Справа № 182/1230/17
Провадження № 1-кп/0182/383/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.07.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінальних правопорушень за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2017 за № 0000203 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Нікополь Дніпропетровської обл.., громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , з освітою 9 кл., студента 1-го курсу ДПТНЗ НЦПО, неодруженого, не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
законного представника н/л ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8
представника служби у справах
дітей Нікопольської міськради ОСОБА_9
представника СП
Нікопольського ВП ОСОБА_10
представника Нікопольського МРВ
з питань пробації ПС МРУ ВКПП МЮ ОСОБА_11 , -
в с т а н о в и в :
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 15.01.2017 приблизно о 15.30 год. знаходився біля під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_3 разом з неповнолітніми ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння шляхом обману чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, неповнолітній ОСОБА_3 під приводом зателефонувати взяв у ОСОБА_12 мобільний телефон «Samsung Galaxy J3», який належав його батьку ОСОБА_8 , та, не маючи наміру повертати його назад, скориставшись тим, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зайшли до під`їзду вказаного будинку, утримуючи телефон при собі, попрямував в сторону будинку № 8 по вул. В. Усова в м. Нікополі Дніпропетровської обл.. Таким чином, ОСОБА_3 діючи навмисно, переслідуючи корисливі мотиви, шляхом обману заволодів мобільним телефоном «Samsung Galaxy J3», вартість якого згідно висновку експерта № 14/12.1/110 від 31.01.2017 складає 3 544 грн 47 коп, що належить ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму. З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, 25.01.2017 приблизно о 16.45 год. неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , проходячи по території КЗ «НСЗШ № 9», розташованої по вул. В. Усова в м. Нікополі Дніпропетровської обл., побачив невідому жінку, яка тримала в лівій руці жіночу сумку. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, неповнолітній ОСОБА_3 , діючи умисно, підбіг до ОСОБА_14 та, не застосувавши насильства, шляхом ривка, діючи навмисно, з корисливих мотивів повторно відкрито викрав жіночу сумку, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якій знаходився мобільний телефон «Fly IQ 4410», вартість якого згідно висновку експерта № 38/12.1/12 від 21.02.2017 складає 1 366 грн 67 коп, чим спричинив потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого з місця вчинення злочину втік та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, 26.01.2017 приблизно об 11.50 год. неповнолітній ОСОБА_3 , проходячи біля будинку № 53, розташованого по вул. В. Усова в м. Нікополі Дніпропетровської обл., побачив невідому жінку, яка йшла по вулиці та тримала в руці жіночу сумку. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, неповнолітній ОСОБА_3 , діючи умисно, підбіг до ОСОБА_7 та, не застосувавши насильства, шляхом ривка, діючи навмисно повторно з корисливих мотивів відкрито викрав жіночу сумку, в якій знаходився мобільний телефон «Нокіа С2-01», вартість якого згідно висновку експерта № 38/12.1/11 від 21.02.2017 складає 207 грн 50 коп, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого з місця вчинення злочину втік та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що 15.01.2017 приблизно о 14.30 год. до нього прийшов ОСОБА_15 , забрав його з дому, розповів про ОСОБА_12 і сказав забрати у ОСОБА_12 телефон. Пояснив, що його молодший брат буде з ОСОБА_12 гуляти, він повинен піти гуляти з ними, а потім забрати у ОСОБА_12 телефон. Він спочатку відмовився. Тоді ОСОБА_15 почав його бити у себе у дворі в гаражах і він вимушений був погодитися. Потім ОСОБА_16 побачив, що його молодший брат пішов до ОСОБА_12 і наказав за ним слідкувати. Після цього він підійшов до ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , гуляв з ними, ОСОБА_17 був неподалік. Щоб у подальшому забрати телефон, він сказав хлопцям, що йому винні гроші і він хоче забрати борг. Просив підстрахувати його, коли буде забирати борг, хлопці погодилися. Дійшли до будинку, він їх відправив у під`їзд для під страховки. Взяв у ОСОБА_12 телефон, щоб подзвонити нібито боржнику. Хлопці зайшли у під`їзд, а він пішов з місця і віддав телефон ОСОБА_18 . Коли він йшов з телефоном, за ним ніхто не біг і повертати телефон не просив.
25.01.2017 ОСОБА_15 знову забрав його, пішли до нього у двір, з ними ще була ОСОБА_19 . ОСОБА_17 побачив жінку і сказав, щоб він вирвав у жінки сумку з рук. Він відмовився, однак ОСОБА_17 почав йому погрожувати. Після чого він підбіг, вихопив у жінки сумку і віддав її ОСОБА_17 . Він боявся ОСОБА_17 , так як той старший за нього і знав, де він живе.
26.01.2017 приблизно об 11.00 год. ОСОБА_15 його забрав. Пішли до знайомого ОСОБА_17 - ОСОБА_20 . ОСОБА_17 побачив жінку, сказав, щоб він у неї забрав сумку, і приніс її в під`їзд. Він так і зробив, вихопив у жінки сумку і віддав сумку ОСОБА_18 . Також ОСОБА_15 сказав, щоб він сховався у шафі, т.я. потерпіла і жінка з двору бачили, в який під`їзд він забіг.
Коли його бив ОСОБА_15 , то це бачили його молодший брат, сусіди. ОСОБА_15 погрожував йому своїм батьком, колишнім працівником міліції, говорив, що він не дасть йому жити. Про це батькам своїм він не розповідав, т.я. його батьки похилого віку і нічим йому допомогти не змогли б. ОСОБА_17 дав йому за 1-й та 2-й рази по 50 грн, більше нічого не давав. Він живе з обома батьками. Раніше спав на підлозі на матраці, на даний час у нього є ліжко. Газу у квартирі немає, є лише холодна вода. Готували їжу у сестри, яка проживає на 2-му поверсі у тому ж будинку. Він не відвідував навчальний заклад НЦПО майже з початку навчального року, т.я. там з ним майже ніхто не спілкувався, крім того, йому не подобається та професія. Були випадки, що він не ночував вдома, був у комп`ютерному клубі. Дома бути не хотів, т.я. там не було світла. В кімнаті у них був безлад, бо батьки зловживали спиртними напоями. На даний час батьки майже не п`ють, навели відносний порядок у квартирі. Він планує навчатися у сільськогосподарському технікумі, вже здав документи та проходить медкомісію. На даний час він налагодив відносини с батьками, сестрою і не спілкується з особами, які вчиняють чи вчиняли злочинні дії. Запевняє суд, що зробив належні висновки і вчиняти злочини більше не буде.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні суду показала, що 26.01.2017 вона потихеньку йшла на базар. Почула, що позаду хтось біжить. Ще подумала, нехай біжить і в цей момент у неї вирвали сумку. Злочинець підбіг ззаду, це був підліток, одягнений не по сезону. Вона побігла за ним, разом забігли у двір багатоповерхового будинку. Побачила там жінку, яка сказала, що хлопець забіг до під`їзду. Вони зайшли до цього під`їзду, повз них проходили 2 хлопця з собакою, вони ще на неї подивилися і вийшли. Оскільки вона не могла ходити по квартирах і шукати того підлітка, вона викликала поліцію. Їй телефон повернули і вона претензій не має.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні суду показав, що обвинуваченого ОСОБА_3 не знає. У його сина ОСОБА_21 , викрали мобільний телефон. Син розповідав, що хлопчику були винні гроші, і той попросив допомоги, а саме піти до боржника з ним, мовляв їх буде більше і боржник злякається. ОСОБА_3 попросив у сина телефон, сказав стати їм синові та його товаришу на різних поверхах. Телефон залишився у ОСОБА_3 . Хлопці розійшлися по поверхам, а ОСОБА_3 , не заходячи у під`їзд, пішов з телефоном. Звернулися з заявою до поліції. Через деякий час його сини зустріли ОСОБА_3 на вул. В. Усова і зателефонували до нього. Він викликав наряд поліції і ОСОБА_3 забрали. Телефон їм повернули, претензій він не має.