справа №619/1175/16-к
провадження №1-кп/619/62/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2016 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дергачі кримінальне провадження щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого, не працює, зареєстрований у АДРЕСА_1 ,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -
встановив
01.12.15 року близько 11.00 години ОСОБА_7 , знаходячись за місцем своєї роботи на території комунального підприємства «Солоницівське житлово-експлуатаційне господарство», що розташоване за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Солоницівка, вул. Пушкіна, 14 «а», біля входу чергового приміщення зустрів ОСОБА_6 , після чого на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 удар кулаком правої руки в обличчя під ліве око у скулу, після чого наніс ще декілька ударів руками в обличчя потерпілого, який впав на землю біля чергового приміщення підприємства.

В результаті злочинних дій обвинувачений ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 25-А/16 від 03.02.16 року наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку з легкими клінічними проявами, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень по критерію короткочасного розладу здоров`я, перелам лівої величної кістки із зсувом, що відноситься до середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав категорично та пояснив, що з 28.04.2015 року він працював начальником транспортної ділянки у Солоницівському «ЖЕХ» по вул. Пушкіна, 27 в смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області. ОСОБА_6 виконував обов`язки начальника сантехнічної дільниці підприємства. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 склалися одразу неприязні стосунки, так як начальник сантехнічної дільниці без відома обвинуваченого міг розпорядитися транспортом підприємства, вони сварилися із-за виконання роботи, маючи на це різні погляди, ОСОБА_6 неодноразово виражався нецензурно відносно обвинуваченого, який у свою чергу пообіцяв прийняти відповідні заходи та скаржився на конфлікти до головного інженера підприємства.

01.12.2015 року у першій половині дня обвинувачений знаходився на робочому місці та наказав робочим будувати сходинки в автобоксі. Але йому подзвонив ОСОБА_6 , який був не згодний із проведенням робіт саме таким чином, як наказав ОСОБА_7 , при цьому ОСОБА_6 виражався нецензурно. ОСОБА_7 пообіцяв збудувати сходинки на свій розсуд. Близько 10.00 години ранку ОСОБА_7 йшов по двору підприємства, коли на порозі прохідної побачив ОСОБА_6 , який продовжив свій спір з ним щодо сходинок в автобоксі. Фактично ОСОБА_6 заважав ОСОБА_8 пройти до прохідної. Тому обвинувачений взяв потерпілого за відворот куртки та підвинув з проходу в праву сторону. Коли обвинувачений відпустив ворот одягу потерпілого, той відійшов ще правіше, перечепився через поріг прохідної та впав з висоти свого росту на асфальтове покриття двору бази, після чого піднявся. Обвинувачений наполягав вирішити конфлікт щодо сходинок у автобоксі в кабінеті головного інженера, куди вони і пішли. Головний інженер сказав їм вирішувати спірне питанням самотужки, і ОСОБА_7 спокійно покинув кабінет начальника. Тому обвинувачений вважає його звільнення з посади начальника транспортного цеху підприємства за ст. 40 КЗпП України з 14.12.2015 року незаконним. Що стосується побоїв, які є в ОСОБА_6 , то послідній сам собі їх спричинив з провокуючою ціллю послідуючого звільнення з роботи принципово настроєного обвинуваченого ОСОБА_7 . Також потерпілого могли побити пожильці, зриваючи злість за комунальні неприємності;

