АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1276/17 Справа № 203/1218/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши 22 червня 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000285 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

- 16.07.2014 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В апеляції :
Обвинувачений просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що вказаний вирок є незаконним, так як і на стадії досудового слідства так і в суді першої інстанції він свою вину признав повністю та щиро розкаявся.

Вироком суду, ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів вирішено судом відповідно до вимог закону.

Цим вироком ОСОБА_7 , визнано винним за ч.2 ст.186 КК України та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

ОСОБА_7 13.01.2017 року приблизно о 23-20 год. знаходячись в м. Дніпрі по пр. Д.Яворницького неподалік будинку №108, де побачив ОСОБА_8 у якої на правому плечі знаходилась сумка чорного кольору і в цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що його протиправні дії мають відкритий для потерпілої характер, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, рукою, шляхом ривка вихватив з правого плеча ОСОБА_8 сумку чорного кольору в якій знаходився мобільний телефон марки «Нокіа XL-DS» помаранчевого кольору, вартістю 1350грн., а також 400 грн., що знаходились в гаманці, і паспорт громадянки України виданий на ім`я ОСОБА_8 і з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_8 збиток на загальну суму 1750 грн.

Заслухавши обвинуваченого, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, зазначав, що він хворіє, просив скаргу задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, в зв`язку з чим, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого, на чому ні сторона обвинувачення, ні обвинувачений ОСОБА_7 не наполягали.

Оскільки суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження у порядку положень ч.3 ст. 349 КПК України, та висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186 КК України, в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 для пом`якшення йому покарання з застосуванням до нього вимог ст. 69 КК України, колегія суддів, вважає необгрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Матеріалами справи підтверджено, що призначений судом обвинуваченому ОСОБА_7 вид і розмір покарання є мінімальним, встановленим санкцією ч. 2 ст. 186 КК України та в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні такої міри і розміру покарання суд, як вбачається з вироку, врахував ступень тяжкості скоєного злочину і особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий. До пом`якшуючих обставин, суд відніс щире каяття обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Посилання обвинуваченого на те, що він свою провину визнав в повному обсязі та щиро розкаявся, судом першої інстанції вже було віднесено до обставин, що пом`якшують покарання, а інших обставин не виявлено.

Скарги обвинуваченого на поганий стан здоров`я, само по собі не є підставою для пом`якшення покарання.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. ст. 69 КК України, колегія суддів не вбачає.

На переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_7 при зазначеному є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_9 покарання, з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, оскільки судом призначено покарання є мінімальним, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали, а засудженому який тримається під вартою в той самий строк з дня отримання ним її копії.

Судді:
_______________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

22 червня 2017 року