Зіньківський районний суд в Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/630/17
Номер провадження 1-кп/530/80/17

У Х В А Л А
16.05.2017 р. м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Зіньків Полтавської області обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
З Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області до Зіньківського районного суду Полтавської області надійшов для розгляду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який ухвалою суду від 04.05.2017 року призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні, суд дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України приходить до висновку про можливість призначення їх до судового розгляду з наступних підстав.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено. Таким чином, заслухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту та доданих до нього документів до судового розгляду, розглянувши клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , які не заперечували стосовно задоволення клопотання прокурора та призначення справи до судового розгляду, суд вважає, що є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора стосовно продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та призначення справи до судового розгляду з наступних підстав.
Судом встановлено,що ухвалою слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 01.03.2017 року ОСОБА_5 було обрано міру запобіжного заходу по даному кримінальному провадженні у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 27.04.2017 року ОСОБА_5 було продовжено міру запобіжного заходу по даному кримінальному провадженні у вигляді тримання під вартою строком на тридцять діб, який закінчується 28.05.2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку тримання обвинуваченого під вартою, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу та щодо можливості його зміни на більш м`який, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування рішення ЄСПЛ «Смірнови проти Росії».

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Так, відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»), а оскільки ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні злочину, який є тяжким, (незаконене придбання,виготовлення,зберігання з метою збуту наркотичних засобів), суд вважає, що існує певний суспільний інтерес до даної справи, який з часом не зникає.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, обвинувачений будучи звільненим з під варти має можливість переховуватися від суду та вчинити новий злочин. При цьому суд керується висновками рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Разом з тим, суд враховує, що ні тяжкість обвинувачення, ні серйозність покарання не є доказом наявності цих ризиків, на що неодноразово вказує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини» тощо).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 6.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, з огляду на його матеріальні можливості та існуючу ситуацію в Україні, оскільки на даний час в зв`язку із проведенням в Україні антитерористичної операції та наявності непідконтрольних Україні територій та анекісєю Автономної Республіки Крим обвинувачений може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Зазначене вище свідчить про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду.

Заслухавши обґрунтування заявленого клопотання прокурора ОСОБА_3 та приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчим суддею Зіньківського районного суду Полтавської області, обставини по справі з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу крім того, який було обрано раніше, а тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора,та вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 до двох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 177, 314-316, 331, 369-372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у відкритому судовому засіданні на 12 червня 2017 року о 11 годині 00 хвилин, в залі Зіньківського районного суду Полтавської області, за участю прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а також свідків згідно реєстру.

Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжити на строк два місяці з 16.05.2017 року по 16 липня 2017 року включно.
В судове засідання на 11 год. 00 хв 12 червня 2017 року, доставити обвинуваченого ОСОБА_5 який утримується під вартою в Полтавському слідчому ізоляторі № 23 ( м. Полтава, вулиця Пушкіна, 91).

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , прокурору, начальнику Полтавського СІ управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області, начальнику Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП України у Полтавській області

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий