Провадження № 1-кп/734/44/17
Справа № 734/2959/16-к
В И Р О К
іменем України
09 лютого 2017 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець кримінальне провадження за № 0000505 від 27.05.2016 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Волевачі Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.06.1997 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 81, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. ст. 42, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, штраф у розмірі 1000 гривень;

- 07.02.2000 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 81, ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 141, ст. ст. 44, 42, 43 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з місць позбавлення волі 20.08.2003 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 7 днів;

- 18.07.2008 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 30.10.2009 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 13.11.2013 року умовно-достроково на 9 місяців 14 днів;

- 07.04.2014 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 31.12.2015 року згідно ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 23.12.2015 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 5 днів, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 27.05.2016 близько 14.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в с. Волевачі пров. Центральний Козелецького району Чернігівської області, неподалік будівлі № 3, під час сварки та штовханини з ОСОБА_5 з корисливих мотивів, відкрито, повторно викрав з нагрудної кишені сорочки ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 175 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену суму.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Наприкінці червня 2016 року близько 10.00 години ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю господарів будинку, з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав бувший у користуванні мобільний телефон «Fly FF178» вартістю 400 гривень зі стартовим пакетом мобільного оператора «Лайфселл» вартістю 25 гривень, на рахунку якого було 10 гривень, який знаходився на холодильнику в кухонній кімнаті вказаного будинку, а також бувший у користуванні мобільний телефон «Nokia» 1100 вартістю 100 гривень, який знаходився біля дзеркала у веранді будинку, що належать ОСОБА_6 , чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 535 гривень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

06 липня 2016 року близько 08.00 години ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою вживання спиртних напоїв прийшов до будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_7 . Знаходячись у веранді вказаного будинку ОСОБА_3 помітив бувший у користуванні велосипед «Мінськ». В цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення велосипеду. З метою доведення свого злочинного наміру до кінця, переконавшись, що господар будинку ОСОБА_7 знаходиться в іншій кімнаті та спить, таємно, з корисливих мотивів, повторно викрав з веранди вищевказаного будинку бувший у користуванні велосипед «Мінськ», що належить ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 1300 гривень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

14 липня 2016 року в денний час, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 , скориставшись відсутністю господині будинку, таємно, з корисливих мотивів, повторно викрав з кімнати вищевказаного будинку бувший у користуванні мобільний телефон «Nokia 1280» вартістю 226,67 гривень зі стартовим пакетом мобільного оператора «МТС» вартістю 20 гривень на рахунку якого було 30 гривень, що належить ОСОБА_9 , чим заподіяв останній матеріальної шкоди на загальну суму 276,67 гривень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

25 липня 2016 року близько 03.00 години ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку АДРЕСА_4 , в якому проживає ОСОБА_10 , до якого потрапив з метою спільного вживання спиртних напоїв, помітив на ліжку поряд з власником будинку мобільний телефон «Самсунг Дуос» моделі GT-E 1202i (SEK). В цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення телефону. З метою доведення свого злочинного наміру до кінця, ОСОБА_3 усвідомлюючи що діє таємно, з корисливих мотивів, повторно викрав бувший у користуванні мобільний телефон «Самсунг Дуос» моделі GT-E 1202i (SEK) з мережевим зарядним пристроєм до нього вартістю 350 гривень зі стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 гривень на рахунку якого знаходилося 5 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_10 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на загальну суму 375 гривень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

29 липня 2016 року близько 18.00 години ОСОБА_3 прийшов до будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає його знайомий ОСОБА_11 . Після розпиття спиртних напоїв, скориставшись тим, що власник будинку та невстановлена органами досудового слідства особа, яка на той час також перебувала у вказаному будинку, заснули, ОСОБА_3 усвідомлюючи що його ніхто не бачить, таємно, з корисливих мотивів, повторно викрав бувший у користуванні мобільний телефон «Nokia 105» вартістю 256,67 гривень зі стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 гривень на рахунку якого грошові кошти були відсутні та зарядний пристрій до вказаного телефону, вартістю 20 грн., що належать ОСОБА_11 , які знаходилися на шафі у кімнаті вказаного будинку, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 296,67 гривень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

