Справа № 751/1215/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/495/2017
Категорія - ст.81 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10 березня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, до засудження не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, була засуджена по даній справі 23.09.2013 року Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.199, ч.2 ст.199, ч.1 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі. Згідно ч.4 ст.70 України за сукупністю злочинів шляхом поглинання покарання за вироком Дзержинського районного суду від 19.08.2013 року призначено до відбуття 6 років 6 місяців з конфіскацією майна. Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21.01.16. зараховано строк попереднього ув`язнення з 24.04.2013 року по 29.10.2013 року в строк покарання згідно ч.5 ст.72 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника ЧВК-44 ОСОБА_9 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджена ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила застосувати відносно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 10 березня 2017 року у застосуванні до засудженої ОСОБА_7 умовно - дострокового звільнення згідно ст.81 КК України відмовлено.

В основу свого рішення суд поклав те, що засуджена не довела своє виправлення, застосування відносно неї умовно - дострокового звільнення від відбування покарання буде передчасним, а отже в задоволенні клопотання слід відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженої ОСОБА_7 та звільнити її умовно-достроково від відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що протягом відбування покарання в ЧВК №44 жодних стягнень до ОСОБА_7 не застосовувалось, була влаштована до швейного виробництва з жовтня 2014 року по березень 2015 року і до праці відносилася сумлінно. З квітня 2015 року має низький відсоток виконання завдань і перебуває тривалий час на лікарняному за станом здоров`я. Має ряд тяжких захворювань. У судовому засіданні ОСОБА_7 пояснила, що свою вину у вчиненому злочину повністю визнала, дала належну оцінку, працювала сумлінно до погіршення стану здоров`я. На даний час намагається сумлінно виконувати роботу та поставлені адміністрацією завдання, не дивлячись на поганий стан здоров`я.

Заслухавши доповідача, засуджену та захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора та представника ЧВК-44, які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів особової справи та з характеристики засуджена ОСОБА_7 фактично відбула встановлену частину строку покарання, була працевлаштована на швейному виробництві, протягом відбування покарання характеризувалася негативно, мала стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, ставлення до праці засудженої не є сумлінним.

Хоча вказані стягнення і погашені у встановленому законом порядку, однак негативні характеристики за час відбування покарання, те, що засуджена ОСОБА_7 не проявляє ініціативи у покращенні своїх показників у роботі, не приймає участі у підготовці та проведені культурно-масових заходів, не проявляє себе у соціально-корисній діяльності, гуртках, самодіяльних організаціях засуджених згідно ст.127 КВК України, а також не входить до складу ради колективу засуджених відділення, пристосувалась до умов позбавлення волі, має восьму судимість, раніше звільнялась умовно-достроково, згідно Закону України «Про амністію», до неї застосувався іспитовий строк, але засуджена належних висновків для себе не зробила та знову потрапила до місць позбавлення волі, що в сукупності свідчить про несумлінну поведінку засудженої та перешкоджає застосуванню відносно неї умовно-дострокового звільнення. Враховуючи те, що засуджена неодноразово відбувала покарання за злочини пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин, впевненості в її самокерованій правослухняній поведінці без належного зовнішнього контролю не має.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 з приводу незадовільного стану здоров`я засудженої, оскільки при вирішенні заявленого клопотання, суд врахував стан здоров`я засудженої, однак даний критерій не є визначальним при вирішенні питання про застосування умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст.81 КК України. питання звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою регулюються ст..84 КК України.7

Також, з матеріалів справи вбачається, що стосовно засудженої ОСОБА_7 на засіданні комісії розглядались питання щодо зміни умов тримання засудженої згідно ст.100, 101 КВК України та питання щодо застосування до засудженої умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст..81 КК України. У двох випадках комісія дійшла висновку, що засуджена не стала на шлях виправлення.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання засудженої ОСОБА_7 прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у застосуванні до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання через те, що засуджена своєю поведінкою не довела своє виправлення.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 417, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 10 березня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка відбуває покарання в місцях позбавлення волі з моменту отримання копії рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4