеного кримінального провадження, слідчому, у відповідності до ст. 220 КПК України, було надано клопотання про проведенню слідчих дій у кримінальному провадженню, а саме допит у якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з питань проведення обшуків за місцем мешкання та в автомобілі підозрюваного та належності вилученого майна.

20.07.2017 слідчим була ухвалена постанова про відмову у задоволенні зазначеного клопотання з формальним посиланням на недоцільність проведення зазначених слідчих дій, які не мають відношення до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Копія вказаної постанови слідчого нею була отримана по пошті 29.07.2017.

Заявник вважає вказану постанову не правомірною та просить її скасувати, так як вона не відповідає вимогам КПК України.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив її задовольнити з підстав, на які він посилається в неї.

У судове засідання ст. слідчий військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 не прибув, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду скарги до суду не звернувся.

При таких обставинах, з урахуванням думки заявника, вважаю можливим розгляд вказаної скарги провести у відсутності зазначеного слідчого, так як його неявка, відповідно до приписів ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 та вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження вказаної скарги, вважає скаргу не обґрунтованою та такою , що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні військової прокуратури Харківського гарнізону перебуває кримінальне провадження № 0000185 від 26.05.2017 за ознаками злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України, за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

20.07.2017 захисником підозрюваного ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 , в рамках зазначеного кримінального провадження, ст. слідчому військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 220 КПК України, було надано клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженню, а саме допиті у якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з приводу обставин проведення обшуків та належності вилученого майна.

При цьому, захисник в своєму клопотанні не зазначає, які саме порушення приписів КПК України можливо встановити у разі виконання зазначених слідчих дій та не обґрунтовує право власності на вилучене майно інших осіб.

20.07.2017 ст. слідчому військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 була ухвалена постанова про відмову у задоволенні зазначеного клопотання. При цьому слідчим в постанові зазначено підстави та мотиви відмови в проведенні вказаних слідчих дій.

Чинним КПК України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих ( розшукових ) дій, негласних слідчих ( розшукових ) дій.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Як зазначено в Узагальненні ВССУ від 12.01.2017 « Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Слідчим суддям необхідно враховувати, що якщо особа звернулась із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, однак воно залишилось без реагування або без належного реагування (наприклад, не було розглянуте або було розглянуте в частині) слідчого, то в такому випадку правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК. Однак, якщо клопотання розглянуто, а в його задоволенні було відмовлено, то така відмова є предметом оскарження винятково відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК.

Водночас слід зважати і на те, що бездіяльність стосовно відсутності реагування на відповідні клопотання про вчинення певних процесуальних, зокрема слідчих (розшукових) дій, може бути предметом оскарження лише тоді, коли скаржник попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись з відповідним клопотанням до слідчого.

Системний аналіз положень ст. 220 КПК України, свідчить про те, що слідчим за результатами вирішення питань, зазначених у главі 20 КПК України, постановляється відповідне рішення, яке повинно бути належним чином мотивоване, щодо підстав задоволення клопотання, так і підстав щодо відмови у задоволенні клопотання.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи, що зі змісту вказаної постанови слідчого вбачається, що останнім при прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання захисника підозрюваного, були зазначені та мотивовані підстави відмови у задоволенні клопотання захисника, яке в свою чергу, носить не конкретний та не мотивований характер, зазначена постанова слідчого від 20.07.2017 є законною та обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 « Про скасування постанови ст. слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 від 20.07.2017 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій допиті свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , по кримінальному провадженню № 0000185 від 26.05.2017 за ознаками злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України, за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.», - відмовити.

Ухвала слідчого судді остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1