Справа № 139/45/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2017 року смт Муровані Курилівці
Слідчий суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участі:

скаржника ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

секретаря судового засіданні ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні, що полягає у неповерненні вилученого майна, -
В С Т А Н О В И Л А:
31 травня 2016 року у ОСОБА_2 було вилучено та поміщено на територію спецмайданчика Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області автомобіль "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 . Цей автомобіль став предметом обстеження у рамках кримінального провадження № 0000134, відкритого за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України. Арешт на цей автомобіль не накладався, однак по сьогоднішній день його не повернуто законному володільцю - ОСОБА_2 .
Вважаючи, що автомобіль утримується на території спецмайданчика Мурованокуриловецького ВП без законних підстав, ОСОБА_2 звернувся до Могилів-Подільської місцевої прокуратури з проханням винести постанову про повернення йому автомобіля "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 . Листом № 71-7518 вих.16 від 29 грудня 2016 року заступник керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 повідомив, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні і до вирішення справи по суті має зберігатися у сторони обвинувачення.
Скаржник вважаючи, що прокурор не виконує повноважень, передбачених ст. 169 КПК України, звернувся 18 січня 2017 року до суду з цією скаргою і просить визнати протиправною бездіяльність прокурора і зобов`язати виконати повноваження, передбачені ст. 169 КПК України.
ОСОБА_2 свою скаргу підтримав і суду пояснив, що 31 травня 2016 року о 22-ій годині 40 хвилин, коли він автомобілем "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 , під`їхав до свого будинку, його було зупинено поліцейськими, які відразу, без обстеження, заявили, що номер кузова його автомобіля містить сліди підробки. Одночасно, поліцейські заявили, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння і склали відповідний протокол. Його та його автомобіль було доставлено в Мурованокуриловцьке відділення поліції. Там його протримали приблизно до 3-ої години 01 червня 2016 року, а автомобіль утримують в гаражі по сьогоднішній день. Арешт на автомобіль не накладався, проте прокурор не реагує на безпідставне утримання його майна на штрафмайданчику Мурованокуриловецького ВП, а 10 січня 2017 року він отримав відповідь прокурора, з якої слідує, що прокурор вважає правомірним утримання ТЗ у сторони обвинувачення і не має на меті винести постанову про його повернення. Стверджує, що даний автомобіль він використовував на законних підставах (зокрема, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ) і про будь-яку підробку йому нічого не відомо. Йому відомо, що в межах кримінального провадження ухвалою слідчого судді слідчому надано тимчасовий доступ до автомобіля "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 строком до 22 липня 2016 року, проте експертом автомобіль було оглянуто лише 25 липня 2016 року.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 не визналата повідомила, що у рамках кримінального провадження № 0000134, відкритого за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України, автомобіль "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 постановою слідчого від 22 червня 2016 року визнано речовим доказом. Враховуючи положення ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ має зберігатися у сторони обвинувачення до прийняття рішення у справі по суті. Крім того, прокурор зауважила, що ОСОБА_2 не надав прокурору доказів про право власності на ТЗ, а тому й не могло бути прийнято рішення про його повернення саме ОСОБА_2 . Просила відмовити в задоволенні скарги.

Розглянувши скаргу у судовому засіданні, заслухавши думки учасників судового розгляду, судприходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора в рамках кримінального провадження № 0000134,розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, щодо неповернення тимчасово вилученого майна підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Однією із загальних засад кримінального провадження є законність, відповідно до якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Законодавець визначив, що на території України порядок кримінального провадження визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Судом встановлено, що 01 червня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України (кримінальне провадження № 0000134), по факту виявлення слідів підробки номера кузова на автомобілі "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 22).
Як слідує із акту без номера огляду тимчасово затриманого транспортного засобу, що передається на тимчасове зберігання, від 01 червня 2016 року (а.с. 26), у ОСОБА_2 було вилучено автомобіль "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до ст. 265-2 КУпАП у зв`язку з керуванням ТЗ в стані алкогольного сп`яніння.
Витягом з кримінального провадження (а.с. 22), рапортом поліцейського роти ДПС ГУНП у Вінницькій області від 01 червня 2016 року (а.с. 23-24), постановою без дати про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000134 (а.с. 25), актом від 01 червня 2016 року без номера огляду тимчасово затриманого транспортного засобу (а.с. 26-27) стверджується, що вилучення ТЗ у ОСОБА_2 дійсно мало місце о 22 годині 40 хвилин 31 травня 2016 року.
У матеріалах кримінального провадження № 0000134 зібрано докази, що ТЗ, який вилучено у ОСОБА_2 , належить ОСОБА_6 (витяг з реєстру «Пошук ТЗ», ксерокопія свідоцтва про реєстрацію ТЗ, ксерокопія довіреності).
З матеріалів кримінального провадження не вбачається, звідки отримано таку інформацію, та хто подав слідчому для приєднання до нього ксерокопію свідоцтва про реєстрацію ТЗ і ксерокопію довіреності.
В той же час, скаржник стверджує, що вилученим у нього автомобілем він володів та користувався на законних підставах і подав до суду для огляду оригінал свідоцтва про реєстрацію автомобіля "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 (а.с. 12).
Суд надає віри таким поясненням скаржника з огляду на наступні положення кримінального процесуального та цивільного законодавства:
Як передбачено діючими нормами ЦК України володіння це фактичне утримування речей, що має юридичне значення, тобто захист від порушення. Цивільне законодавство (ст. 317 ЦК України) у зміст права власності вкладає право власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Крім того, у ст. 395 ЦК України передбачено, що право володіння є також речовим правом на чуже майно. Цивільним законодавством передбачено володіння законне і незаконне. Володіння визнається законним у разі, коли особа здійснює його на законних підставах. Законне володіння належить перш за все власникові. Але як елемент речових прав воно може належати також іншим особам, зокрема наймачеві, орендареві, комісіонеру, охоронцю. Володіння може надаватися не лише на підставі договірних відносин (найму, комісії, підряду, зберігання тощо), а й на підставі адміністративного акта (наприклад, відповідно до розпорядження органів опіки та піклування), прямої вказівки закону (знахідка, безгосподарне майно, бездоглядна худоба). Захист законного володіння регулюється за аналогією із захистом права власності.
Абзацом другим п. 2.2. Правил дорожнього руху України передбачено, що власник ТЗ може передавати його у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Таким чином, ОСОБА_2 на законних підставах володів до 22-ої години 40 хвилин 31 травня 2016 року автомобілем "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 .
З рапорту поліцейського роти ДПС ГУНП у Вінницькій області від 01 червня 2016 року (а.с. 23-24) слідує, що о 22-ій годині 40 хвилин 31 травня 2016 року автомобілем "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 керував саме ОСОБА_2 .
Отже, озвучені прокурором ОСОБА_3 у цьому судовому засіданні підстави, що заважають прокурору ОСОБА_5 виконати вимоги ст. 169 КПК України щодо повернення тимчасово вилученого майна, не ґрунтуються на вимогах та вказівках закону.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Саме невиконання процесуального обов`язку щодо негайного повернення майна особі й зумовлює існування процесуального механізму щодо оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, визначеного в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку та огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.
Із зібраних у кримінальному провадженні № 0000134 матеріалів взагалі не вбачається, що автомобіль "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 , тимчасово вилучався у рамках цього кримінального провадження. Так, із акту без номера огляду тимчасово затриманого транспортного засобу, що передається на тимчасове зберігання, від 01 червня 2016 року (а.с. 26-27) слідує, що у ОСОБА_2 було вилучено автомобіль "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до ст. 265-2 КУпАП у зв`язку з керуванням ТЗ в стані алкогольного сп`яніння.
У матеріалах кримінального провадження № 0000134 мається постанова слідчого від 22 червня 2016 року (а.с. 28) про визнання та приєднання до провадження речових доказів - автомобіля "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 .
Вважаю, що ця постанова містить неточність у даті її прийняття. Так, у тексті постанови зроблено посилання на ухвалу слідчого судді Мурованокуриловецького районного суду від 22 червня 2016 року (а.с. 34-35). Однак, слідчий не могла отримати цю ухвалу слідчого судді 22 червня 2016 року, оскільки вона підписана і видрукована слідчим суддею лише о 9-ій годині 40 хвилин 23 червня 2016 року (а.с. 36-37).
26 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури із заявою про повернення йому автомобіля (а.с. 6-9).
29 грудня 2016 року заступником керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 . ОСОБА_2 надано відповідь (а.с. 10), у якій зазначено, що автомобіль "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 слідчим Мурованокуриловецького ВП визнано речовим доказом, а тому, у відповідності до ч. 2 ст. 100 КПК України та ч. 6 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення…, він має зберігатися у сторони кримінального провадження до ухвалення судового рішення по справі або до закриття кримінального провадження.
Кримінальний процесуальний кодекс України одним із заходів забезпечення кримінального провадження встановлює тимчасовий доступ до речей та документів, який полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володіння якої знаходяться такі речі і документи можливості знайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх.

Як вбачається із матеріалів скарги та оглянутого у судовому засіданні кримінального провадження № 0000134 22 червня 2016 року слідчим суддею Мурованокуриловецького районного суду слідчому було надано тимчасовий доступ до автомобіля "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 , відмовлено у вилученні цього автомобіля і встановлено строк дії ухвали до 22 липня 2016 року (а.с. 34-35).
Із цієї ухвали слідчого судді від 22 червня 2016 року вбачається, що в матеріалах кримінального провадження на аркуші 11 була постанова слідчого про призначення криміналістичної експертизи з питання зміни ідентифікаційних номерів автомобіля (а.с. 35).
Однак, з висновку експерта № 71 від 25 липня 2016 року вбачається, що йому було направлено постанову слідчого, датовану лише 30 червня 2016 року (а.с. 30).
В той же час у матеріалах кримінального провадження № 0000134 взагалі відсутня постанова слідчого про призначення експертизи за будь-якою датою, матеріали провадження не пронумеровані і не описані.
Одночасно, поясненнями ОСОБА_2 в цьому судовому засіданні та висновком експерта № 71 від 25 липня 2016 року (а.с. 30-33) доведено, що огляд транспортного засобу експертом було проведено поза строком дії ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу до автомобіля, зокрема, 25 липня 2016 року.
Щодо обґрунтування прокурором відмови у поверненні ОСОБА_2 автомобіля Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 , наявністю у нього (у автомобіля) статусу речового доказу, -вважаю, що ця відмова не ґрунтується на законі.
Так, згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять на собі інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Тобто органами досудового розслідування має бути отримано дозвіл на тимчасовий доступ до речей або вирішено питання про накладення арешту.

Як зазначено вище, ухвала слідчого судді мала строк дії до 22 липня 2016 року (зворот а.с. 35), а з клопотанням про накладення арешту на майно слідчий чи прокурор до слідчого судді не зверталися.

Проаналізувавши зміст вищезазначених норм чинного кримінального процесуального закону, з врахуванням зібраних у кримінальному провадженні № 0000134 доказів, приходжу до висновку, що вилучений у ОСОБА_2 автомобіль "Opel Vectra", номерний знак НОМЕР_1 , без достатніх на те підстав утримується на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області.
Стаття 16 КПК України встановлює, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Протоколом Першим Конвенції також визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення Європейського суду у справах "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Іатрідіс проти Греції", "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року, справа "Спорронг та Льонрот проти Швеції").
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Таким чином, враховуючи, що прокуратура, як конституційний орган, який відповідно до Конституції та законів України зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог закону, допустила їх порушення, приходжу до висновку, що заступником керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури у Вінницькій області ОСОБА_5 порушено вимоги КПК України щодо повернення тимчасово вилученого майна та конституційні права власника майна на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Частиною 2 ст. 307 КПК України, визначено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування ухвала слідчого судді може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.

Оскільки встановлено, що прокурором вчинено протиправну бездіяльність, є підстави для задоволення вимоги скаржника про зобов`язання прокурора вчинити передбачені законодавством дії.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 100, 167, 168, 169, ч. 2 ст. 307 КПК України,
У Х В А Л И Л А:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність прокурора заступника керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Зобов`язати заступника керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 виконати вимоги, передбачені ст. 169 КПК України стосовно повернення тимчасово вилученого майна.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя: ____________