Провадження № 1кп/201/610/2016
УХВАЛА
13 квітня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003061 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 345 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпілі ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно обвинувального акту злочини вчинено відносно потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із застосуванням зброї, що потягло за собою спричинення тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості.

Відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в зв`язку з наявністю двох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливість продовження вчинення злочинних діянь та намагання переховатись від суду.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку Голови правління громадської організації «Правова опора» ОСОБА_9 та Голови правління громадської організації «Дніпропетровська правозахисна група» ОСОБА_10 , оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим, а запобіжний захід у вигляді особистої поруки здатен нівелювати встановлені судом ризики.

Водночас судом, на виконання вимог ст. 331 КПК України постановлено питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого.

Обвинувачений заперечував проти продовження тримання його під вартою та просив суд змінити запобіжний захід на більш м`який, так як висунуте йому обвинувачення явно не обґрунтоване.

Потерпілі, представник потерпілих та прокурор заперечували проти задоволення клопотання захисника та росили продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого посилаючись на те, що останній є суспільно небезпечною особою і ризики, які були при обранні та продовження запобіжного заходу не зменшились.

Вирішуючи клопотання захисника та питання про доцільність тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме: соціальні зв`язки обвинуваченого, який має зареєстроване місця проживання, де проживає разом з матір`ю пенсіонеркою, те що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його вік та стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи, обставини злочину в яких він обвинувачується, які вчинені в незначний проміжок часу із застосуванням зброї та відносяться до тяжких злочинів, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений, розуміючи тяжкість можливого покарання, може спробувати ухилитись від суду а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про суспільну небезпеку обвинуваченого, а в сукупності з наявністю підозри у вчиненні тяжкого злочину є підставою для обрання йому запобіжного заходу.

Водночас ризик заявлений прокурором у вигляді можливого впливу на свідків жодним чином не доведений.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, керуючись вимогами ст. 194 КПК України суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам встановленим в судовому засіданні, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Суд вважає, що громадяни ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заслуговують на довіру, однак, як встановлено вище обвинувачений становить небезпеку для оточуючих, а ст. 194 КПК України не містить обов`язків, які могли б реально усунути цю небезпечність, а отже особиста порука до осіб, які становлять суспільну небезпеку не може бути застосована, в незалежності від рівня довіри до осіб, які готові взяти на поруки обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити, а обвинуваченому продовжити строки тримання його під вартою в межах визначених КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 183 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 11 червня 2017 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1