06 серпня 2016 року о 18.45 годині, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку АДРЕСА_5 , в якому проживає ОСОБА_12 , скориставшись тим, що господар знаходиться в другій кімнаті будинку, таємно, з корисливих мотивів, повторно викрав на скрині в першій кімнаті вказаного будинку бувший у використанні мобільний телефон «Nokia» модель 2330с-2 вартістю 230 гривень зі стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень на рахунку якого було 1,5 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 256,5 гривень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

10 серпня 2016 року в денний час, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_13 , виявив бувший у користуванні велосипед «Мінськ», який знаходився в сінях вказаного будинку. Помітивши вказаний велосипед «Мінськ», що належить ОСОБА_14 , який на той час перебував у вказаному будинку, ОСОБА_3 таємно, з корисливих мотивів, повторно викрав бувший у користуванні дорожній велосипед торгової марки «Мінськ» з закритим типом рами вартістю 812,5 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на зазначену суму.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

13 серпня 2016 року близько 14.00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку АДРЕСА_7 , в якому проживає ОСОБА_15 , скориставшись тим, що його дії ніхто не бачить, таємно, з корисливих мотивів, повторно викрав бувший у використанні мобільний телефон «Nokia» модель 105 вартістю 300 гривень зі стартовим пакетом мобільного оператора «Лайфселл» вартістю 25 гривень на рахунку якого не було грошових коштів, який знаходився на столі в кімнаті вказаного будинку, чим завдав потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 325 гривень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і дав суду покази, які за змістом не мають розбіжностей з вищевикладеним та за змістом обвинувального акту.

Щиро розкаявся у вчиненому.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Тому суд обмежився дослідженням фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та дійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням зазначених обставин, особи обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, суд вважає, виправлення та перевиховання ОСОБА_3 , можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі та в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, згідно вимог ст. 70 КК України остаточно призначивши покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Одночасно суд враховує, що вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.04.2014 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці.

Ухвалою Балаклійського районнного суду Харківської області від 23.12.2015 року ОСОБА_3 умовно-достроково звільнено від відбування покарання на невідбутий строк 6 місяців 5 днів.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, до повного відбуття покарання, призначеного йому вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.04.2014 року.

Згідно ч. 4 ст. 81 КК України при вчиненні особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до положення п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 року з наступними змінами - при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і визначити їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком слід вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково.

Беручи до уваги вище викладене, суд дійшов до висновку про доцільність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 71 КК України, тобто до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.04.2014 року.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, відповідно в сумі 3078 гривень 60 копійок.

Суд вважає доцільним застосувати до обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжний захід - тримання під вартою, оскільки застосований більш м`який захід особисте зобов`язання може не забезпечити запобігання ризику ухилення обвинуваченого від виконання рішення суду, оскільки останньому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі та існує ризик вчинення обвинуваченим нового правопорушення, оскільки обвинувачений вчинив новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керується правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю вказаних злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 07.04.2014 року у вигляді 3 (трьох) місяців позбавлення волі та остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту взяття його під варту, а саме з 09.02.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, відповідно в сумі 3078 (три тисячі сімдесят вісім) гривень 60 копійок.

Речові докази:

- велосипед «Мінськ» з рамою чоловічого типу земельного кольору повернути за належністю ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон марки «Nokia», модель 1280 з сім-картою мобільного оператора «МТС» повернути за належністю ОСОБА_9 ;

- мобільний телефон «Самсунг Дуос» моделі GT-E 1202i (SEK), IMEI: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 повернути за належністю ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон марки «Nokia», модель 105 із зарядним пристроєм та сім-картою мобільного оператора «Київстар» повернути за належністю ОСОБА_11 ;

- мобільний телефон марки «Nokia», модель 2330с-2, IMEI: НОМЕР_3 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар», номер НОМЕР_4 , на рахунку якого знаходиться 1,5 гривень повернути за належністю ОСОБА_15 ;

- велосипед «Мінськ» червоного кольору з рамою чоловічого типу повернути за належністю ОСОБА_14 ;

- мобільний телефон марки «Nokia», модель 105, IMEI: НОМЕР_5 з сім-картою мобільного оператора «Lifecell», номер НОМЕР_6 , на рахунку якого 0 гривень повернути за належністю ОСОБА_15 .

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оскаржувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Чернігівської області.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом 30 діб з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1 .