Справа № 487/668/17
Провадження № 1-кс/487/147/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.2017 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0004214, -

В С Т А Н О В И В :
08.02.2017 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0004214.

Із тексту скарги вбачається, що ОСОБА_3 зверталась до Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області із заявою про вчинення злочину, в якій вона просила вжити заходи реагування до ОСОБА_4 , який здійснив самоправні дії 29.06.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - незаконно проник до підвалу ОСОБА_3 , змінив в ньому двері. Однак постановою слідчого Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0004214 від 08.09.2016 року закрито. В зв`язку із чим, ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеною скаргою, якою просила скасувати, як незаконну, постанову слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0004214 від 08.09.2016 року, якою кримінальне провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого внесені до ЄРДР за №0004214 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

До судового засідання заявник ОСОБА_3 не з`явилася, про час, дату розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

До судового засіданні слідчий та прокурор не з`явилися, про час, дату розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0004214, слідчий суддя дійшов наступного.

Із матеріалів скарги вбачається, що 08.09.2016 року до Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надійшло заява ОСОБА_3 , в якій вона просила вжити заходи реагування до ОСОБА_4 , який здійснив самоправні дії 29.06.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме змінив двері в підвалі ОСОБА_3 за вказаною адресою.

Здійснивши у необхідному об`ємі досудове розслідування слідчий дійшов висновку про відсутність події кримінального правопорушення та 20 грудня 2016 року прийняв постанову про закриття кримінального провадження.

Мотивуючи вказане рішення слідчий послався на те, що в ході досудового розслідування не встановлено факт вчинення кримінального правопорушення з боку ОСОБА_4 . Крім того, не встановлена сума завданих збитків, що є об`єктивною стороною вказаного кримінального правопорушення.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження №0004214, слідчим не в повній мірі та не всебічно досліджено всі докази по кримінальному провадженню, виходячи з наступного.

Статтею 356 Кримінального кодексу України передбачена відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадяни.

Суспільна небезпечність злочину визначається тим, що він порушує встановлений порядок реалізації громадянами своїх законних або передбачуваних прав, призводить до дезорганізації нормальної діяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян, а також до порушення прав та законних інтересів інших фізичних та юридичних осіб.

З об`єктивної сторони для наявності розглядуваного злочину необхідно встановити сукупність таких трьох ознак: а) самовільне вчинення будь-яких дій; б) оспорювання правомірності цих дій іншими громадянами або юридичною особою (підприємством, установою чи організацією); в) заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власників.

Самовільне вчинення будь-яких дій має місце тоді, коли винний реалізує своє дійсне або уявне право незаконними методами наприклад, всупереч волі власника вилучає його майно в рахунок погашення боргу, вселяється в надану йому квартиру, не дочекавшись, доки її покинуть колишні мешканці, або вселяється у вільну квартиру без наявності ордеру, самовільно виконує рішення суду про виселення боржника чи звільнення приміщення від його майна тощо.

Оспорюваність таких дій означає, що інша фізична або юридична особа вважає їх неправомірними. Чи дійсно було у винного відповідне право, чи воно було уявним значення не має.
Дійсне право це право, що належить особі в силу закону, договору чи іншої підстави. Уявним (передбачуваним) є право, яке в дійсності особі не належить, але вона помилково вважає, що має це право (наприклад, реаліза-тор, якому протягом декількох місяців затримували виплату заробітної плати, вважає, що має право взяти її з виторгу, або квартиронаймач знає про своє переважне право на одержання кімнати, що звільнилася у комунальній квартирі, і займає її не дочекавшись рішення офіційного органу, який відає розподілом житла). Але і за наявності рішень уповноважених органів права особи мають бути реалізовані у встановленому законом порядку, а не на власний розсуд.
Якщо ж особа, щодо якої мали місце самовільні дії, не має претензій до особи, яка їх вчинила, склад самоправства відсутній. Цей злочин може бути вчинений як у присутності, так і за відсутності потерпілого, як без насильства, так і з його застосуванням. У разі застосування насильства самоправство кваліфікується за сукупністю з відповідними злочинами проти життя і здоров`я. Оспорювання може мати місце до вчинення дій, в момент їх вчинення або після їх вчинення. Самоправство відсутнє, якщо дії ким-небудь оспорюються, але права чи обов`язки особи реалізуються відповідно до закону чи іншого нормативно-правового акта.

Самоправство є кримінальне караним лише за умови заподіяння діями винного значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Поняття значної шкоди є оціночним і вирішується у кожному конкретному випадку виходячи з фактичних обставин справи.

Самоправство, яке не завдало значної шкоди інтересам зазначених осіб, тягне відповідальність за ст. 186 КУпАП як адміністративний проступок.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (протоколів допиту ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ін.), влітку 2016 року ОСОБА_4 шляхом встановлення металевих дверей самовільне, всупереч волі ОСОБА_3 , відокремив (виділив в натурі) свою (на його думку) частину спірного підвалу, якою до цього користувалась ОСОБА_3 яка зберігала там консервацію. ОСОБА_3 оспорювала такі дії ОСОБА_4 , але він на її заперечення не зважав і вчинив поділ майна на свій розсуд - так як вважав за потрібно йому.

При цьому з 2014 року на розгляді в Заводському районному суді міста Миколаєва знаходиться цивільна справа 487/5781/14-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про встановлення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою.
Тобто, наведені обставини дають підстави прийти до висновку, що дії ОСОБА_4 по самовільному зайняттю спірного підвалу носять характер самоправних.

Проте, в кримінальному проваджені не проведено жодної слідчої дії, направленої на з`ясування наявності такої кваліфікуючої ознаки в діях ОСОБА_4 , як заподіяння значної шкоди ОСОБА_3 .

Враховуючи вказану неповноту проведеного досудового розслідування оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

У разі відсутності такої кваліфікуючої ознаки ст.356 КК України, як заподіяння значної шкоди, дії винних осіб можуть утворювати склад адміністративного проступку, передбаченого ст.186 КУпАП України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 303-309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 від 20.12.2016 року про закриття кримінального провадження №0004214 - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0004214 для організації проведення подальшого досудового розслідування направити до Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1