13.03.2017 Справа № 380/428/17
Провадження по справі № 1-кс/380/26/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2017 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
Начальник СВ Тетіївського ВП Сквирського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на квартиру з житловою площею 92,2 кв м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності.
Прокурор клопотання начальника слідчого відділення Тетіївського ВП підтримала, просить його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 з клопотанням не погоджуються.
Розглянувши дане клопотання, заслухавши пояснення ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_3 , вважаю, що клопотання не обґрунтоване та не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У вчиненні даного злочину підозрюється ОСОБА_5 , якого 20.02.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.
В клопотанні начальник СВ Тетіївського ВП просить накласти арешт на квартиру з житловою площею 92,2 кв м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №82057128 вбачається, що ОСОБА_5 має на праві приватної спільної часткової власності 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст.ст. 94,132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися в клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Таким чином, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши пояснення підозрюваного, думку прокурора, вважаю, що дане клопотання є необґрунтованим, зокрема, начальник СВ в клопотанні просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 , а згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №82057128 встановлено, що ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належить лише 1/3 частина квартири АДРЕСА_4 . Крім того, враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
На підставі вищевикладеного, вважаю, що в задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.131-132, 170-173,309 КПК України,
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання начальника СВ Тетіївського ВП Сквирського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_4 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1 .