Справа № 450/1523/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/165/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2017 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000905 від 20.12.2013р. за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2016р. щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острів, Самбірського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2016р. ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ст. 291 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 постановлено рахувати з дня звернення вироку суду до виконання.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу обвинуваченому ОСОБА_6 постановлено не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 200 000 грн. моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 180 000 грн. моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 190 000 грн. моральної шкоди.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 6 370, 80 грн. судових витрат.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог закону.

За вироком суду ОСОБА_6 19.12.2013р., близько 21 год. 50 хв., на 10 км + 100 м автодороги «Західний обхід міста Львова», переходячи проїзну частину дороги, грубо порушив вимоги Р. 1 п. п. 1.3, 1.5, 1.10 ( у частині значення термінів небезпека для руху, учасник дорожнього руху, пішохід); Р. 4 п.п. 4.7, 4.8, 4.14 а), ґ) ПДР України, які виразилися у тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 12048/4538 від 19.12.2013 року у ОСОБА_6 виявлено етанол у кількості 2,01 проміле), лежав на смузі проїзної частини дороги, призначеній для руху транспорту у напрямку до м. Яворова у невстановленому для переходу місці, відтак, перебуваючи у такому положенні та намагаючись підвестися, створив аварійну обстановку для водія автомобіля «Сітроен Джампер» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_12 , який в умовах темної пори доби не мав можливості своєчасно його виявити, а з моменту виявлення вимушений був, уникаючи наїзду, змінити напрямок свого руху ліворуч та виїхати на смугу зустрічного руху, що у свою чергу призвело до зіткнення із автомобілем ГАЗ - 14 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 та зіткнення автомобіля ГАЗ - 24 реєстраційний номер НОМЕР_2 із автомобілем Мазда 626 реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_13 .
Внаслідок зіткнення водій автомобіля Сітроен Джампер реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_12 , згідно висновку експерта № 234/2013 судово-медичної експертизи від 16.01.2014р, отримав рвано-забійні рани на голові, на обличчі, на зовнішній поверхні правого стегна, синці на підборідді та шиї, садна на підборідді, шиї та правому колінному суглобі, закритий перелом правого гомілково-ступеневого суглобу, перелом кісток основи черепа з крововиливом у м`які тканини голови, м`які мозкові оболонки та речовину головного мозку, які утворилися від контакту із виступаючими частинами салону автомобіля при його зіткненні із перешкодою, знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП та призвели до настання смерті; пасажир автомобіля ГАЗ-24 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_14 , згідно висновку експерта № 233/2013 судово-медичної експертизи від 16.01.2014р., отримала рвано-забійні рани на підборідді, перелом кісток верхньої щелепи, травматичну ампутацію 7-х зубів на нижній щелепі, рвано-забійні рани на колінних суглобах, відкриті переломи гомілкових кісток з обох сторін, перелом хребта в грудному відділі з розривом спинного мозку, множинні двосторонні переломи ребер з розривом легень, синці в навколо орбітальних ділянках з обох сторін, садна на колінних суглобах, розрив печінки, забій нирок, які утворилися від контакту із виступаючими частинами салону автомобіля при його зіткненні із перешкодою, знаходяться у причино - наслідковому зв`язку із ДТП та призвели до настання смерті; водій автомобіля ГАЗ-24 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 , згідно висновку експерта № 182/14 судово-медичної експертизи від 06.05.2014р. отримав травму тіла у вигляді закритого уламкового перелому заднього краю кульшової западини та крайового перелому головки стегнової кістки справа, закритого перелому лівої стегнової кістки, закритого перелому обидвох кісток правої гомілки, забою грудної клітки, забою легень, що могли утворитись 19 грудня 2013р. у момент дорожньо-транспортної пригоди і викликали стійку тривалу втрату працездатності більше однієї третини і за цією ознакою відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.
Отже, ОСОБА_6 скоїв порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило загибель потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та настання тяжких наслідків для потерпілого ОСОБА_10 у виді тяжких тілесних ушкоджень, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 291 КК України.
Не погоджуючись із вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуваний вирок скасувати та винести виправдувальний вирок за відсутності у його діях складу кримінального правопорушення. В апеляційній скарзі ставить питання про виклик у судове засідання для допиту судово-медичний експерта, який провів експертизи згідно висновків № 233/2013 від 16.01.2014р. та № 234/2013 від 16.01.2014р., судового експерта згідно проведеного висновку № 4764 від 20.12.2013р., лікаря нарколога, який проводив медичний огляд ОСОБА_6 , а також зобов`язати органи досудового розслідування провести повторно слідчий експеримент з використанням автомобіля, аналогічного автомобілю ОСОБА_12 . Призначити у справі судову медичну експертизу на розгляд якої поставити запитання чи міг ОСОБА_6 , враховуючи стан його зору, в умовах темної пори доби і поганого освітлення побачити і правильно оцінити обстановку на місці ДТП.
В обґрунтування покликається на те, що вирок є необґрунтованим, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, залишились не дослідженими обставини справи, які мають істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Окрім цього, висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а обране покарання не відповідає особі обвинуваченого внаслідок суворості.
Зазначає, що поза увагою суду залишився той факт, що експертом у висновку судової автотехнічної експертизи № 1002 від 25.03.2014р. не було визначено дотриманість і фактичне порушення потерпілим ОСОБА_12 вимог п. 12.3 ПДР України. Разом з тим, не враховано, що свідок ОСОБА_15 , рухаючись на автомобілі із швидкістю 60-70 км/год. встиг своєчасно побачити людину, і здійснити безпечний маневр. Не взято до уваги обставини проведення слідчого експерименту від 17.01.2014р., у якому використовувався автомобіль, технічні характеристики якого відрізняються від автомобіля, який керував ОСОБА_12 .
Покликається на те, що не відповідає обставинам справи висновок суду, що обвинувачений ОСОБА_6 переходив проїзну частину дороги. Категорично заперечує цей факт. Жоден із свідків та потерпілих не вказували на цей факт.

Не відповідає обставинам справи висновок суду про відсутність доказів того, що смерть потерпілих та отримання тілесних ушкоджень частково перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із невиконання ними вимог п. 2.3 а ПДР України.

Вказує, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ч.3 ст. 67 КК України, фактично визнав обставинами, які обтяжують покарання, те що обвинувачений не усвідомив протиправність своїх дій, не вибачився перед потерпілими, що свідчить про відсутність його щирого каяття. Судом не у повній мірі враховано особу обвинуваченого, зокрема його інвалідність по зору, численні медичні документи, які вказують на його поганий стан здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про залишення вироку суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, допитавши експерта ОСОБА_16 , який підтвердив висновок № 1002 від 25.03.2014р., обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, а вирок суду змінити, з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України за обставин, описаних у вироку суду, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, й навів у вироку, зокрема:

-показаннями у судовому засіданні потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 про обставини події, що мала місце 19.12.2013р.;

-показаннями у судовому засіданні свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ;

-даними протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 19.12.2013р., схемою до протоколу огляду місця ДТП від 19.12.2013р., ілюстративною таблицею до протоколу ОМП по факт ДТП, з якого вбачається, що місце ДТП розташоване на 10 км + 100м автодороги «Західний обхід міста Львова» на території Пустомитівського району Львівської області, навпроти автозаправної станції «SHELL»; дорожнє покриття - асфальтобетонне, на момент огляду сухе; проїзна частина, загальною шириною 7,5 м, складається з двох смуг для руху в зустрічних напрямках, шириною по 3,7м кожна. Смуги розділені переривчастою лінією дорожньої розмітки. Праворуч до проїзної частини примикає укріплююча смуга, шириною 0,7 м, за якою є узбіччя шириною 3,5м; автомобіль «ГАЗ-24» реєстраційний номер НОМЕР_2 зафіксований на правій смузі руху, спрямований передньою частиною у напрямку правого узбіччя (у напрямку АЗС). Відстань від лінії, що розділяє смуги для руху, до переднього правого колеса автомобіля становить 3,3м, до заднього правого - 1,4м, до заднього лівого - 2,7м; автомобіль «CITROEN Jumper» реєстраційний номер НОМЕР_1 зафіксований на правому узбіччі, спрямований передньою частиною у напрямку АЗС. Відстань від правого краю проїзної частини до заднього правого колеса автомобіля становить 1,4 м, до заднього лівого - 2,7 м; відстань між віссю заднього правого колеса даного автомобіля та віссю переднього лівого колеса автомобіля ГАЗ- 24 у поздовжньому напрямку становить 2,7м; автомобіль «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_3 зафіксований за межами лівого краю проїзної частини, на відстані 28,9м від лівого краю проїзної частини; ліворуч від автомобіля «CITROEN Jumper» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на правому узбіччі, зафіксований слід розливу паливно-мастильних матеріалів довжиною 10,5 м; на правій смузі руху та на правому узбіччі, у районі розташування автомобілів ГАЗ-24 та «CITROEN Jumper» зафіксовано «найбільш інтенсивний осип скла і пластмаси», розмірами 7,6м у поздовжньому напрямку та 11 м у поперечному напрямку; на лівій смузі руху зафіксований «осип скла меншої концентрації», розмірами 26,4м у поздовжньому напрямку та 5,1м у поперечному напрямку; правий край даного осипи на 0,8м виходить на праву смугу руху; безпосередньо на лінії, що розділяє смуги для руху, на відстані 9,7м від осі заднього лівого колеса автомобіля «CITROEN Jumper» (у поздовжньому напрямку), зафіксовано «дзеркало»; на лівій смузі руху, на відстані 0,3 м від лінії, що розділяє смуги для руху (у районі початку «осипу скла меншої концентрації», зафіксований «слід тертя»; на правій смузі руху, біля передньої частини автомобіля «ГАЗ-24», на відстані 2,8...4,4м від лінії, що розділяє смуги для руху, схематично позначено розташування тіла людини. Ще одне тіло людини схематично позначене на правому узбіччі, біля передньої частини автомобіля «CITROEN Jumper», на відстані 1,9 м від правого краю проїзної частини та на відстані 2,4 м від першого тіла;
-даними протоколу огляду транспортного засобу від 19.12.2013р., згідно якого огляд автомобіля «CITROEN Jumper»реєстраційний номер НОМЕР_1 проводився на 10 км + 100 м. автодороги «Західний обхід міста Львова». На автомобілі «CITROEN Jumper» реєстраційний номер НОМЕР_1 виявлено пошкодження передньої та передньої правої частини;
-даними протоколу огляду транспортного засобу від 19.12.2013р., відповідно до якого огляд автомобіля «ГАЗ-24» реєстраційний номер НОМЕР_2 проводився на 10 км + 100 м. автодороги «Західний обхід міста Львова». На автомобілі «ГАЗ-24» реєстраційний номер НОМЕР_2 виявлено повне знищення автомобіля в частині кузова, дверей вікон;
- даними протоколу огляду транспортного засобу від 19.12.2013р., згідно якого огляд автомобіля «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_3 проводився на 10 км + 100 м. автодороги «Західний обхід міста Львова». На автомобілі «MAZDA 626»реєстраційний номер НОМЕР_3 виявлено пошкодження правої фари, переднього правого крила, капоту з правої сторони, вітрового скла, правий склоочисник відсутній, праве дзеркало відсутнє;
- даними висновку № 4764 судово автотехнічної експертизи від 30.12.2013р., з якого вбачається, що на момент огляду та дослідження система рульового керування автомобіля «Сітроен-Джампер» була несправною, і повні відмови системи рульового керування та системи зовнішнього освітлення і світлової сигналізації автомобіля «Сітроен-Джампер» був наслідком ДТП, і до моменту зіткнення із зустрічним автомобілем ГАЗ-24 вказані системи були працездатними;
- даними висновку № 4763 судово автотехнічної експертизи від 21.02.2014р., з якого слідує, що на момент огляду та дослідження, система рульового керування автомобіля ГАЗ-24 була несправною, і повні відмови робочої гальмової системи, системи рульового керування та системи зовнішнього освітлення і світлової сигналізації автомобіля ГАЗ-24 були наслідком ДТП, і до моменту зіткнення із зустрічним автомобілем вказані системи були працездатними;
- даними висновку № 4762 судово автотехнічної експертизи від 30.12.2013р., якого слідує, що на момент огляду та дослідження, як система рульового керування, так і робоча гальмова система автомобіля "Мазда-626" були працездатними і могли виконувати свої функції по управлінню, передбачені конструкцією. На момент огляду та дослідження, система зовнішнього освітлення та світлової сигналізації автомобіля "Мазда- 626" знаходилася у стані часткової відмови. Часткова відмова системи зовнішнього освітлення та світлової сигналізації автомобіля "Мазда-626" є наслідком його зіткнення із автомобілем ГАЗ-24, і до моменту ДТП вказана вище система досліджуваного автомобіля була працездатною;
-даними висновку № 4765 судової транспортно трасологічної експертизи від 14.02.2014р., з якого, зокрема, вбачається, що зіткнення між автомобілями «CITROEN Jumper» та ГАЗ - 24 відбулось на правій смузі проїзної частини (на смузі руху автомобіля «ГАЗ-24»), у районі зафіксованої найбільшої концентрації осколків скла та уламків пластмасових деталей, ближче до правого краю проїзної частини. Зіткнення між автомобілями «ГАЗ-24» та «MAZDA 626» відбулось у районі лінії дорожньої розмітки, що розділяє смуги зустрічного руху, на ділянці, що приблизно відповідає початку осипу скла меншої концентрації. Під час даної ДТП спочатку відбулось зіткнення автомобілів «ГАЗ-24» та «CITROEN Jumper», а після цього - зіткнення автомобіля «ГАЗ-24» з автомобілем «MAZDA 626». У момент первинного контактування кут між поздовжніми осями автомобілів «CITROEN Jumper» та «ГАЗ-24» складав приблизно 160+5 градусів, з перекриттям по передній габаритній ширині автомобіля «CITROEN Jumper» приблизно 130см, тобто, у даному випадку мало місце зустрічно-перехресне блокуюче зіткнення. В момент первинного контактування кут між поздовжніми осями автомобілів «ГАЗ-24» та «MAZDA 626» складав приблизно 100+5 градусів, з перекриттям по передній габаритній ширині автомобіля «MAZDA 626» приблизно 20 см, тобто, у даному випадку мало місце перехресне ковзне зіткнення. Під час зіткнення автомобілів «ГАЗ-24» та «CITROEN Jumper» вказані транспорті засоби перебували у русі. У момент контактування з автомобілем «ГАЗ- 24», автомобіль «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_3 також перебував у русі;
-даними висновку № 1002 судової автотехнічної експертизи від 25.03.2014р., з якого вбачається, що при заданих вихідних даних водій ОСОБА_22 не мав технічної можливості уникнути наїзду на лежачого пішохода шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування без зміни напрямку руху. При заданих вихідних даних водій ОСОБА_10 не мав технічної можливості уникнути зіткнення із зустрічним автомобілем «Сітроєн» шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. При заданих вихідних даних водій ОСОБА_13 не мав технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем «ГАЗ-24» шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. При заданих вихідних даних з моменту настання видимості лежачого пішохода для водія ОСОБА_23 , з технічної точки зору, виникла не тільки небезпечна, а й навіть аварійна дорожня ситуація, в умовах якої уже не можна стверджувати, що дії вказаного водія у даній дорожній ситуації суперечили вимогам ПДР. При заданих вихідних даних з моменту виїзду зустрічного автомобіля «Сітроєн» на смугу руху автомобіля «ГАЗ-24» для водія останнього - ОСОБА_10 , з технічної точки зору, виникла не тільки небезпечна, а й навіть аварійна дорожня ситуація. При заданих вихідних даних з моменту зіткнення автомобілів «Сітроєн» та «ГАЗ-24» для водія ОСОБА_13 , з технічної точки зору, виникла не тільки небезпечна, а й навіть аварійна дорожня ситуація. В умовах аварійної дорожньої ситуації дії водіїв технічними вимогами ПДР не регламентуються. При заданих вихідних даних причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є невідповідність дій пішохода ОСОБА_6 вимогам п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «небезпека для руху», «учасник дорожнього руху», «пішохід»); розділу 4 «обов`язки і права пішоходів» ПДР України; Даний висновок підтвердив у суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_16
-даними протоколу проведення слідчого експерименту з участю свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 від 17.01.2013р. та протоколу проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_13 від 18.01.2013р.;
-даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_6 від 19.12.2013р., з якого вбачається, що ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (етанол = 2,01 %).
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, дослідивши усі обставини кримінального провадження, дійшов правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України.
З огляду на викладене апеляційні доводи сторони захисту про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, недостатність доказів на доведеність його вини у вчиненому не відповідають матеріалам кримінального провадження і є безпідставними.
Так, матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 скоїв порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило загибель потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та настання тяжких наслідків для ОСОБА_10 .
Це підтверджується достатністю доказів, наведених у вироку суду, які судом першої інстанції обґрунтовано визнано належними та допустимими, з огляду на їх відповідність вимогам ст.ст. 84-86 КПК України.
Судом першої інстанції вірно визначено, що між діями обвинуваченого ОСОБА_6 та настанням смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та отримання ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень є прямий причинно-наслідковий зв`язок. З показань обвинуваченого ОСОБА_6 , які не суперечать висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.12.2013р. щодо ОСОБА_6 , такий на час вчинення кримінального правопорушення перебував у нетверезому стані.
Покликання сторони захисту на те, що ОСОБА_6 не мав умислу на вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки, маючи незадовільний стан здоров`я та будучи у нетверезому стані, не пам`ятав обставини події, що у свою чергу може свідчити про перебування обвинуваченого у стані несвідомості, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що ОСОБА_6 у ході апеляційного розгляду справи відмовився від проведення щодо нього будь-яких експертиз, а іншого медичного критерію щодо його неосудності у матеріалах кримінального провадження немає. Спростовано матеріалами справи і показання обвинуваченого ОСОБА_6 про його відсутність на місці події.
Твердження апелянта про те, що вирок суду ґрунтується на припущеннях, що при його ухваленні допущено істотні порушення кримінального процесуального закону є необґрунтовані, жодними доводами не підкріплені, а тому колегія суддів до уваги такі не приймає. При постановленні оскаржуваного вироку було вирішено усі питання, визначені нормами ст. 368 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції не допущено.
На виконання вимог ст. 370 КПК України судом першої інстанції у вироку наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, за наведених у вироку суду обставинах.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає зміні, виходячи із наступного.
Призначивши ОСОБА_6 покарання за ст. 291 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, суд першої інстанції недостатньо врахував дані про особу винного та конкретні обставини кримінального провадження.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 є особою похилого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є інвалідом 3 групи по зору, продовжує лікуватись у лікаря офтальмолога з приводу глаукоми, катаракти та ангіопатії сітківки обох очей, має ряд захворювань легеневої та серцево-судинної систем, грудного та поперекового відділу хребта, інші серйозні захворювання, що підтверджується випискою з медичної картки обвинуваченого від 25.11.2016р. (а.с. 90, т.2). У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 наголосив на недоцільності його ізоляції від суспільства з огляду на незадовільний стан здоров`я.
Враховуючи обставини кримінального провадження та незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного судом першої інстанції покарання.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_6 слід застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити його від призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю три роки, та покласти на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.
На переконання колегії суддів таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
У решті вирок суду слід залишити без зміни.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2016р. щодо ОСОБА_6 змінити.

Застосувати до ОСОБА_6 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у трьохмісячний термін до суду касаційної інстанції з дня її проголошення.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .