Провадження № 1-кп/161/50/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 02 березня 2017 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцька кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004018 від 01.09.2016 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-09.12.2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин, 27.02.2017 року звільнений по відбуттю призначеного покарання.

-за ст. 389 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , засуджений вироком Луцького міськрайонного суду від 09.12.2015 року та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та з 26.02.2016 року поставлений на облік в Луцький MB КВІ УДПтС України у Волинській області, при цьому, будучи належним чином письмово ознайомленим з умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також про передбачену ст.389 ч.2 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, про що в останнього було відібрано підписку. Обвинувачений ОСОБА_4 будучи 26.02.2016 року направленим до КП «Парки та сквери м. Луцька», що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Рівненська, 119 Волинської області, та будучи зобов`язаним приступити до виконання громадських робіт з 01.03.2016 року, умисно, з метою ухилення від призначеного вищевказаним вироком покарання у вигляді громадських робіт, в період часу з 01.03.2016 року по 24.07.2016 року та з 03.08.2016 року по 06.10.2016 року не з`являвся без поважних причин до КП «Парки та сквери м. Луцька» для відпрацювання громадських робіт, чим злісно ухилився від виконання громадських робіт. Таким чином, незважаючи на винесенні письмові попередження, обвинувачений ОСОБА_4 злісно ухилився від виконання громадських робіт, чим порушив встановлені ст.ст.37 та 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, обов`язки, а саме порушував порядок та умови відбування покарання та не вийшов більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений злочин. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом ухвалено не досліджувати інші докази по даному кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведено вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України.

Таким чином суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, вчинив злочин передбачений ст. 389 ч.2 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, всі обставини справи, пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, а також дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його відповідальність, суд не вбачає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, однак, свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання за яким характеризується із задовільної сторони, повністю відбув призначене судом покарання у вигляді громадських робіт, тому, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання йому слід призначити в межах санкції ст.389 ч.2 КК України у виді обмеження волі та на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, із встановленням іспитового строку, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.389 ч.2 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: