Номер провадження: 11-кп/785/342/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: Подуст Т

за участю прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7 ,

представників потерпілої: ОСОБА_8

представника ПрАТ «УПСК» ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та представника ПрАТ «УПСК» ОСОБА_9 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 09.11.2016 року, яким:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кодима Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 286 ч.2 КК України призначено покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік і 6 (шість) місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня» (), 13125 (тринадцять тисяч сто двадцять п`ять) грн., витрачених на стаціонарне лікування ОСОБА_10 .
Стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» () на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 57210 (п`ятдесят сім тисяч двісті десять) грн. 09 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) грн. 50 коп.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 200000 (двісті тисяч) грн.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на суму 1813 (одна тисяча вісімсот тринадцять) грн. 50 коп.

ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

Близько 15 години 30 хвилин 23 червня 2015 року ОСОБА_6 , в порушення вимог п.п.«б» п.2.3., п.п.«а» п.2.9., п.13.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (вміст етилового спирту в крові 1,56‰), керуючи технічно справним автомобілем марки «Chevrolet», р.н. НОМЕР_1 , та здійснюючи рух в м. Одесі по вул. Миколаївська дорога, 307Б, з боку вул. Дніпропетровська дорога в напрямку вул. Сортувальна по другій смузі руху у відповідному напрямку, позбавив себе можливості адекватно сприймати дорожню обстановку та контролювати рух керованого ним автомобіля, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість його руху та не витримав безпечної дистанції до рухаючогося попереду в попутному напрямку автомобіля марки «ВАЗ 2103», р/н НОМЕР_2 , в результаті чого здійснив з ним зіткнення, від якого останній транспортний засіб перекинувся через дах та вилетів за межі проїзної частини.
Наслідком даної дорожньо-транспортної пригоди стало отримання пасажиром автомобіля марки «ВАЗ 2103», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаних висновком судово-медичної експертизи від 2 вересня 2015 року №1924 наступних середньої тяжкості тілесних ушкоджень: закритої травми грудної клітини та хребта у виді осколкового перелому правої ключиці, лінійного перелому першого правого ребра без зміщення кісткових уламків, компресійного перелому третього поперекового хребця; закритого підголовчатого перелому ІV п`ясної кістки лівої кисті без зміщення кісткових уламків; саден голови, тулубу, кінцівок, що супроводжувалися розвитком травматичного шоку легкого ступеня.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, призначивши йому більш м`яке покарання, з урахуванням положень ст. 75 КК України оскільки призначене йому покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого. Вирок суду в частині стягнення моральної шкоди змінити. Стягнути з нього моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим. Він як на досудовому та і на судовому слідстві під час допиту його в якості підозрюваного, обвинуваченого та підсудного визнав вину у скоєному злочині в повному обсязі, підтвердив усі обставини, щиро розкаявся. Під час судового слідства під час надання своїх показів зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну потерпілому, але з урахуванням його заперечень проти цивільного позову, який було надано до суду. Окрім того, він під час надання своїх показів наголосив на тому, що одразу після ДТП приїхав до постраждалої в лікарню та запропонував допомогу, однак остання відповіла і сказала, що буде подавати цивільний позов до суду у відповідності до того скільки коштів буде витрачено. Судом не враховано, що це злочин ненавмисного характеру, адже він не хотів та не мав на меті його скоєння. У вироку зазначено, що судом враховується, що засуджений за місцем проживання характеризується позитивно, однак судом в дійсності не було враховано вказану обставину під час призначення покарання. Він є безробітним, що підтверджується довідкою з центру зайнятості, яка наявна у матеріалах справи, та для того щоб допомагати своїй родині та якості жити, займається тимчасовими підробітками. Це є джерелом заробітку на теперішній час. В судових дебатах, його захисник просив суд врахувати всі наведені вище обставини, які впливають на призначення покарання та застосувати до засудженого покарання не пов`язане із позбавленням волі, у рамках санкції передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, який буде достатній та необхідний для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Суд у своєму рішенні не вмотивував необхідність призначення покарання пов`язаного із ізоляцією його від суспільства та неможливість застування положень ст. 75 КК України, незважаючи на відповідні клопотання захисника. Дана оцінка моральної шкоди значно завищена, та така що не відповідає реальним обставинам справи та така , яку просто не в змозі оплатити.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «УПСК» ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду. Вироком цивільний позов ОСОБА_10 до ПрАТ «УПСК» задоволено частково, стягнуто з ПрАТ матеріальна шкода на користь потерпілої в сумі 57 210,09 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 2860 грн. Вважаємо ухвалений вирок в частині часткового задоволення цивільного позову незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню внаслідок неправильного застосування судом норм матеріального права. Вимоги до Страховика не можуть бути розглянуті в межах кримінального провадження. В даному випадку правовідносини між Позивачем і ПрАТ «УПСК» є цивільно-правовими і не впливають із обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 286 КК України, оскільки базуються на умовах договору, а саме Полісу № АІ/5002901. Страховику для призначення певної дорожньо - транспортної пригоди страховим випадком та прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування необхідна постанова по справі про адміністративне правопорушення або вирок суду відносно ОСОБА_6 . В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_10 зверталась до ПрАТ «УПСК» із заявою про страхове відшкодування. Позивач заяву про страхове відшкодування до ПрАТ «УПСК» не подавала, тобто не скористалась своїм правом на вирішення спору в досудовому порядку, чим порушила порядок та умови отримання страхового відшкодування. Станом на дату звернення Позивача до суду, право на отримання страхового відшкодування з боку ПрАТ «УПСК» не було порушеним, оскільки Позивач не подавала Страховику заяву про страхове відшкодування і відповідно Страховиком не було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Звернення Позивача до суду із вказаним позовом в межах кримінального провадження відносно ПрАТ «УПСК» є передчасним. Також Позивачем не надано виписні епікризи, листи лікарських призначень чи інші документи складені відповідним медичним закладом, із обґрунтування необхідності здійснення витрат на ті чи інші лікувальні препарати. Документи про витрати на лікування, що були надіслані Позивачу, такої низької якості, що з них неможливо встановити на що саме витрачені ті чи інші кошти. Не підлягають відшкодуванню витрати на ліки, що придбані у зв`язку з лікуванням потерпілої після її потрапляння в лікарню 30.07.2015 р., оскільки немає доказів що погіршення її самопочуття пов`язане саме із ДТП. Як вказав в судовому засіданні син потерпілої, травми від 30.07.2015 року були отримані позивачкою в побуті. Суд помилково розрахував розмір моральної шкоди, який міг би бути виплачений ПрАТ «УПСК». Суд не прийняв до уваги і не дослідив обставини справи, що мають суттєве значення для вирішення цивільного позову.

Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу представника ПрАТ «УПСК» ОСОБА_9 та просив її задовольнити, а апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, засудженого та його захисників, які просили про задоволення апеляції ОСОБА_6 , а апеляційну скаргу представника ПрАТ «УПСК залишити без задоволення, потерпілу та її представників які просили про задоволення апеляційної скарги представника ПрАТ «УПСК», а апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, представника ПрАТ «УПСК», який просив про задоволення своєї апеляційної скарги, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції провів судове слідство у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому учасникам процесу були роз`яснені зміст наслідків розгляду справи у скороченому порядку і то що вони будуть позбавлені права оскаржувати обставини по справі в апеляційному порядку.

Колегія суддів з урахуванням вимого діючого законодавства прийшла до висновку що ці обставини не можуть бути предметом розгляду в апеляційній інстанції і вважає доцільним розглядати апеляцію в межах призначення покарання.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані судом за ст. 286 ч.2 КК України.

При призначенні покарання суд констатує про відсутність обставин, які б пом`якшували покарання, та визнає в якості обставини, що його обтяжує, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, враховує дані про ОСОБА_6 , як про особу, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, а також має власну сім`ю. Водночас, враховуючи відсутність щирого каяття, невжиття обвинуваченим будь-яких дієвих заходів для відшкодування заподіяної шкоди, позицію прокурора та представника потерпілої, які наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_6 такі види основного та додаткового покарань як обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Обговорюючи обґрунтованість призначеного покарання, з урахуванням доводів викладених в апеляції і думки потерпілої, колегія суддів не змогла з ними погодитись, з урахуванням того, що даний злочин був скоєний в стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений не прийняв засобів по відшкодуванню наслідків ДТП, хоч в нього і були для цього всі можливості. Прийняте рішення відповідає вимогам ст. 65 КК України і підстав викладених в апеляції для його зміни , чи скасування не вбачається.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам які погіршують і пом`якшують покарання, перевірив сімейний і майновий стан обвинуваченого і призначив покарання яке відповідає вимогам діючого законодавства.

Дослідивши доводи засудженого та представника ПрАТ «УПСК» та матеріали справи, судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що цивільний позив розглянутий згідно правових обов`язків покладених на сторони при виникненні страхового випадку в результаті ДТП і представлених доказів обґрунтованість яких не викликає сумніву. Обов`язки погасити наслідки аварії лежить не тільки на виновній стороні, а і в страхової компанії після вступу вироку в законну силу.

Дані вимоги виникають, як з договору про цивільну відповідальність, так і наслідків ДТП, також вироку суду про признання обвинуваченого винним .

Посилання представника страхової компанії, що збитки від наслідків ДТП повинні відшкодовуватись з обох учасників пригоди, носять голослівний характер і вимогами діючого законодавства не передбачені.

Інших підстав для зміни чи скасування вироку не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника ПрАТ «УПСК» ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 09.11.2016 року відносно ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України без зміни.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2