1Справа № 335/3005/17 1-кп/335/253/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на протиправність процесуального рішення у формі обвинувального акта та зобов`язання вчинити дії, направлені на закриття кримінального провадження,
Ухвалою від 1 березня 2017 р. у даному кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 заявлено скаргу про скасування процесуального рішення у формі обвинувального акту та зобов`язання відповідальних осіб прокуратури вчинити дії, направлені на закриття кримінального провадження, яка мотивована тим, що повідомлення про підозру було складене 19.12.2016, але у цей день не було вручене ОСОБА_6 , а направлено йому засобами поштового зв`язку. Отже, строк досудового слідства у кримінальному провадженні розпочався 19.12.2016. Обвинувальний акт було складено 28.02.2017, тобто після закінчення двомісячного строку досудового розслідування. Відтак, станом на час складання обвинувального акта прокурор та слідчий не мав повноважень на його складання та затвердження. Тому вважає, що обвинувальний акт є протиправним та підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю, оскільки відсутні процесуальні можливості щодо продовження строку досудового слідства та складання обвинувального акта.
Обвинувачений ОСОБА_6 скаргу захисника підтримав.
Прокурор, потерпіла та її представник у підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги з тих підстав, що підозра була вручена ОСОБА_6 06.01.2017, що підтверджується даними з ЄРДР, а тому станом на час складання обвинувального акта строк досудового розслідування не закінчився.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши надані суду матеріали, суд дійшов такого висновку.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. За приписами ч. 2 цієї статті, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статтей 314-316цього Кодексу, якими передбачені правила проведення підготовчого судового засідання, права суду за наслідками його проведення, вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду та закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду.
За вимогами частини другої статті 314 КПК України після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
У ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, які рішення у підготовчому судовому засіданні має право прийняти суд, а саме:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Системний аналіз наведених норм КПК України дає підстави вважати, що під час підготовчого судового засідання судом перевіряється відповідність обвинувального акту вимогам КПК України та визначається можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Оскільки скарга захисника стосується скасування обвинувального акта, в обґрунтування якої захисник посилається на наявність перешкод для судового розгляду цього обвинувального акта, тому суд вважає за можливе вирішення скарги захисника у підготовчому судовому засіданні.
В обґрунтування своєї скарги захисник посилався на те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, була складена 19.12.2016, а тому строки досудового розслідування станом на час складання обвинувального акта 28.02.2017 закінчились, що унеможливлює розгляд обвинувального акта судом та обумовлює необхідність закриття кримінального провадження.
Згідно з Реєстром матеріалів досудового розслідування, у пункті 79 розділу І Реєстру міститься посилання на повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України із зазначенням часу вручення повідомлення про підозру 06.01.2017 об 11:49 год. Зазначене відповідає також наданим прокурором у судове засідання даним з ЄРДР на паперовому носії.
Суд встановив, що вручення повідомлення про підозру здійснене ОСОБА_6 із дотриманням ч. 1 ст. 278 КПК України у порядку, встановленому для вручення повідомлень частиною третьою ст. 111 та ст.ст. 135, 136 КПК України. В силу наведених вимог КПК України повідомлення про підозру вважається отриманим 06.01.2017, а відтак саме з цієї дати ОСОБА_6 був повідомлений про те, що підозрюється у вчиненні злочину.
Посилання захисника на те, що днем вручення повідомлення про підозру вважається день його складання (без урахування факту вручення такого повідомлення), йдуть у розріз із вищенаведеними положеннями КПК України та взагалі нівелюють права особи на захист, у т.ч. право знати про суть та підстави підозри.
Відтак, строки досудового розслідування, визначені п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, станом на день складання обвинувального акта не закінчились.
Крім того, слід також зауважити, що законом не передбачено можливості скасування обвинувального акта з наведеної захисником підстави судом. В цей же час, положеннями статті 314 КПК України передбачена можливість повернення судом обвинувального акта, з огляду на що суд дійшов висновку про не вірне обрання способу захисту захисником у вигляді саме скасування обвинувального акта.
Також слід зауважити, що вимога скарги про зобов`язання відповідальних осіб прокуратури закрити кримінальне провадження також не узгоджується з нормативними приписами КПК України, який не містить такої підстави для закриття кримінального провадження як складення обвинувального акта поза межами строку досудового розслідування. Так само чинний КПК України не передбачає можливості зобов`язання судом органу прокуратури вчинити дії, спрямовані на закриття кримінального провадження, оскільки кримінальне провадження перебуває у провадженні суду, а тому питання про закриття провадження на даній стадії процесу вирішує саме суд в порядку п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України. Захисник, посилаючись на п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК України, не врахував, що ця стаття міститься у параграфі 1 глави 24 КПК України, який передбачає форми закінчення досудового розслідування, у зв`язку із чим не може застосовуватись на стадії підготовчого судового засідання кримінального провадження судом.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги захисника.
Керуючись ст.ст. 111, 135, 136, 219, 278, 283, 303, 314315, 372 КПК України, суд
Скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на протиправність процесуального рішення у формі обвинувального акта та зобов`язання вчинити дії, направлені на закриття кримінального провадження залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 25 квітня 2017 р.

Повний текст ухвали оголошений 28 квітня 2017 р.

Суддя ОСОБА_1