Справа № 554/3262/17
Дата документу 14.06.2017
Справа № 554/3262/17
Провадження № 1-кп/554/266/2017
В И Р О К
Іменем України

14 червня 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтаві матеріали кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого

26 січня 1989 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, 42 КК України (1960 року) на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку згідно ст. 46-1 КК України на 2 роки;
22 березня 1989 року Октябрським районним судом м. Полтави за ст. 17 ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 42 КК України (1960 року) на 3 роки позбавлення волі;
9 листопада 1992 року Октябрським районним судом м. Полтави за ст. 17 ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) на 1 рік і 6 місяців позбавлення волі;
18 липня 1994 року Київським районним судом м. Полтави за ст. 17 ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) на 2 роки позбавлення волі;
8 січня 1998 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 140 КК України (1960 року) на 2 роки і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
19 липня 2000 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) на 1 рік і 2 місяці позбавлення волі;
7 липня 2001 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 206 КК України (1960 року) до штрафу в розмірі 60 грн.;
15 квітня 2002 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік і 6 місяців позбавлення волі;
1 вересня 2004 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186, 69 КК України на 2 роки позбавлення волі;
13 грудня 2006 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2007 року вирок змінено і засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
3 серпня 2009 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 195, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі;
31 березня 2011 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 1 рік і 1 місяць позбавлення волі;
15 лютого 2013 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі;
21 вересня 2015 року Київським районним судом м. Полтави за ст. ст. 395, 71 КК України на 1 рік позбавлення волі;
11 листопада 2015 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 1 рік 2 місяці позбавлення волі, звільненого 4 травня 2016 року по відбуттю покарання;
9 серпня 2016 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
15 березня 2017 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, 71 КК України на 2 роки і 3 місяці позбавлення волі;
5 квітня 2017 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ч. ч. 1 і 4 ст. 70 КК України на 2 роки і 3 місяці позбавлення волі;
13 червня 2017 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. ч. 1 і 4 ст. 70 КК на 2 роки 6 місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
2 лютого 2017 року, близько 14 год., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в тролейбусі, який рухався від зупинки «Шевченка», що по вул. Європейська, 35 до зупинки «Корпусний парк», що по вул. Соборності, 31 в м. Полтава, діючи повторно, умисно, шляхом вільного доступу, із кишені куртки потерпілої ОСОБА_5 , яка знаходилась попереду нього, таємно викрав мобільний телефон марки «HUAWEI LUA U22» в корпусі золотистого кольору вартістю 1999 грн., в якому знаходилась флеш-карта пам`яті на 4 Gb у комплекті, а також карта оператора мобільного зв`язку «Vodafone MTS Україна» № НОМЕР_1 вартістю 25 грн. з грошовими коштами на рахунку у сумі 3 грн., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши останній матеріального збитку на загальну суму 2027 грн.

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше засуджувався за вчинення умисних, в тому числі аналогічних злочинів, має не погашену у визначеному законом порядку судимість та не відбуте покарання за попереднім вироком, визнав свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаявся у цьому, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, характеристику його особи, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, так як після постановлення останнього вироку стало відомо, що він винен і в іншому злочині, вчиненому до його постановлення.

Оскільки обвинувачений засуджується до позбавлення волі, яке має відбувати реально, то суд вважає за необхідне з метою уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та виконання попереднього вироку, за яким його засуджено до позбавлення волі, і покарання за цим вироком, обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Процесуальних витрат і речових доказів по справі немає.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проавопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Остаточне покарання обвинуваченому визначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2017 року у виді позбавлення волі строком два роки шість місяців.

Початок строку відбування покарання рахувати з 3 березня 2017 року, зарахувавши в нього час відбування покарання за попереднім вироком.

До набрання вироком законної сили обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення по цій справі у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 3 березня 2017 року до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1