АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и л а :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнена від відбування покарання з випробуванням -іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Згідно з вироком суду 03.08.2016 p., близько 03 години 00 хвилин, ОСОБА_6 та громадянин ОСОБА_9 відносно якого у зв`язку з оголошенням в розшук матеріали виділено в окреме провадження, знаходились за адресою: АДРЕСА_3 , поряд із кіоском з продажу спортивного харчування. Проходячи повз вказаний кіоск, у ОСОБА_6 виник намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення. В подальшому, тієї ж ночі у тому ж місці, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою, спільно у групі з громадянином ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , переконавшись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та діє вона таємно, підійшла до вхідних дверей вказаного кіоску, де громадянин ОСОБА_9 шляхом віджиму відчинив їх.
Реалізуючи свій, вказаний вище намір, ОСОБА_6 в той же день та час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , переконавшись, що за її злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та діє вона таємно, увійшла до вже відчиненого у вказаний вище спосіб ОСОБА_9 приміщення кіоску з продажу спортивного харчування, де побачила з правої сторони від входу три поліетиленові пакети, чорного кольору. В подальшому взяла 2 пакети в яких зберігалось наступне майно, яке належить ФОП « ОСОБА_10 », а саме: «Atomixx 100% Whey Protein 2,27 kg клубника», артикул 1007, в кількості 1 шт., вартістю 1529 грн. 00 коп. (без ПДВ), «Atomixx Gainer Махх Hardcore 2,72 kg шоколад», артикул 3696, в кількості 1 шт., вартістю 758 грн. 00 коп. (без ПДВ), «Biotech Arthro Guard Liquid 500 ml апельсин», артикул 1014, в кількості 1 шт., вартістю 432 грн. 00 коп. (без ПДВ), «Biotech Greatine Phosfat 0,3 kg», артикул 1047, в кількості 1 шт., вартістю 284 грн. 00 коп. (без ПДВ), «Biotech One a Day, 100 таб.», артикул 1197, в кількості 1 шт., вартістю 176 грн. 00 коп. (без ПДВ), «Bsn True-Mass, 2610 г. печенье крем», артикул 1381, в кількості 1шт., вартістю 1363 грн. 00 коп. (без ПДВ), «Ironmaxx Amino Lysin, 130 таб.», артикул 1655, в кількості 1 шт., вартістю 302 грн. 00 коп., «Ironmaxx Маса Origin 130 caps», артикул 1695, в кількості 1 шт., вартістю 336 грн. 00 коп. (без ПДВ), «Ironmaxx Protein 90 (2350 г.) орех», артикул 1732, в кількості 1 шт., вартістю 1042 грн. 00 коп. (без ПДВ), «Ironmaxx Titan V.2.0 (5000g) - клубника», артикул 1755, в кількості 1 шт., вартістю 1865 грн. 00 коп. (без ПДВ), «PowerPro Gainer 2 кг - ягода», артикул 3248, в кількості 1 шт., вартістю 378 грн. 00 коп. (без ПДВ), «Qnt Воаа 8500, 350g апельсин», артикул 3448, в кількості 1 шт., вартістю 752 грн. 00 коп. (без ПДВ), «Шейкер Bsn», артикул 2606, в кількості 1 шт., вартістю 80 грн. 00 коп. (без ПДВ), «Шейкер Optimum», артикул 2610, в кількості 1 шт., вартістю 90 грн. 00 коп. (без ПДВ) та покинула приміщення кіоску, однак злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками поліції.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_11 могла би спричинити майнову шкоду ФОП « ОСОБА_10 » на загальну суму 9 387 грн. 00 коп. (без ПДВ).
В апеляційній скарзі прокурор Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікації дій обвинуваченої, просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк, тривалістю 3 роки та покласти обов`язки, визначені ст. 76 КК України.
Призначене ОСОБА_6 покарання, на думку прокурора, не може досягнути мети покарання і не відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, а також судом явно порушений принцип індивідуалізації покарання.
Так, суд не врахував тяжкість вчиненого злочину, який віднесено до категорії тяжких та є умисним злочином проти власності, ОСОБА_6 вчинила злочин за попередньою змовою з іншою особою.
Також апелянт вказує на те, що ОСОБА_6 не зайнята суспільно-корисною працею, а замість цього вирішила збагатитись за рахунок чужого майна.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченої, яка заперечувала проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши дані про особу обвинуваченої, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку злочину ґрунтується на доказах, перевірених судом у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та не заперечується в апеляції прокурора, як і висновок про правильність кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується формально позитивно, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, в суді дала негативну оцінку своїм діям, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність претензій представника потерпілого та те, що викрадене майно було повернуто власнику і обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Отже, при призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченої.
При цьому колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції принципу індивідуалізації покарання, як про це вказано в апеляції прокурора.
Посилання в апеляції прокурора на те, що ОСОБА_6 не зайнята суспільно-корисною працеюне є достатньою підставою для призначення більш суворого покарання, тим більше, враховуючи те, що обвинувачена має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Окрім того, розмір покарання, яке пропонує призначити ОСОБА_6 прокурор, є максимальним розміром, яке згідно з вимогами ч. 3 ст. 68 КК України може бути призначене особі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, проте прокурор не навів в апеляції достатніх доводів для призначення покарання саме у такому розмірі.
Виходячи з наведеного колегія суддів вважає безпідставними та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності покарання, призначеного ОСОБА_6 , тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Також суд першої інстанції у вироку вмотивував підстави для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України і в цій частині вирок суду в апеляції прокурора не заперечується.
Колегія суддів, вважаючи вирок суду щодо ОСОБА_6 законним, обґрунтованим і вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, як про це прохає апелянт.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 , овинуваченої за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 - без задоволення.

Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_12

Справа № 11-кп/796/564/2017 Категорія КК: ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_13
Доповідач ОСОБА_1