Справа № 145/125/16-к
19 червня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
розглянувши в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду заяву слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні №145/125/16-к (провадження №1-кс/152/65/17) за заявою судді Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 від 27.04.2017 року про самовідвід при розгляді заяви про самовідвід судді Тиврівського районного суду ОСОБА_6 у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.364 КК України,
встановив:
Слідчий суддя Шаргородського районного суду ОСОБА_4 заявив про самовідвід у кримінальному провадженні №145/125/16-к (провадження №1-кс/152/65/17) за заявою судді Тиврівського районного суду ОСОБА_5 про самовідвід при вирішенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.364 КК України.
Заяву про самовідвід мотивує тим, що у нього на розгляді як слідчого судді перебувають матеріали кримінальної справи №145/125/16-к за заявою про самовідвід судді Тиврівського районного суду ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за заявою обвинуваченого ОСОБА_7 від 24.04.2017 року про відвід судді Тиврівського районного суду ОСОБА_5 . Матеріали кримінальної справи надійшли у його провадження із Апеляційного суду Вінницької області 29.05.2017 року.
В Шаргородському районному суді 29.05.2017 року проведено автоматичне визначення слідчого судді і, відповідно до протоколу, слідчим суддею у кримінальному провадженні визначено його.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду його визначено головуючим суддею у кримінальній справі №145/125/16-к (провадження №1-кс/152/65/17) за заявою судді Тиврівського районного суду ОСОБА_5 про самовідвід при вирішенні заяви про самовідвід судді цього ж суду ОСОБА_6 при розгляді заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 .
Вважає, що зобов`язаний заявити про самовідвід, оскільки кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_7 спрямоване до Тиврівського районного суду з обвинувальним актом для розгляду по суті, тобто досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено і розпочато судовий розгляд, тоді як, відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, повноваження слідчого судді поширюються на здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час досудового розслідування, а нормами ст.81 КПК України встановлено, що у разі заявлення відводу судді, його розглядає інший суддя цього суду.
Так як до компетенції слідчого судді не належить вирішення питань про відвід під час розгляду справи в суді, то вважає, що, відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, обставини автоматичного розподілу кримінального провадження викликають сумнів у його неупередженості, у зв`язку із чим він зобов`язаний заявити про самовідвід, що, на його думку, відповідає вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, що висловлена в рішеннях у справах «Сокуренко і Стригун проти України», «Занд проти Австрії», «Посохов проти Росії», «Федотова проти Росії», які регламентують поняття суду «встановленого законом».
Оскільки слідчий суддя не має повноважень розглядати відводи на стадії судового розгляду, то не є судом «встановленим законом», у зв`язку із чим заява про самовідвід, на його думку, попереджає можливість скасування судового рішення з мотивів незаконності складу суду.
У судове засідання слідчий суддя ОСОБА_4 не з`явився, просить заяву про самовідвід розглянути у його відсутності (а.п.42-43 т.ІV).
Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 при розгляді заяви слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області покладається на вирішення суду.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судовий розгляд не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви слідчого судді ОСОБА_4 повідомлені належним чином (а.с.50-52 т.ІV).
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_11 в судовий розгляд для розгляду заяви слідчого судді Шаргородського районного суду про самовідвід не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмами від 16.06.2017 року (а.с.47, 49 т.ІV).
Прокурор ОСОБА_3 не заперечує щодо розгляду заяви слідчого судді ОСОБА_4 про самовідвід у відсутності слідчого судді, обвинуваченого, його захисника та потерпілих.
Відповідно до ч.3 ст.81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді (суду).
Враховуючи думку прокурора та виходячи із вимог ст.81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву слідчого судді Шаргородського районного суду ОСОБА_4 про самовідвід у його відсутності, оскільки слідчий суддя просить розглядати заяву у його відсутності, а також у відсутності обвинуваченого, його захисника та потерпілих, оскільки останні належним чином повідомлені до дату, час та місце судового розгляду, про поважність причин суд не повідомили, тому перешкод для розгляду заяви про самовідвід не вбачається.
Розглянувши заяву про самовідвід, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку, що заява слідчого судді ОСОБА_4 про самовідвід є необґрунтованою і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
29.05.2017 року в провадження Шаргородського районного суду надійшли матеріали кримінальної справи №145/125/16-к (провадження №№1-кс/145/92/2017, 1-кс/145/87/2017, 1-кс/145/85/2017) за заявою обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді Тиврівського районного суду ОСОБА_5 , про самовідвід судді Тиврівського районного суду ОСОБА_6 , про самовідвід судді Тиврівського районного суду ОСОБА_5 (а.с.26 т.ІV).