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні суду показав, що обвинуваченого ОСОБА_3 знає, учився в школі з ним, відносини нормальні. Зимою 2017 р. приблизно о 14 год. біля ДАІ по вул. Усова, 2, біля 4-го під`їзду справа він був з ОСОБА_22 . До них підійшов ОСОБА_3 , вони спочатку разом гуляли, потім ОСОБА_3 сказав, що потрібно забрати борг, у кого і за що, не говорив. Попросив його підстрахувати, щоб його не побили. Попросив ОСОБА_12 піднятися на 4-й поверх, а його на 2-й поверх, сказав, що той, хто винен гроші, проживає на 3-му поверсі. ОСОБА_12 дав телефон ОСОБА_3 на його прохання, щоб скинути СМС-ку боржнику. Вони з ОСОБА_12 зайшли в під`їзд, піднялись на оговорені поверхи, ОСОБА_3 залишився біля під`їзду. Вони простояли 1-2 хвилини. ОСОБА_12 сказав, щоб він покликав ОСОБА_3 . Він вийшов з під`їзду і побачив, що ОСОБА_3 йде від будинку, крикнув йому стій, він був на відстані приблизно 100 м, але ОСОБА_3 не повернувся і пішов за будинок. Він покликав ОСОБА_12 , вони побігли за ОСОБА_3 , однак його вже не було. Як йому відомо, ОСОБА_3 знає його старшого брата ОСОБА_23 . Які у них відносини - не знає, але ніколи не бачив, щоб ОСОБА_23 бив ОСОБА_3 . ОСОБА_12 , коли побачив ОСОБА_3 у цей день, подумав, що це ОСОБА_24 . Він особисто ОСОБА_3 також не впізнав, так як у нього був інший одяг, і було закрита половина роту, думав, що це знайомий ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні суду показав, що з обвинуваченим ОСОБА_3 він знайомий, раніше спілкувалися. Восени 2016 р. або взимку він гуляв з собакою у денний час. Зустрів ОСОБА_3 , той запитав, кому можна продати мобільний телефон марки Самсунг, сенсорний. Оскільки він знав, що у ОСОБА_3 скрутне матеріальне положення, він не запитував, звідки у нього телефон, допоміг продати телефон за 600 грн. А саме - він зателефонував до свого знайомого ОСОБА_25 , ОСОБА_25 попросив показати телефон. Він поніс ОСОБА_25 телефон і той купив телефон за 600 грн. Усю суму він віддав ОСОБА_3 , той дав йому 100 грн і вони розійшлися. Через деякий час ОСОБА_3 приніс ще один телефон марки «Флай», сказав, що знайшов його і попросив продати. Він зателефонував до того ж знайомого, ОСОБА_25 . Відніс ОСОБА_25 і продав телефон за 600 грн. Віддав ОСОБА_26 600 грн, останній дав йому 100 грн і вони розійшлися. Він ніколи не заставляв ОСОБА_3 вчиняти злочини, навпаки, він його жалів. ОСОБА_3 навіть ночував у них дома, він йому давав речі. ОСОБА_3 говорив, що йому ніде ночувати, ночував у під`їзді. Він жалів його, приносив йому їжу, заступався, коли його ображали.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду показав, що ОСОБА_3 він знає. Вони познайомилися зимою, тоді з ним був ОСОБА_27 . 15.01.2017 близько 15.30 год. вони гуляли з ОСОБА_28 на дамбі. Зустріли ОСОБА_3 . ОСОБА_3 попросив у них допомоги, а саме допомогти піймати людину, забрати у нього борг. Він попросив у нього телефон, щоб скинути СМС-ку безкоштовну боржнику, щоб останній передзвонив. Він дав ОСОБА_3 телефон. Однак боржник не передзвонив. Вирішили піти до боржника додому. ОСОБА_3 попросив дати йому телефон для підтвердження того, що він телефонував. ОСОБА_3 сказав, що боржник мешкає на 3-му поверху. Йому сказав піднятися на 4-й поверх, а ОСОБА_29 Владу на 2-й поверх. Сам ОСОБА_3 залишився біля під`їзду. Потім ОСОБА_28 вибіг з під`їзду і побачив, що ОСОБА_3 втікає з телефоном. Коли ОСОБА_3 знайшли, то він говорив, що це не він вчинив злочин, однак він сказав, що його точно впізнає. Він не бачив, щоб у той день був ОСОБА_15 . Вважає, що ОСОБА_15 не міг давати завдання ОСОБА_3 на заволодіння його телефоном, т.я. вони з ним давно знайомі.
Винуватість обвинуваченого, крім показів потерпілих, свідків, підтверджується також письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 0000203:
-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15.01.2017 потерпілого ОСОБА_8 , у якому він вказує, що 15.01.2017 у дворі будинку АДРЕСА_3 , маловідомий хлопець шляхом обману, попросивши подзвонити у його сина телефон, заволодів належним йому мобільним телефоном марки Самсунг Галаксі, після чого втік (а.п. 16-17);
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.02.2017, в ході якого свідок ОСОБА_12 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як хлопця, який 15.01.2017 приблизно о 15.30 год. біля будинку № 2 по вул. В. Усова взяв у нього телефон Самсунг Галаксі та не повернувши його зник у невідомому напрямку. Вказав, що раніше він помилково об`єднавшись, вказав, що хлопця звали ОСОБА_30 . Упізнає його за зовнішніми рисами обличчя, а саме по формі обличчя, очам (а.п. 24-26);
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.01.2017, в ході якого свідок ОСОБА_13 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як хлопця, на ім`я ОСОБА_31 , який шляхом обману заволодів у ОСОБА_12 мобільним телефоном Самсунг. Упізнає його за рисами обличчя, добре його знає (а.п. 34-37);
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2017, в ході якого свідок ОСОБА_32 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_17 , як хлопця, на ім`я ОСОБА_23 , який продав йому мобільний телефон Самсунг. Упізнає його за рисами обличчя, бачив його декілька разів (а.п. 39-42);
-Заявою ОСОБА_32 про добровільну видачу співробітникам поліції мобільного телефону «Samsung J3», який він купив у ОСОБА_17 (а.п.43);
-Протоколом огляду від 02.02.2017 мобільного телефону «Samsung Galaxy J3», чорного кольору, який добровільно надав для огляду ОСОБА_32 , з фото-таблицею (а.п. 44-46);
-Розпискою ОСОБА_8 про отримання раніше викраденого у його сина мобільного телефону «Samsung Galaxy J3», чорного кольору (а.п. 31-а);
- Ксерокопією гарантійного талону та чеку про придбання мобільного телефону «Samsung Galaxy J3» (а.п. 49-50);
-Висновком судової товарознавчої експертизи № 14/12.1/110 від 31.01.2017, згідно якої ринкова вартість, з урахуванням зношування, мобільного телефону марки Samsung моделі Galaxy J3, станом на 15.01.2017 могла становити 3 544 грн 47 коп. Визначити ринкову вартість чохла на мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy J3 не виявилося за можливе (а.п. 54-57);
-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.01.2017 потерпілої ОСОБА_14 , у якому вона вказує, що 25.01.2017 приблизно о 16.45 год. невідома особі знаходячись неподалік від СШ № 9 по вул. Шевченка в м. Нікополі, шляхом ривку відкрито з рук викрала сумку в якій знаходився мобільний телефон «Fly» (а.п. 74);
-Протоколом огляду місця події від 25.01.2017 території КЗ НСЗШ № 9 по вул. Шевченка, 87 в м. Нікополі, де було вчинено викрадення майна, належного потерпілій ОСОБА_14 з фото-таблицею (а.п. 75-79);
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2017, в ході якого свідок ОСОБА_32 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_17 , як хлопця, на ім`я ОСОБА_23 , який продав йому мобільний телефон «Fly». Упізнає його за рисами обличчя (а.п. 84-87);
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.02.2017, в ході якого свідок ОСОБА_33 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 , як хлопця, на ім`я ОСОБА_31 , який 25.01.2017 знаходячись в гаражах по вул. Шевченка тримав у руках мобільний телефон «Fly» та віддав його ОСОБА_18 . Упізнає його за зовнішніми рисами обличчя, за формою обличчя, очима, зачіскою (а.п. 91-93);
- ксерокопією гарантійного зобов`язання та чеку про придбання мобільного телефону «Fly IQ 4410» (а.п. 98);
-Висновком судової товарознавчої експертизи № 38/12.1/12 від 21.02.2017, згідно якої ринкова вартість мобільного телефону марки Fly моделі IQ 4410, станом на 25.01.2017 могла становити 1 366 грн 67 коп. (а.п. 102-103);
-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 26.01.2017 потерпілої ОСОБА_7 , у якому вона вказує, що 26.01.2017 приблизно об 11.50 год. невідома особа, поблизу будинку № 53 по вул. В. Усова в м. Нікополі відкрито викрала належну їй жіночу сумочку, в якій знаходився мобільний телефон Нокіа, гаманець, гроші в сумі 200 грн., документи. (а.п. 115);
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.02.2017, в ході якого свідок ОСОБА_34 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як хлопця, на ім`я ОСОБА_31 , який продав йому мобільний телефон «Нокіа». Упізнає його за рисами обличчя, добре його знає (а.п. 123-126);
-Заявою ОСОБА_34 про добровільну видачу співробітникам поліції мобільного телефону «Нокіа» (а.п.127);
-Протоколом огляду від 02.02.2017 мобільного телефону «Нокіа», чорного кольору, який добровільно надав для огляду ОСОБА_35 , з фото-таблицею (а.п. 128-130);
-Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 18.02.2017, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 , упізнала належний їй мобільний телефон «Нокіа», чорного кольору зі сріблястим обідком. Упізнає його за подряпиною на екрані у правому верхньому куті, на задній кришці телефону є відкол (а.п. 131-132);
-Розпискою ОСОБА_7 про отримання раніше викраденого у неї мобільного телефону «Нокіа», чорного кольору (а.п. 134);
-Висновком судової товарознавчої експертизи № 38/12.1/11 від 21.02.2017, згідно якої ринкова вартість мобільного телефону марки Нокиа моделі С2 01, станом на 26.01.2017 могла становити 207 грн 50 коп. (а.п. 138-140);
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Хоча обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що вчиняв кримінальні правопорушення під тиском ОСОБА_17 , але належних і достатніх доказів цьому не надано, бо допитані свідки не підтвердили цього факту.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають вірну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також ст.. 103 КК України, відповідно до якої при призначенні покарання неповнолітньому суд також враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 показала, що вона є матір`ю обвинуваченого. Дійсно до сина приходив ОСОБА_15 і його забирав з дому. Вона сама на прохання сина ховала сина від ОСОБА_17 . Чому син ховався від ОСОБА_17 їй не відомо. За допомогою вона нікуди не зверталася. Вони з сином та його батьком її співмешканцем проживають у квартирі, яку купив її брат. Брат на даний час помер і квартира за заповітом належить синові. Це однокімнатна квартира, світла в квартирі немає, так як немає можливості його провести. Раніше син спав на полу на матраці, зараз спить на кріслі. Газу у них теж немає. Їдять вони у дочки, яка мешкає в цьому ж домі в 8-й квартирі. Вона офіційно не працює, допомагає двірникам підмітати подвір`я за 50 грн. в день. Це буває 1-2 рази на тиждень. Співмешканець отримує соціальну допомогу. Визнає, що недостатньо приймає участь у вихованні сина та в його матеріальному забезпеченні.
Представник служби у справах дітей Нікопольської міської ради ОСОБА_9 пояснив, що на даний час ОСОБА_3 перебуває на обліку, так як його матір ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Про це стало відомо вже після вчинення ним злочину. Умови для його проживання у квартирі не створені. Мити про сина взагалі не піклується, не забезпечує його матеріально. Службою зібрані документи для позбавлення її батьківських прав. Служба підбере йому сім`ю. Вважає, що немає потреби направляти обвинуваченого у місця позбавлення волі.
Інспектор ювенальної превенції СП Нікопольського ВП ГУ НП у Дніпропетровській обл.. ОСОБА_10 також пояснила, що ОСОБА_3 не перебував у них на обліку, був поставлений на облік у зв`язку із вчиненням кримінальних правопорушень. З ним проводилися профілактичні бесіди. На її думку, він піддається виховному впливу, вона знайшла з ним спільну мову. Також вважає, що немає потреби направляти обвинуваченого у місця позбавлення волі, оскільки останнім часом він значно змінив свою поведінку.
Інспектор Нікопольського МРВ з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ ОСОБА_11 підтримала свою досудову доповідь, яка була складена на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду і проти якої не заперечували ні обвинувачений, ні його законний представник, і пояснила, що дійсно ОСОБА_3 має високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення. Вважає, що він має можливість виправитись без реального позбавлення волі за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів: залучити до психологічних тренінгів.
Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.. 12 КК України відносяться до невеликої тяжкості та тяжких, особу винного, який раніше судимим не був, на даний час не навчається, але здійснює заходів щодо продовження навчання має намір навчатися у Нікопольському сільськогосподарському технікумі.
Також судом враховується, що мати вихованням неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 не займається, належних умов для його проживання та навчання не створює, що й призвело до вчинення неповнолітнім кримінальних правопорушень. За місцем навчання у НЦПО обвинувачений характеризується незадовільно, оскільки перестав відвідувати навчання на початку навчального року, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, може повністю усвідомлювати значення свої дій і керувати ними. Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, вчинення правопорушення в неповнолітньому віці, часткове відшкодування шкоди, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання. Тому, ураховуючи всі обставини справи, думку представників служб, результати досудової доповіді, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт за ч. 1 ст. 190 КК України та у вигляді позбавлення волі за ч. 2 ст. 186 КК України.
Разом з тим, оскільки відповідно до ст.. 17.1 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні неповнолітніх (Пекінських правил), прийнятих резолюцією 40/33 Генеральної Асамблеї від 29.11.1985 неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи, якщо тільки він не визнаний винним у відношенні до тяжкого діяння з застосуванням насильства проти іншої особи або у неодноразовому вчиненні інших тяжких правопорушень, а також при відсутності іншої відповідної міри впливу, ст.. 19 Правил, що поміщення неповнолітніх в будь-яку виправну установу завжди повинно буди крайньою мірою.
Ураховуючи, що ОСОБА_3 , який раніше судимий не був, вчинив злочини невеликої тяжкості та тяжкий, але без застосування насильства, ураховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 104, 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч.1 ст. 76 КК України.
Строк дії запобіжного заходу особистого зобов`язання скінчився. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільні позови по справі не заявлені.
Речові докази:
мобільний телефон «Samsung Galaxy J3», який передано під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_8 ;
мобільний телефон Нокіа С2 01, який передано під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_7 .
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 484, 485, 487 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання:
за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді громадських робіт на строк 80 годин,
за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п 1), 2) ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк дії запобіжного заходу особистого зобов`язання скінчився. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази:
мобільний телефон «Samsung Galaxy J3», який передано під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_8 ;
мобільний телефон Нокіа С201, який передано під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1