АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві з застосуванням відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 квітня 2017 року включно з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 32 000 грн., відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя оцінив в сукупності тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, у зв`язку з чим дійшов висновку про наявність підстав для застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскілки жодний з інших більш м`яких запобіжний заходів не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти наявним ризикам.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, або зменшити йому розмір застави до п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 8000 грн. Так, апелянт посилається на відсутність обґрунтованої підозри та не доведеність слідчим існування заявлених ризиків. Дані обставини, на думку захисника, залишилися поза увагою слідчого судді. Крім того, апелянт вважає, що слідчий суддя не оцінив належним чином і дані про особу підозрюваного, зокрема наявність постійного місця проживання, матері пенсіонерки, яка перебуває у нього на утриманні, що вказує на міцні соціальні зв`язки, а також тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Також, не погоджується апелянт і з визначеним слідчим суддею розміром застави вважаючи чого непомірно великим.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчим суддею вказаних вимог закону дотримано та обґрунтовано прийнято рішення про необхідність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, під час розгляду клопотання, слідчим суддею, на підставі наданих йому матеріалів, встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінуються останньому органом досудового розслідування і наявність заявлених слідчим ризиків у його поведінці.

Також, у відповідності з вимогами чинного законодавства, слідчим суддею були враховані і дані про особу підозрюваного.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та надані матеріали, врахувавши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, розмір покарання, який загрожує останньому у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи, а також дані, про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, характер соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання та спосіб життя взагалі, а саме, те, що він має не зняту і непогашену судимість, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку з приводу того, що запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуального поведінку підозрюваного можливо застосувавши відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та з огляду на вимоги ст. 183 КПК України визначив заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Визначений судом першої інстанції розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, майновий стан підозрюваного, а тому правильно визначив ОСОБА_7 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу відсутності обґрунтованої підозри не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. На думку колегії суддів, такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Що стосується посилань захисника на те, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження існування заявлених ризиків, то вони спростовуються доводами клопотання слдічого та доданими до нього матеріалами, які містять достатньо даних, які дають підстави вважати, що вказані слідчим ризики є реальними і, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не в змозі їм запобігти, що виправдовує обмеження права підозрюваного на свободу.

Ті дані про особу підозрюваного, на якій в своїй апеляційній скарзі посилається захисник не зменшують наявних ризиків, а тому не можуть бути підстави для зміни останньому запобіжного заходу. Крім того, захисник, вказуючи що у підозрюваного на утриманні перебуває матір пенсіонерка, не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів.

Таким чином, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим подана апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 квітня 2017 року включно з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 32 000 грн., відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1100/2017 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9 . Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1