УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/1008/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2017 року
Апеляційний суд Житомирської області в складі:
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.01.2017 року,
прокурора ОСОБА_8 ,
ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.01.2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Своє рішення суд мотивував тим, що під час досудового слідства існують ризики, які передбачені у п. п. 1,3,4,5 ст. 177 КПК України і в обгрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність забезпечення підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.01.2017 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновок суду І інстанції про наявність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою являється необгрунтованим.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий заперечив проти задоволення апеляційної скарги, думку адвоката, котра підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 29.11.2016 р. приблизно о 15.30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на території Житомирського агротехнічного коледжу, розташованого в м. Житомир по вул. Покровська, 96 помітив підсобне приміщення. В цей час день місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться у зазначеному вище підсобному приміщенні. У подальшому, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, дочекавшись моменту, доки поблизу підсобного приміщення Житомирського агротехнічного коледжу не буде сторонніх осіб, після чого упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вікна проник всередину зазначеного вище підсобного приміщення, звідки таємно викрав майно, яке перебуває на балансі Житомирського агротехнічного коледжу та розміщувалося в підсобному приміщенні, а саме бензинову газонокосарку марки «Карпати» модель БГ-3400, вартістю 3600 грн., яка належить Житомирському агротехнічного коледжу, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму. Після цього ОСОБА_7 , зберігаючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, розпорядившись майном в подальшому на власний розсуд.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вище вимоги закону суддею місцевого суду дотримані.
Обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд першої інстанції врахував вагомість наявних в матеріалах кримінального провадження доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Слідчий суддя обґрунтовано у відповідності з вимогами кримінального процесуального Закону, при прийнятті оскаржуваного рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
Доводи в апеляційній скарзі, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки в ній відсутні підстави для застосування такого запобіжного заходу як взяття під варту, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Таким чином, суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 176,177, 178, 183, 193, 194, 197 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу, який не має місця постійного проживання, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов вірного висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вище наведені обставини в своїй сукупності виключають застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни з мотивів викладених в апеляційній скарзі відсутні.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 422 КПК України,
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.01.2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: