АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/487/17 Справа № 711/4415/17 Категорія: ст.206 КПК України Головуючий по І інстанції: ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого-судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

скаржника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 13.06.2017 року відносно ОСОБА_8 , якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_8 , поданого в порядку ст.206 КПК України на незаконне тримання його під вартою та звільнення з під-варти,

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_8 в порядку ст.206 КПК України, звернувся до місцевого суду зі скаргою на незаконне тримання його під вартою та звільнення з під-варти. В обґрунтування скарги вказував, що підставою для звернення його до суду є відсутність законного рішення щодо обрання відносно нього запобіжного заходу.

Також вказував, що на розгляді Тальнівського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню його у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, п.2 ч.2 ст.115 КК України. Вказане кримінальне провадження перебувало на розгляді Звенигородського районного суду Черкаської області, Ватутінського міського суду Черкаської області, Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, три рази перебувало на розгляді Апеляційного суду Черкаської області та Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

На думку апелянта, на даний час він утримується під вартою незаконно, оскільки строк обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчився 26.12.2010 року, а кримінальна справа відносно нього надійшла до суду лише 28.12.2010 року, тобто через день після закінчення строку тримання під вартою. В період з 26.12.2010 року по 28.12.2010 року належним чином запобіжний захід відносно нього у вигляді тримання під вартою продовжений не був і не був вибраний інший запобіжний захід у відповідності до вимог ст.165-3 КПК України (1960 року).

Вважає що його перебування під вартою з 26.12.2010 року по даний час є незаконним, як і всі наступні рішення судів стосовно запобіжного заходу є незаконними, оскільки вони залишали без змін не існуючий запобіжний захід. А тому, на підставі відсутності законного та обґрунтованого судового рішення про обрання йому міри запобіжного заходу на забезпечення Конституційних та основоположних прав людини на свободу, просив звільнити його з під варти в залі суду.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 13.06.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_8 , поданого в порядку ст.206 КПК України на незаконне тримання його під вартою та звільнення з під-варти. В обґрунтування свого рішення слідчий суддя послався на те, що відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Відповідно до ст.3 вищевказаного Закону підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою. Статтею 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України. Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_8 , якому ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 11.11.2015 року міру запобіжного заходу залишено попередню - тримання під вартою, на даний час перебуває в Черкаському СІЗО на законних на те підставах.

Крім того, питання щодо незаконного утримання ОСОБА_8 під вартою та звільнення його з-під варти, вже неодноразово розглядалося Тальнівським районним судом Черкаської області, а саме в судовому засіданні 12.04.2016 року та 12.04.2017 року. Незаконність перебування під вартою обґрунтовувалася тим, що визначений апеляційним судом строк закінчився 27.12.2010 року, а справа надійшла до суду 28.12.2010 року, тобто тими ж обставинами на які ОСОБА_8 посилається і на теперішній час.

Як вбачається з вищезгаданих ухвал Тальнівського районного суду Черкаської області від 12.04.2016 року та 12.04.2017 року, питання про звільнення з-під варти ОСОБА_8 вирішувалося Смілянським міськрайонним судом Черкаської області 24.07.2012 року та 04.01.2013 року. В задоволенні клопотання було відмовлено, запобіжний захід ОСОБА_8 залишено попередній - тримання під вартою. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 19.02.2013 року запобіжний захід ОСОБА_8 тримання під вартою залишено без змін. В апеляційних та касаційних скаргах захисниками ОСОБА_8 порушувалося питання про незаконне утримання під вартою ОСОБА_8 , однак ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.06.2015 року та ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 11.11.2015 року міру запобіжного заходу не було змінено та підсудного не було звільнено з під варти. В своєму клопотанні нових обставин для його звільнення з-під варти ОСОБА_8 не навів. За таких підстав клопотання ОСОБА_8 , подане в порядку ст.206 КПК України, на незаконне тримання його під вартою не підлягає до задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.06.2017 року скаржник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищезазначену ухвалу слідчого судді від 13.06.2017 року та постановити нову ухвалу, якою встановити факт порушення його права на свободу в частині відсутності законного рішення про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_8 посилається на те, що при винесенні ухвали місцевого суду від 13.06.2017 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_8 , поданого в порядку ст.206 КПК України на незаконне тримання його під вартою та звільнення з під-варти, на думку апелянта, слідчим суддею місцевого суду було допущено істотне порушення вимог процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. По суті апеляційної скарги зазначає наступне: 28.07.2010 року ОСОБА_8 було затримано за підозрою у вчиненні злочину; 31.07.2010 року постановою судді Звенигородського районного суду обрано міру запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, строком на 2 місяці; 28.09.2010 року постановою судді Звенигородського районного суду продовжено строк тримання під вартою до чотирьох місяців; 26.11.2010 року постановою апеляційного суду Черкаської області (№4-72/10), ОСОБА_8 було продовжено термін тримання під вартою, до чотирьох місяців 28 днів, тобто до 27 грудня 2010 року (т.4 а.с.11). Відповідно до вказаної постанови строк тримання під вартою ОСОБА_8 закінчувався в 24.00 години 26 грудня 2010 року.

В подальшому вказана кримінальна справа надійшла до Звенигородського районного суду Черкаської області 28.12.2010 року (а.с.67, т.4). Таким чином, на думку апелянта, тримання його під вартою з 27.12.2010 року по 28.12.2010 року є незаконним і лише 26.01.2011 року при попередньому розгляді справи, місцевим судом було визначено, що запобіжний захід - тримання під вартою необхідно залишити попередній, але, на думку апелянта і це рішення було незаконним, оскільки дія запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчилась 26 грудня 2010 року о 24.00 годині і дія цього запобіжного заходу продовжена не була. Відповідно і всі подальші рішення різних судів і різних інстанцій, на думку апелянта, в частині залишення без зміни йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою теж є незаконні.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думку апелянта ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 щодо необхідності задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_8 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ст.237 КПК України (в редакції закону 1960 року) при попередньому розгляді справи, що надійшла від прокурора, суддя з`ясовує щодо кожного з обвинувачених питання про те, чи немає підстав для зміни, скасування або обрання запобіжного заходу.

Колегія суддів апеляційного суду вважає вірним рішення місцевого суду, оскільки в редакції закону 1960 року не було обов`язку судді в разі надходження кримінальної справи до суду відразу ж продовжувати запобіжний захід, а можливо було вирішити це питання при попередньому розгляді кримінальної справи, що і зробив в даному випадку суддя місцевого суду.

У зв`язку з цим всі послідуючі рішення судів всіх інстанцій (ухвал Тальнівського районного суду Черкаської області від 12.04.2016 року, 12.04.2017 року, ухвал Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24.07.2012 року, 04.01.2013 року, а також ухвал апеляційного суду Черкаської області від 19.02.2013 року та ухвали апеляційного суду Черкаської області від 11.11.2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.06.2015 року) про залишення відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законними.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду, вважає, що місцевий суд прийшов до правильного висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_8 , поданого в порядку ст.206 КПК України на незаконне тримання ОСОБА_8 під вартою та його звільнення з під-варти, з чим також повністю погоджується колегія суддів апеляційного суду.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_8 , поданого в порядку ст.206 КПК України на незаконне тримання його під вартою та звільнення його з під-варти, є законною та обґрунтованою, оскільки, відповідно до ч.2 ст.206 КПК України, слідчий суддя, дала вірну юридичну оцінку тому факту, що ОСОБА_8 позбавлений свободи на законних підставах, з чим також повністю погоджується колегія суддів апеляційного суду, а тому ця ухвала місцевого суду повинна залишатись в законній силі.

Керуючись ст.ст. 206, п.4 ст.237, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 13.06.2017 року відносно ОСОБА_8 , якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_8 , поданого в порядку ст.206 КПК України на незаконне тримання особи під вартою та звільнення з під-варти залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :