Ухвала іменем україни 12 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши в судовому засіданні подання Апеляційного суду м. Києва про направлення кримінального провадження № 0000019 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 366 КК України, та ОСОБА_8 , обвинуваченої за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 366 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

в с т а н о в и л а:
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у порядку ч. 3 ст. 34 КПК України надійшло подання Апеляційного суду м. Києва про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 із Солом`янського районного суду м. Києва до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Подання мотивовано тим, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 надійшло до Солом`янського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки злочинний умисел обвинувачених був спрямований на незаконне заволодіння земельними ділянками, які розташовані на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, де його фактично і було закінчено шляхом отримання державних актів на земельні ділянки та їх реєстрації.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисників ОСОБА_9 і ОСОБА_10 на підтримку подання, прокурора, який заперечував проти його задоволення, перевіривши наведені у поданні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, Генеральна прокуратура України в порядку ст. 291 КПК України направила обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000019 щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , досудове розслідування якого закінчено Головним підрозділом детективів Національного антикорупційного бюро України, до Солом`янського районного суду м. Києва.

За правилами ст. 12 КК України ч. 2 ст. 366 КК України класифікується як кримінальне правопорушення середньої тяжкості, а ч. 5 ст. 191 КК України (заволодіння чужим майном службовою особою шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, а також у його пособництві) є особливо тяжким злочином.
Проте з обвинувального акта конкретне місце вчинення обвинуваченими інкримінованого їм більш тяжкого кримінального правопорушення не вбачається, у зв`язку з чим кримінальне провадження повинен здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, а саме Солом`янський районний суд м. Києва.
Посилання у поданні на розташування на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області земельних ділянок, якими незаконно заволоділи, як на підставу для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, є необґрунтованим.
Таким чином на думку колегії суддів підстави, передбачені ч. 1 ст. 34 КПК України, для передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 із Солом`янського районного суду м. Києва до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів відсутні. А тому подання Апеляційного суду м. Києва слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 32, 34 КПК України,колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Подання Апеляційного суду м. Києва про направлення кримінального провадження № 0000019 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 366 КК України, та ОСОБА_8 , обвинуваченої за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 366 КК України, із Солом`янського районного суду м. Києва до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3