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 29.05.2017 року судову справу №145/125/16-к (провадження №1-кс/152/63/17) про відвід судді Тиврівського районного суду ОСОБА_5 передано для розгляду судді Шаргородського районного суду ОСОБА_4 , який в зазначеному протоколі вказаний як слідчий суддя (а.с.27 т.ІV).
Проте, судову справу №145/125/16-к (провадження №1-кс/152/65/17) про самовідвід судді Тиврівського районного суду ОСОБА_5 у провадженні про вирішення заяви судді Тиврівського районного суду ОСОБА_6 про самовідвід при вирішенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді цього ж суду ОСОБА_5 передано для розгляду судді Шаргородського районного суду ОСОБА_4 , який в протоколі передачі судової справи вказаний як головуючий суддя (а.с.29 т.ІV).
Згідно з вимогами ст.15 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, колегією суддів, а також за участю присяжних. Суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд. У судах функціонує Єдина судова інформаційна (автоматизована) система. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом.
Місцевий суд складається з суддів місцевого суду, з числа яких призначається голова суду та, у визначених законом випадках, заступник або заступники голови суду (ч.4 ст.21 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).
Частинами першою та другою статті 52 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддею є громадяни України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судоустрою чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.
Частиною першою статті 23 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.
Так, частиною 5 ст.21 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що з числа суддів місцевого загального суду обираються слідчі судді (суддя), які здійснюють повноваження з судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні в порядку, визначеному процесуальним законом.
Слідчий суддя не звільняється від виконання обов`язків судді першої інстанції, проте, здійснення ним повноважень із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні враховується при розподілі судових справ та має пріоритетне значення.
Суддя ОСОБА_4 зарахований до штату Шаргородського районного суду на посаду судді з 30.08.2016 року (а.с.64 т.ІV).
Відповідно до рішення зборів суддів Шаргородського районного суду від 20.01.2017 року суддю ОСОБА_4 обрано ще і слідчим суддею з метою здійснення повноважень з судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, визначеному процесуальним законом (а.с.72, на звороті, т.ІV).
Взагалі, відповідно до рішення зборів суддів Шаргородського районного суду, слідчими суддями обрано троє суддів ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .
При цьому, жоден із суддів Шаргородського районного суду, який виконує також і повноваження слідчого судді, не звільняється від виконання обов`язків судді першої інстанції.
Суддя ОСОБА_4 , відповідно до протоколу передачі справи визначений головуючим суддею, тобто при розподілі кримінальної справи жодних порушень не встановлено.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Частинами 1, 5 статті 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відвід повинен бути вмотивованим.
Виходячи з аналізу наведеного вище законодавства, суд вважає заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід як слідчого судді невмотивованою, оскільки не зазначено жодної підстави, яка вказує на сумніви у його неупередженості у кримінальному провадженні.
Крім того, невмотивовано ствердження про те, що визначення судді ОСОБА_4 для розгляду заяви про самовідвід є незаконним та вказує на незаконний склад суду, оскільки визначення його для розгляду вказаного кримінального провадження відбулося відповідно до вимог ст.15 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та ст.35 КПК України, тобто через автоматизовану систему документообігу суду.
Жодних доказів несанкціонованого доступу чи втручання при розподілі кримінального провадження суддя ОСОБА_4 не навів, у зв`язку із чим суд вважає безпідставним посилання його на практику Європейського суду з прав людини у справах «Сокуренко і Стригун проти України», «Занд проти Австрії», «Посохов проти Росії», «Федотова проти Росії», які регламентують поняття суду «встановленого законом», оскільки його повноваження у цьому кримінальному провадженні визначено відповідно до закону.
Крім того, суд констатує факт, що суддя ОСОБА_4 в заяві про самовідвід не навів жодного доказу на підтвердження того, що вирішення ним заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 впливатиме на судове рішення у кримінальній справі, оскільки ним не приймається рішення по суті кримінального провадження.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.
Оскільки суддя Шаргородського районного суду ОСОБА_4 не навів достатніх підстав для задоволення його заяви у цьому кримінальному провадженні, то заявлений ним самовідвід є невмотивованим, а зазначені у заяві підстави для самовідводу є необґрунтованими, до того ж, не передбачені у ст.ст.75-79 КПК України.
З огляду на викладене, суд вважає, що заява судді Шаргородського районного суду ОСОБА_4 про самовідвід задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.75, 76, 80, 81, 82, 369-372 КПК України,
ухвалив:
У задоволенні заяви про самовідвід судді (слідчого судді) Шаргородського районного суду ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №145/125/16-к (провадження №1-кс/152/65/17) за заявою судді Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 від 27.04.2017 року про самовідвід при розгляді заяви про самовідвід судді Тиврівського районного суду ОСОБА_6 у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.364 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення у справі. Ухвала, яка не може бути оскаржена, в силу вимог ч.5 ст.532 КПК України, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1