АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/393/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1117/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.296 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, ОСОБА_9 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 03.03.2017 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , -
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 03 березня 2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працюючий, одружений, який має на утриманні малолітню дитину, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження стосовно нього на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України закрито.
Судом встановлено, що 10.10.2016 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 знаходився поблизу кіоску «Вєтєрок», розташованого біля будинку №1 по вул. Перовскій м. Харкова, де розпивав спиртні напої, та помітив раніше йому не знайомого ОСОБА_8 .
Саме в той час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та загальних норм поведінки, що супроводжується особливою зухвалістю.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 став ініціатором безпричинного конфлікту із ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_7 , відкрито демонструючи свою зневагу до встановлених та загальноприйнятих у суспільстві норм моралі та етичної поведінки, не бажаючи припиняти свої хуліганські дії, відкрито демонструючи зухвалість, спочатку схопив ОСОБА_8 рукою за куртку та, застосовуючи фізичну силу, сильним ривком потягнув на себе, від чого вони впали.
Після цього ОСОБА_7 , продовжуючи свої хуліганські дії, що супроводжувалися особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, поєднаний із насильством, піднявшись швидше за ОСОБА_8 , підійшов до останнього, спричинив йому не менше двох ударів правою ногою по обличчю.
В подальшому ОСОБА_7 припинив свої протиправні хуліганські дії, які тривали більше 5 хвилин.
В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , спричинив потерпілому ОСОБА_8 садна та набряк м`яких тканин на обличчі, які відносяться до легких ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, та перелом кісток носу, який відноситься також до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи №6354-ая/16 від 27.10.2016 року.
В обґрунтування ухвали районний суд зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у злочині невеликої тяжкості, якій він вчинив вперше, щиро кається у вчиненому, примирився із потерпілим ОСОБА_8 та повністю відшкодував спричинені збитки, внаслідок чого існують наявні правові підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.
Не погодившись з рішенням районного суду, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 03.03.2017 року скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог вказує, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а саме у зв`язку з примиренням винного з потерпілим може мати місце тільки у випадках коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам, інтересам фізичної особи тощо і не зачіпає публічні інтереси. Вважає, що при закритті кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим має враховуватись специфіка об`єкта посягання під час вчинення злочинів, де основним безпосереднім об`єктом є публічні інтереси, а спричинена конкретним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт. Звільнення особи від кримінальної відповідальності у таких випадках на підставі ст. 46 КК України вважає неможливим. ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, основним безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок. Його додатковим факультативним об`єктом можуть виступати здоров`я особи, авторитет органів державної влади, громадська безпека. Тому звільнення від кримінальної відповідальності у зв язку з примиренням потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_7 слід визнати неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.46 КК України.
Заслухавши доповідача; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу ; вислухавши обвинуваченого та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги ; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Згідно ч.4 ст. 286 КК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом , сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Ухвала районного суду відповідає вимогам ст. 372 КПК України, оскільки в ній крім інших обов`язкових реквізитів, зазначені обставини кримінального правопорушення , суть питання яке вирішувалось , докладні мотиви з яких суд виходив при постановлені ухвали і положення закону , яким він керувався.

Згідно вимог ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Враховуючи , що ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні вперше злочину невеликої тяжкості , який не є корупційним; примирився з потерпілим ОСОБА_8 та відшкодував завдані ним збитки , сам обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з цих підстав, суд мав достатні , належні і передбачені КК України підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора , що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України можливо лише у разі заподіяння шкоди, лише приватним інтересам фізичної особи або майновим інтересам юридичної особи, а у разі одночасного спричинення шкоди потерплому і посягання на громадський порядок таке звільнення неможливо, не ґрунтуються на законі , оскільки штучно звужують коло осіб які можуть розраховувати на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, що погіршує становище обвинувачених.

Окрім того зазначене тлумачення підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не відповідає змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.05р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» , яким такі умови для застосування ст. 46 КК України не передбачені.

При таких обставинах колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення , а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 3 березня 2017 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 296 КК України , на підставі ст. 46 КК України ,залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді -