Справа №577/1057/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/134/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 577/1057/17 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2017 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Одеса Миколаївської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки заявлені ризики нічим не підтверджуються, відсутні докази про вчинення ним саме розбійного нападу, зокрема висновок судово-медичної експертизи про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, а також не встановлено конкретну особу, яка їх завдала. Крім того, зазначає, що ОСОБА_10 надавав правдиві показання, має молодий вік, родину, постійне місце проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є інвалідом, у зв`язку з чим отримує грошову допомогу, хворіє на тяжку форму цукрового діабету та потребує систематичного вживання ліків, що буде неможливо в умовах слідчого ізолятора та може призвести до тяжких наслідків для його здоров`я.

13.03.2017 до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим із прокурором Конотопської місцевої прокуратури Сумської області, звернувся слідчий СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 11.03.2017 близько 07-30 години ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, прибули до місця проживання ОСОБА_12 , що розташоване по АДРЕСА_2 та, використовуючи в якості приводу для зустрічі придбання ноутбуку, проникнули до вказаної квартири, де ОСОБА_11 схопив ОСОБА_12 руками за шию та став стискати, застосовуючи тим самим насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, в цей момент ОСОБА_10 також вхопив ОСОБА_12 руками за шию та став стискати, обмежуючи йому можливість дихати. Потім ОСОБА_11 дістав з рюкзака заздалегідь заготовлену для вчинення злочину металеву биту, якою по черзі зі ОСОБА_10 стали наносити удари по голові та верхніх кінцівках ОСОБА_12 . Після цього ОСОБА_10 схопив зі столу в залі ноутбук та разом зі ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зникли.

11.03.2017 до ЄРДР за № 0000351 були внесені відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

11.03.2017 о 13-37 годині ОСОБА_10 був затриманий і в цей же день о 14-01 годині йому було вручено повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12-ти років та існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити новий злочин, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.03.2017 до ОСОБА_10 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12-ти років, і існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити новий злочин, що свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам шляхом застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи захисника ОСОБА_9 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, розглянувши клопотання слідчого та застосувавши до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшла висновку про необхідність застосування до останнього саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ч.1 ст.176 КПК України.

При вирішенні цього питання слідчий суддя дотрималася вимог ст.ст.176, 177, 178, 183 і 194 КПК України, з`ясувала і дослідила всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, існування встановлених у ст.177 КПК України ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_10 , на переконання колегії суддів, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за який законом передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 12-ти років, існують реальні ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити новий злочин, що і свідчить про недостатність застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризикам.

Наявність обґрунтованої підозри відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України підтверджується протоколом допиту потерпілого, який надав показання про те, що під час перебування у його квартирі ОСОБА_10 разом із своїм братом нанесли йому численну кількість ударів резиновою палицею із металевим стержнем, а також ногами та руками по різним частинам тіла: голові, спині, ключиці, руках, від яких він періодично втрачав свідомість, після чого вони забрали належний йому ноутбук.

Будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадженні відсутні.

Крім того, при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_10 колегія суддів керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України), який в своїх рішеннях у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. (п.175) та у справі «Луканов проти Болгарії» (1997 р.) зазначив, що слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, незважаючи на те, що на даній стадії кримінального провадження, тобто на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази, які свідчать про наявність обставин, зазначених в ч.1 ст.194 КПК України, але в той же час цей слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення злочину та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення, а тому ті обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, зокрема щодо обсягу та оцінки доказів вчинення ОСОБА_10 саме розбійного нападу, до уваги братися не можуть

Про існування підстав для застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді триманні під вартою вказує і те, що він раніше не судимий та підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Що стосується доводів захисника відносно недоведеності обставин, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують заявлені ризики, то колегія суддів також не може взяти їх до уваги, оскільки ОСОБА_10 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити новий злочин.

Реальна наявність вказаних ризиків об`єктивно підтверджується також тим, що ОСОБА_10 є мешканцем іншої області, злочин вчинив із рідним братом, з яким проживає за однією адресою, обізнаний про місце проживання потерпілого, злочин був вчинений із застосуванням насильства, підозрюваний втік з місця вчинення злочину та намагався виїхати за межі міста, а також вчиняв дії направлені на приховування та знищення слідів злочину.

Крім того, колегія суддів також враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду.

Вказані в апеляційній скарзі обставини як те, що ОСОБА_10 надавав правдиві показання, має молодий вік, родину, постійне місце проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є інвалідом, у зв`язку з чим отримує грошову допомогу, хоча і знайшли своє часткове підтвердження в судовому засіданні, але не є тими безумовними і беззаперечними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування тримання під вартою.

Є необґрунтованими і доводи захисника про стан здоров`я ОСОБА_10 , оскільки, незважаючи на наявність у обвинуваченого певного захворювання, в матеріалах кримінального провадження відсутні відповідні медичні висновки про перешкоджання даної хвороби перебуванню його під вартою в умовах слідчого ізолятора.

На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2017 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4