Справа № 645/2076/17
Провадження № 1-м/645/1/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2017 року судова колегія Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

сторони кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Харкові, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 13 листопада 2015 року Центральним районним судом м. Сочі Краснодарського краю Російської Федерації за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1 КК Російської Федерації до п`ятнадцяти років позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Центрального районного суду м. Сочі Краснодарського краю від 13 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1 КК Російської Федерації, за ознаками замаху на незакінчений збут наркотичних засобів в особливо великому розмірі та призначено покарання у вигляді п`ятнадцяти років позбавлення волі без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму.

Міністерство юстиції України звернулося до Фрунзенського районного суду м. Харкова із клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, в якому просить визначити норми (статті, частини статей) Кримінального Кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнаний винним вказаним вище вироком суду Російської Федерації, та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_6 на підставі цього вироку.

В судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув, надав заяву про розгляд вказаного клопотання у його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення. Просив привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України ОСОБА_6 у відповідність із законодавством України та визначити норми Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_6 визнаний винним вироком Центрального районного суду м. Сочі Краснодарського краю від 13 листопада 2015 року, а саме: за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, без застосування ч. 3 ст. 68 КК України та не призначаючи конфіскацію майна, оскільки таке додаткове покарання вироком іноземного суду не призначалося.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно вироку Центрального районного суду м. Сочі Краснодарського краю від 13 листопада 2015 року та доданих до нього довідок установи виконання покарань, громадянин України ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1 КК РФ до 15 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 14 УФСВП Росії по Краснодарському краю». Початок строку 28.08.2015 року, кінець строку 27.08.2030 року.

Відповідно до розпорядження Центрального районного суду м. Сочі Краснодарського краю вирок суду від 13 листопада 2015 року набрав законної сили 24 листопада 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції.

Остання відома адреса ОСОБА_6 в Україні АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції, яка передбачає у разі зміни вироку застосувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Враховуючи, що ОСОБА_6 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений, набрав чинності, строк покарання який має відбувати засуджений більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочинами згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ст. 11 Конвенції, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального кодексу України та визначає покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у вигляді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків:

- якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

- якщо строк покарання призначений вироком суду іноземної держави, є меншим ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Таким чином, за своїм характером покарання не повинно посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину.

Визначаючи строк позбавлення волі, суд приймає до уваги наступне:

На час вчинення злочину ОСОБА_6 санкцією ч. 3 ст. 307 КК України передбачений строк покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

Враховуючи, що максимальний строк покарання, передбачений санкцією ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, є меншим, ніж покарання, призначене вироком суду Російської Федерації, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.

Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_6 додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки таке додаткове покарання вироком іноземної держави не призначалось.

З урахуванням викладеного, суд вважає клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Центрального районного суду м. Сочі Краснодарського краю від 13 листопада 2015 року за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1 КК Російської Федерації відносно ОСОБА_6 у відповідність із законодавством України таким, що підлягає задоволенню.

При цьому, зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 28.08.2015 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону № 838-VІІ від 26.11.2015 року) проводиться із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до набрання вироком законної сили.

Зарахування строку перебування під вартою ОСОБА_6 з 28 серпня 2015 року по 20 червня 2017 року, включно, здійснюється органом виконання покарань.

Керуючись ст.ст. 9 12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст. 602, 610 КПК України, судова колегія
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Центрального районного суду м. Сочі Краснодарського краю від 13 листопада 2015 року за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1 КК Російської Федерації відносно ОСОБА_6 у відповідність із законодавством України задовольнити.

Привести вирок Центрального районного суду м. Сочі Краснодарського краю від 13 листопада 2015 року ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1 КК Російської Федерації відносно ОСОБА_6 у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 28 серпня 2015 року.

В силу ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 28 серпня 2015 року по день ухвалення вироку суду, а саме 13 листопада 2015 року, виходячи з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом семи діб органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3