Справа №635/2895/17
Провадження №1-кс/635/764/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна,-

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, а саме: грошові кошти номіналом 200 грн. (ПЄ 0689460), 50 грн. (Р35043765Ю), 50 грн. (ТА5881236), 50 грн. (РЖ 6967067), 2 грн. (СЕ 7085446), 1 грн. (43У32718741) вилучені 18 січня 2017 року вході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 за адресою: м. Харків, вул. Гагаріна, 187/1, на парковці супермаркету «Метро» у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до Харківської місцевої прокуратури №6 надійшла інформація, про те що в ході здійснення оперативно-розшукових заходів Управлінням протидії наркозлочинності в Харківській області було виявлено факт того, що особа ім`я ОСОБА_6 , на території Харківського району займається незаконним збутом особливо небезпечної наркотичної речовини «Канабіс».

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 червня 2017 року близько 18 год. 45 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за адресою: м. Харків, пр-кт. Гагаріна, 187/1, на парковці супермаркету «Метро», переслідуючи злочинний умисел, направлений і незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, який ОСОБА_5 зберігав при собі в прозорому полімерному пакеті, керуючись корисним мотивом під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, за 300,00 гривень незаконно збув чоловіку на ім`я ОСОБА_7 полімерний пакет з речовино рослинного походження в подрібненому стані, зеленого кольору.

15 червня 2017 року в м. Харків за адресою: м. Харків, пр-кт. Гагаріна 187/1, особа на ім`я ОСОБА_7 в присутності двох понятих добровільно видав працівникам поліції полімерний пакет з речовиною рослинного походження в подрібленому стані, зеленого кольору, який йому незаконно збув ОСОБА_5 , в середині якого згідно висновку експертизи № 1095 від 16.06.2017, надана на дослідження речовина, масою: 2,0259 грам, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. Маса канабісу, у перерахунку на суху речовину склала: 1,8233 грам. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України - незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу. 15.06.2017 року під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки з відкритим фіксування, з метою викриття у незаконному обігу наркотиків, було проведено огляд грошових купюр, згідно якого було оглянуті грошові кошти у сумі 500 гривень наступними купюрами: 200 гри. - ПЄ0689460, 100 грн. - КЛ 7549846, 50 грн. - Р35043765, 50 грн. - ТА 5881236, 50 грн.-У30552566, 50 грн.- УК 5057504, які в подальшому були вручені покупцю.

В ході затримання ОСОБА_5 , був проведений його особистий обшук, під час якого було виявлено та вилучено у правому зовнішньому кармані куртці грошові кошти, номіналом в 200 грн. (ПЄ 0689460), в 50 грн. (Р35043765, ТА 5881236), у задній правій кишені спортивних штанів виявлено грошові кошти номіналом в 50 грн. (РЖ 6967067) в 2 грн. ( СЕ 7085446), в 1 грн. ( 43У32718741).

У зв`язку з вищевикладеним, у слідства є підстави вважати, що, грошові кошти були здобуті злочинним шляхом ОСОБА_5 та співпадають з серіями та номерами грошових коштів які були вручені покупцю та використовувались підчас НС(Р)Д, тобто грошові кошти є предметом злочину.

Відомості за вказаним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 18 травня 2017 року.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання частково, зазначив, що не наполягає на накладенні арешту на майно, а саме, грошові купюри номіналом: 50 грн. серії РЖ6967067, 2 грн. серії СЕ7085446,1 грн. серії 4ЗУ32718741.

Власник майна, про яке заявлено в клопотанні, - ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився.

На підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, в зв`язку з відсутністю відповідного клопотання учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Суд, заслухавши доводи та міркування прокурора, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено . У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна..

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Із матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на вказане у клопотанні майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також клопотання слідчого обґрунтовано подальшим збереженням первинного стану вилученого майна, попередженням його зникнення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими п. 1 ч. 2 ст. 167, ч. 3 ст. 170 КПК України для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним, а саме: грошові кошти у сумі 300 гривень, а саме купюри номіналом: 200 гривень серії ПЄ0689460, 50 гривень серії РЗ5043765, 50 гривень серії ТА5881236.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Негайно повернути ОСОБА_5 вилучене майно, а саме купюри номіналом: 50 грн. серії РЖ6967067, 2 грн. серії СЕ7085446, 1 грн. серії 4ЗУ32718741.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: ОСОБА_1