- вказані обставини обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив під час проведення слідчого експерименту на місці пригоди 26.02.2016 року, що підтверджується протоколом проведення даної слідчої дії з фото таблицею /а.с.88-95/, де вказав місцем пригоди ганок прохідної підприємства Солоницівського «ЖЕГ» по вул. Пушкіна, 14 «а»;
- вказані обставини обвинувачений підтвердив під час проведення слідчої дії одночасного допиту осіб від 03.03.2016 року /а.с.122-125/.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України доведена прокурором у повному обсязі і підтверджується встановленими судом фактичними даними, у розумінні вимог ст.ст. 84, 85, 86, 87, 94 КПК України,підтверджується наступними дослідженими в судовім засіданні доказами даної кримінальної справи.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що з листопада 2011 року працював прорабом та виконував обов`язки начальника сантехнічної дільниці КП «Солоницівське експлуатаційне господарство». 01.12.15 року він знаходився у відпустці, але змушений був у зв`язку із виробничим процесом з`явитися близько 8.00 години на підприємство та займався обговоренням будівництва залізних сходів у автобоксі, так як робочі почали працювати не за планом. Але робочі пояснили, що саме так наказав їм монтувати сходи начальник транспортної дільниці ОСОБА_7 , який працював на підприємстві з травня 2015 року. ОСОБА_6 подзвонив на мобільний ОСОБА_7 та став пояснювати, що працівники тільки витратили матеріал, але сходи робили не правильно. Розмова велася на підвищених тонах, після чого начальник дільниці пояснив, що сам змонтує сходи. ОСОБА_6 далі займався невідкладними виробничими моментами і через деякий час коло 11.00 години вийшов з чергового приміщення на прохідній підприємства. В цей момент із-за вугла приміщення чергової частини з лівої сторони вийшов ОСОБА_7 , стояв зліва від потерпілого на відстані витягнутої руки. Вони знаходилися біля лавочки в 2 м. від прохідної. Несподівано ОСОБА_7 правою рукою наніс потерпілому ОСОБА_6 два удари кулаком правої руки в обличчя із прикладенням значної сили в ліву скулу під лівим оком, після чого потерпілий впав на землю. Коли потерпілий піднявся, ОСОБА_7 наніс третій удар кулаком лівої руки під праве око у праву скулу потерпілого. Далі потерпілий зміг відштовхнути обвинуваченого, який ще намагався нанести йому удари в обличчя, і пішов з місця пригоди до офісу головного інженера на основній базі АДРЕСА_2 , де поскаржився на незаконні дії ОСОБА_7 , який побив його. На обличчі у потерпілого були почервонілі гематоми від ударів обвинуваченого.

На слідуючий день потерпілий поїхав у відпустку до санаторію, хоча погано почував себе, не знав, що побоями ОСОБА_7 йому спричинені серйозні травми голови. У санаторії його самопочуття погіршилося були сильні головні болі, тому він змушений був звернутися до лікарні 04.12.15 року у швидку невідкладну допомогу, а потім до органів міліції. Із-за відсутності речей, які залишилися в пансіонаті - тільки 07.12.15 року його поклали у стаціонар ХОКБ № 4 з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, перелом лівої величної скулової кістки із зсувом, затим прооперували. Він знаходився у лікарні до 18.12.15 року, а потім на амбулаторному лікуванні.

Відносно ОСОБА_7 на підприємстві було проведено службове розслідування, але у відсутність потерпілого, який знаходився у лікарні.

У зв`язку із даними обставинами потерпілий заявляє позов до обвинуваченого на суму 3676 грн у зв`язку із матеріальною шкодою та 70000 грн у зв`язку із моральною шкодою;
- вказані обставини потерпілий ОСОБА_6 підтвердив під час проведення слідчого експерименту з манекеном 20.01.2016 року та на місці пригоди 17.02.2016 року, що підтверджується протоколами проведення даної слідчої дії з фототаблицями /а.с.41-44, 59-66/, де добре видно, що з вікна прохідної можна бачити події, які відбувалися біля лавочки прохідної, тобто якраз навпроти вікна прохідної;
- вказані обставини потерпілий ОСОБА_6 підтвердив під час проведення слідчої дії одночасного допиту осіб від 12.02.2016 року /а.с.53-54/ та від 03.03.2016 року /а.с.122-125/
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вона працює у КП «Солоницівське ЖЕГ» ліфтером. 01.12.15 року о 8.00 годині вона прийшла на підприємство до виробничої бази по вул. Пушкіна,14 «а» у смт Солоницівка. Чергова ОСОБА_10 попрохала підмінити її в якості чергової, яка повинна знаходитися і черговій частині. Свідок погодилась та близько 11.00 години вийшла на подвір`я прохідної покурити. Вона бачила, як до подвір`я прохідної прийшов ОСОБА_6 , який рухався від слюсарних майстерень, вони стояли і розмовляли.
Потім потерпілому по мобільному телефону зателефонував ОСОБА_7 , у розмові вони стали сваритися з приводу монтування сходин та ширини драбини. Свідок зайшла до чергової частини, а через 10 хвилин у вікно побачила, як у напрямку прохідної рухався ОСОБА_7 .
Також у вікно вона побачила, що обвинувачений ОСОБА_7 без пояснення причин, мовчки наніс два удари кулаком в обличчя потерпілого ОСОБА_6 ,який від ударів у голову впав на землю, а ОСОБА_7 вдарив його ще декілька разів по тулубу ногами, виражаючись нецензурною лайкою. ОСОБА_11 почала кричати та вимагати від ОСОБА_7 зупинити бійку. Весь конфлікт тривав близько 7-10 хвилин. Затим ОСОБА_6 піднявся з землі та і пішов з території бази. ОСОБА_7 почав метушитися, стискуючи кулаки, а затим пішов слідом за потерпілим. Свідок повернулася в кабінет чергової. Ввечері на прохання головного інженера підприємства свідок написала пояснення щодо побачених обставин конфлікту. ОСОБА_7 був звільнений з роботи;
- вказані обставини свідок ОСОБА_9 підтвердила під час проведення слідчого експерименту з манекеном 12.02.2016 року, що підтверджується протоколом проведення даної слідчої дії з фототаблицею /а.с.49-52/;
- вказані обставини свідок ОСОБА_9 підтвердила під час проведення слідчої дії одночасного допиту осіб від 12.02.2016 року /а.с.53-54/ та від 03.03.2016 року /а.с.122-125/ .
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що працює трактористом в КП «Солоницівстке житлово-комунальне господарство» з 2008 року. Його безпосереднім начальником був ОСОБА_7 01.12.15 року близько 11.00 години свідок знаходився на сходинках біля виходу з прохідної, яка з`єднана з черговим приміщенням підприємства. В цей момент він став очевидцем бійки, а саме ОСОБА_7 , начальник транспортного цеху, заходився бити ОСОБА_6 - начальника сантехнічної дільниці підприємства. Побиття потерпілого з боку обвинуваченого проходило буквально в двох метрах від свідка біля лавочки прохідної, але він не втрутився, бо мав хвору спину. Попередньо ОСОБА_6 вийшов з чергового приміщення на подвір`я, сюди ж з-за лівого вугла чергового приміщення вийшов ОСОБА_7 , який одразу мовчки наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 , поціливши під ліве око. ОСОБА_6 від першого удару ще не падав. Тоді ОСОБА_7 наніс ще декілька ударів в обличчя потерпілого кулаками рук, від чого ОСОБА_6 впав на землю. Затим обвинувачений наніс - як мінімум - два удари ногами по тулубу потерпілого. ОСОБА_6 все ж піднявся на ноги і отримав ще один удар кулаком від обвинуваченого в обличчя, після чого зміг відштовхнути ОСОБА_7 і пішов до виходу з підприємства . ОСОБА_7 пішов слідом за ним ,а свідку наказав : «Ти нічого не бачив ». Конфлікт зайняв приблизно 5-7 хвилин.
Свідок характеризує обвинуваченого як зарозумілого та такого,який легко вступав в конфлікт з тими, хто були не згодні з його думкою ;
- вказані обставини свідок ОСОБА_12 підтвердив під час проведення слідчого експерименту на місці пригоди 17.02.2016 року, що підтверджується протоколом проведення даної слідчої дії з фототаблицею /а.с.87-73/, де добре видно що місцем скоєння злочину є місце перед лавочкою біля прохідної , що добре проглядається та видно з вікна прохідної .
- вказані обставини свідок ОСОБА_12 підтвердив під час проведення слідчої дії одночасного допиту осіб від 03.03.2016 року /а.с.122-125/
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила , що вона працює майстром в КП «Солоницівстке житлово-комунальне господарство». 01.12.2015 року вона була на планьорці,а затим близько 11.00 години поверталася на робоче місце через двір підприємства, коли побачила в 20 м. від себе як біля прохідної ОСОБА_13 бив кулаками по голові ОСОБА_6 ,а послідній від побоїв затуляв голову руками. У результаті побоїв ОСОБА_6 впав, ОСОБА_7 наносив потерпілому декілька ударів по голові . Але затим ОСОБА_6 підвівся та пішов з місця пригоди . При цьому свідок не чула голосів потерпілого та обвинуваченого , не знає причини бійки. При службовій перевірці вказаних обставин конфлікту на підприємстві вона надала відповідні пояснення .
- вказані обставини свідок ОСОБА_11 підтвердила під час проведення слідчого експерименту з манекеном 12.02.2016 року ,що підтверджується протоколом проведення даної слідчої дії з фототаблицею /а.с.45-48/.
- вказані обставини свідок ОСОБА_11 підтвердила під час проведення слідчої дії одночасного допиту осіб від 12.02.2016 року /а.с.53-54/.
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що він працює головним інженером в КП «Солоницівстке житлово-комунальне господарство». 01.12.2015 року близько 11.00 годині він знаходився у своєму кабінету, коли до нього зайшов розхвильований ОСОБА_6 з гематомами на обличчі та пояснив, що коли він у період своєї відпустки зайшов на підприємство по виробничим питанням - його побив ОСОБА_7 . Послідній увірвався у кабінет головного інженера кинувся битися з потерпілим, погрожував йому: «Мы еще разберемся дальше…». Тому свідок змушений був стримувати ОСОБА_7 ,а затим написав директорові підприємства докладу записку по конфліктну ситуацію на підприємстві . Свідок навідував ОСОБА_6 у лікарні у зв`язку із переламом виличної кістки, яку заподіяв потерпілому ОСОБА_7 , потерпілому у зв`язку із цим зробили операцію . Тому на підприємстві були скликані збори щодо поведінки обвинуваченого , який виражався нецензурно на зборах ,а потім самовільно встав та покинув зібрання , більше не повернувшись. Збори прийняли рішення про звільнення ОСОБА_7 з посади за систематичне порушення посадових обов`язків .

Свідок ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у судовому засіданні дали показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_14 у частині проведення загальних зборів на підприємстві відносно поведінки ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснила, що вона працює диспетчером в КП «Солоницівстке житлово-комунальне господарство» , її безпосереднім начальником був обвинувачений ОСОБА_7 . Про конфлікт між ним та ОСОБА_6 ,який стався 01.12.2015 року неподалік прохідної підприємства, вона нічого не знає. Але при цьому характеризує відносини між потерпілим та обвинуваченим як досить неприязні і конфліктні . При цьому свідок вважає , що місце сходинок біля прохідної підприємства бачити з вікна прохідної не можливо .
У судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 дали показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_17 , додавши, що не знають - чи можна бачити з вікна прохідної сходинки чи лавочку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 122 КК України по справі доведена і всіма матеріалами справи:
- витягом з кримінального провадження № 0002210 від 06.12.15 року з правовою кваліфікацією ч.1 ст. 122 КК України, яке внесене до ЄРДР за усним повідомленням про кримінальне правопорушення /а.с.1 /,

- рапортом чергового Солоницівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області від 04.12.2015 року про скоєння злочину, повідомлення про скоєння якого надійшло з 4-ї лікарні м. Харкова/а.с.7/,

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.02.2015 року, яку зробив ОСОБА_6 /а.с.8/, причому пояснив, що отримав тілесні ушкодження після побиття, яке скоїв ОСОБА_7 ,

- матеріалами службової перевірки обставин конфлікту на КП «СЖЕГ» між працівниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 /, де в акті комісії підприємства встановлено, що ОСОБА_7 вчинив проступок, що порушує моральні норми, суперечить змісту трудової функції працівника, дискредитує службові повноваження, принижує людську гідність, а саме: 01.12.2015 року начальник автотранспортної дільниці ОСОБА_7 вчинив конфлікт з розпорядником робіт ОСОБА_6 на території підприємства в робочий час, сварка переросла в бійку, в наслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

- медичними документами ,які характеризують травму у потерпілого ОСОБА_6 /а.с.12-25/ ,

- висновком судово-медичної експертизи № 25-А/16 від 03.02.2016 року /а.с.26/ та висновком судово-медичної експертизи № 268-А/16 від 22.02.2016 року/а.с.75-6/, де вказано, що у потерпілого гр. ОСОБА_6 ,67 років, мали місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з легкими клінічними проявами, а також перелом лівої виличної кістки із зсувом, що утворилися від дії тупих предметів.

Вказані ушкодження могли утворитися як від нанесення одного удару із значною силою, так і від нанесення декількох ударів.

Перелом виличної кістки зліва утворився від прямого удару в область обличчя, закрита черепно-мозкова травма, найвірогідніше, утворилася при падінні потерпілого, в даному випадку з прискоренням .

Механізм утворення ушкоджень,які мали місце у потерпілого ОСОБА_6 ,не суперечить способу їх спричинення, на який вказують як потерпілий ОСОБА_6 , так і свідок ОСОБА_9 у ході проведення слідчого експерименту ;

Експерт СМЕ Харківської області ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що судово-медичні експертизи № 25-А/16 від 03.02.2016 року та № 268-А/16 від 22.02.2016 року, які проведені нею відносно потерпілого ОСОБА_6 є об`єктивними, а висновки правильними та законними. У потерпілого на момент проведення судово-медичної експертизи виявлено закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з легкими клінічними проявами, а також перелом лівої виличної кістки із зсувом, що утворилися від дії тупих предметів. Клінічна симптоматика проявів цих травм не знаходиться в компетенції експерта . Експерт при проведенні експертизи урахував, що потерпілий вперше звернувся до лікарні з приводу травм 04.12.2015 року з-зі наростаючих проявів спричинених 01.12.2015 року травм у вигляді опухлості обличчя та болючості місця спричинення травм. При цьому потерпілий міг рухатися, ходити, їсти з вказаними спричиненими йому травмами до тих пір, поки наростаючі симптоми струсу мозку і переламу кісток виличної кістки стали незносними, тобто роздроблена верхня вилична кістка із зсувам стали спричиняти сильний біль потерпілому з отьоком обличчя, які у різних людей проявляються зовсім індивідуально. Як різні люди по-різному переносять і больовий синдром .У даному разі потерпілий терпів біль до 07.12.2015 року, коли вже був у тяжкому стані госпіталізований для проведення операції. Але травма потерпілому була однозначно спричинена 01.12.2015 року, що підтвердили дані рентгенолога, при таких обставинах ,на які вказує потерпілий при проведенні слідчого експерименту, що на слідчому ж експерименті підтвердила свідок ОСОБА_9 . Питання щодо правильності лікування потерпілого - не в компетенції експерта СМЕ ;

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразилися в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалій розлад здоров`я потерпілого суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України.
У судовому засіданні не підтвердилася версія обвинуваченого ОСОБА_7 про непричетність його до скоєння злочину, бо свідки-очевидці ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 бачили його у момент скоєння злочину і нанесення умисних тілесних ушкоджень потерпілому, з яким у обвинуваченого склалися різко неприязні стосунки, коли обвинувачений неодноразово погрожував розправою потерпілому. Навіть після скоєння злочину обвинувачений у присутності головного інженера підприємства - свідка ОСОБА_14 продовжував погрожувати ОСОБА_6 ,який пожалівся начальнику на поведінку обвинуваченого.

При цьому суд критично відноситься до настійливих заяв обвинуваченого, що місцем скоєння злочину є ганок прохідної підприємства. В судовому засіданні точно встановлено, що місцем скоєння злочину є місце поряд з лавочкою біля прохідної підприємства, яке гарно видно з вікна прохідної, місце злочину має рівне асфальтове покриття, потерпілий ніде не міг там перечепитися та впасти з висоти свого росту.

Також суд ураховує, що експерт СМЕ настоював в своїх висновках та у своїх показаннях судовому засіданні, що перелом виличної кістки зліва утворився від прямого удару в область обличчя, закрита черепно-мозкова травма утворилася при падінні потерпілого, в даному випадку з прискоренням. Механізм утворення ушкоджень, які мали місце у потерпілого ОСОБА_6 , не суперечить способу їх спричинення, на який вказують як потерпілий ОСОБА_6 , так і свідок ОСОБА_9 у ході проведення слідчого експерименту. Інших обставин по справі не встановлено.

Що стосується показань свідка ОСОБА_17 , яка вважає, що місце сходинок біля прохідної підприємства бачити з вікна прохідної не можливо суд критично відноситься до вказаних здогадок, які не перевірені слідчим експериментом, та і в цьому нема необхідності, так як місцем злочину є не ганок прохідної ,а місце перед вікном прохідної біля лавочки, яке проглядається з приміщення прохідної.
Крім того, у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 пояснювали, що обвинувачений бив потерпілого ногами по тілу, коли ОСОБА_6 після побоїв обвинуваченого впав на асфальт. Але дані тілесні ушкодження не виявлені та не підтверджені згідно висновків судово-медичної експертизи. В межах пред`явленого обвинувачення на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 дані обставини не впливають. Крім того, суд розглядає справу у межах пред`явленого обвинувачення згідно вимог ч.1 ст. 337 КПК України .
Тому суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_7 , який обдумано на хвилі неприязних відносин дозволив собі побити потерпілого та спричинити йому середньої тяжкості тілесні ушкодження, суд розцінює показання обвинуваченого як обрану ним форму свого захисту і бажання уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, приймає активну участь у суспільному житті Харківської області, не працює, має на утриманні престарілу мати, яка являється інвалідом 2 групи.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд відповідно до вимог ст.65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, а також дані про особу обвинуваченого.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також прохання потерпілого не позбавляти обвинуваченого свободи - суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.122 КК України не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

Потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ст.1166,1167,23 ЦК України, ст. 61,127 КПК України у зв`язку із спричиненням матеріальної шкоди і лікуванням у розмірі 3676,55 грн. та моральної шкоди у розмірі 70000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Щодо позовних вимог потерпілого про стягнення майнової шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи за вказаних обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов у цій частині у повному обсязі та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_6 3676,55 грн. матеріальної шкоди, що підтверджується медичними документами потерпілого, чеками на придбання ним медичних препаратів, довідкою про призначення вказаного лікування, матеріалами СМЕ про наявність тілесних ушкоджень, які за показаннями свідків спричинив саме обвинувачений ОСОБА_7 . Інші обставини по справі не встановлені.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч.3 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того, згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала шкоду, за наявності його вини.

З урахуванням викладеного, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості та враховуючи характер правопорушення, ушкодження здоров`я, глибину душевних страждань, суд прийшов до висновку, що заявлений потерпілим позов до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, так як даний розмір моральної шкоди не знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. Суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 15000 грн. моральної шкоди ,

тому що в результаті побиття, яке сталося з вини обвинуваченого - потерпілий поніс моральні страждання, які полягали в тому, що він терпів приниження своєї гідності , страх за своє здоров`я, тривалий час не мав можливості спілкуватися з сім`єю та онуками , внаслідок переламу виличної кістки потерпілий терпів біль ,змінився його звичний спосіб життя, у 67-річному віці втратилась звична працездатність , у зв`язку з чим потерпілий змушений був докладати додаткові зусилля для організації свого життя, від чого морально страждав. Інші обставини по справі не встановлені .

В іншій частині позову відмовити .

Речових доказі по справі нема.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі,

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 3676,55 грн, моральну шкоду у розмірі 15000 гривень. В іншій частині позову відмовити.

Речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1