Справа № 135/547/17
Провадження № 1-кп/135/76/17
ВИРОК
іменем України

18.05.2017 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого
та цивільного відповідача ОСОБА_4 ,
потерпілих: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , діючої у своїх інтересах
та в інтересах потерпілих:
ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ,
за довіреністю,
розглянувши у відкритому судовому засіданн, у залі суду, у м. Ладижин Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2015року за №0000860, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бар Вінницької обл., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У період з листопада по грудень 2015 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, умисно, шляхом обману заволоділи чужим майном, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_11 для реалізації своїх злочинних намірів, прагнучи швидкого особистого збагачення шляхом заволодіння чужим майном шляхом обману, для досягнення більш ефективних результатів та маскування своєї злочинної діяльності, запропонував долучитися до вчинення злочину ОСОБА_4 , який погодився на дану пропозицію.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_11 розробив план злочинної діяльності, що полягав у здійсненні телефонних дзвінків на стаціонарні номери телефонів мешканців міста Гайсина та Гайсинського району у нічну пору доби для повідомлення завідомо неправдивих відомостей про затримання правоохоронними органами за скоєння злочинів та інших правопорушень їхніх близьких родичів та шляхом введення в оману заволодівати грошовими коштами потерпілих за, начебто, уникнення від встановленої законом відповідальності їх близьких родичів.

Згідно розподілу ролей, ОСОБА_4 мав здійснювати телефонні дзвінки до жителів міста Гайсина та Гайсинського району, представлятися потерпілим їх близьким родичем та доводити до них неправдиву інформацію про затримання правоохоронними органами за скоєння злочинів та інших правопорушень. ОСОБА_11 , у свою чергу, під час телефонної розмови з потерпілим мав переставлятися працівником правоохоронного органу та доводити до них неправдиву інформацію про необхідність передачі йому грошових коштів за, начебто, уникнення від встановленої законом відповідальності їх близьких родичів.

Вступивши в попередню змову з ОСОБА_4 та отримавши згоду останнього на вчинення вищевказаних дій, ОСОБА_11 для вчинення злочину заздалегідь придбав ряд засобів зв`язку мобільних телефонів та сім- карти оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», які планував часто змінювати для маскування своєї злочинної діяльності.

Перебуваючи за невстановленими адресами, ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , використовуючи заздалегідь придбані засоби зв`язку (мобільні телефони), сім-картки оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», у нічний час здійснювали телефонні дзвінки на стаціонарні номери телефонів жителів м. Гайсина та Гайсинського району, і, видаючи себе за члена сім`ї чи іншого близького родича, повідомляли завідомо неправдиву інформацію про їх затримання за вчинення правопорушення.

Впевнившись, що особи, до яких вони телефонували сприймали таку інформацію як правдиву, повідомляли, що передають слухавку працівнику правоохоронного органу. Після цього, ОСОБА_11 , представляючись працівником поліції, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , пропонував за непритягнення до відповідальності затриманих членів сім`ї чи родичів, передати йому кошти.

Будучи введеними в оману та впевненими у вигідності передачі коштів внаслідок сприйняття як правдивих відомостей про затримання членів сім`ї чи інших близьких родичів, потерпілі погоджувалися на висунуті ОСОБА_11 та ОСОБА_4 пропозиції.

Отримавши згоду таких осіб про передачу коштів, ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , дізнавалися про адресу їх проживання і повідомляли, що кошти чи цінності повинні бути передані особі, яка незабаром приїде в обумовленому ними місці.

Особи, введені в оману ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , в обумовленому ними місці у м. Гайсині та Гайсинському районі передавали вказані їм суми коштів водіям служб таксі, які діяли за замовленням ОСОБА_11 та ОСОБА_4 .

Виконуючи замовлення ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , водії служб таксі через розміщені в м. Гайсині термінали ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» перераховували кошти в національній валюті на вказані ОСОБА_11 та ОСОБА_4 карткові рахунки, а кошти в іноземній валюті залишали в обумовленому ОСОБА_11 та ОСОБА_4 місці, після чого останні отримували їх та розпоряджалися ними на власний розсуд.

Діючи у такий спосіб, ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , у період з листопада по грудень 2015 року, умисно, з корисливих мотивів, у м. Гайсині та Гайсинському районі заволоділи шляхом обману чужим майном, а саме:

- 12.11.2015 коштами ОСОБА_5 в сумі 600 грн.;

- 15.11.2015 коштами ОСОБА_13 в сумі 10 000 грн.;

- 17.11.2015 коштами ОСОБА_6 в сумі 1 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу валют НБУ становить 23 200 грн.;

- 03.12.2015 коштами ОСОБА_9 , в сумі 2 500 грн.;

- 07.12.2015 коштами ОСОБА_14 в сумі 1 900 доларів США, що відповідно до офіційного курсу валют НБУ становить 44 916 грн.;

- 11.12.2015 коштами ОСОБА_10 в сумі 1 500 євро, що відповідно до офіційного курсу валют НБУ становить 38 355 грн.;

- 16.12.2015 коштами ОСОБА_7 в сумі 5 000 грн..

А всього ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, шляхом обману заволоділи чужим майном на загальну суму 124 571 грн., якими розпорядилися на власний розсуд.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних злочинів середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно із ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п.п 2 і 3 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

06 лютого 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 , з одного боку, та ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , з іншого боку, на підставі статей 468-471, 473 КПК України, без примусу, обману, погроз, насильства, і без надання сторонами цієї угоди не виконуваних обіцянок, було укладено угоду про примирення у даному кримінальному провадженні, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої: потерпілі та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України; обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні; добровільно відшкодував потерпілим спричинену шкоду, у зв`язку з чим потерпілі претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають; сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинений злочин у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом; наслідки невиконання угоди.

Також судом з`ясовано, що потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 цілком розуміють наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Встановлено, що угода про примирення може бути затверджена судом, оскільки умови угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, та особі обвинуваченого, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КПК України, як шахрайство, повторне, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Оскільки обвинуваченим ОСОБА_15 було відшкодовано потерпілим спричинену шкоду і потерпілі не мають ніяких претензій матеріального та морального характеру, то цивільний позов слід залишити без розгляду.
Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного раніше відносно ОСОБА_4 , закінчився. Обирати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 з власної ініціативи у суду немає підстав.

Суд не приймає до уваги заперечення прокурора проти затвердження угоди, оскільки вони за своїм змістом є абстрактними та не ґрунтуються на вимогам Закону. Це видно із вимог кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Оскільки прокурор не послався на жодну із вище перерахованих підстав, то суд не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора та для відмови у затвердженні угоди про примирення.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373- 376, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 06.02.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 , з одного боку, та ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 1700грн.

Міру запобіжного заходу не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя