справа № 208/2967/17
№ провадження 1-кп/208/419/17
Вирок
Іменем України
26 липня 2017 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Новомиколаївка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, працюючого енергетиком цеху рідкого хлору та соляної кислоти ПАТ «ДНЕПРАЗОТ», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
17 березня 2017 року, приблизно о 15 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_4 , знаходячись в м. Кам`янське, Дніпропетровської області, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він користується на підставі довіреності, грубо порушуючи вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху, згідно якого «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.», здійснював рух з перевищенням допустимої швидкості в населеному пункті, яка становила не менше ніж 76,1 км/год., по лівій смузі проїзної частини пр. Аношкіна в м. Кам`янське, з боку пр. Свободи, в напрямку вул. Спортивної.
В цей же час, пішохід ОСОБА_6 , почала перетинати проїзну частину пр. Аношкіна в м. Кам`янське, за перехрестям з вул. Спортивна по нерегульованому пішохідному переходу з права наліво відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 2108».
В ході руху, приблизно о 15 годині 10 хвилин, водій автомобіля «ВАЗ 2108», ОСОБА_4 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого за межами перехрестя пр. Аношкіна з вул. Спортивна в м. Кам`янське, порушуючи вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху, згідно якого «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека» та, відповідно, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, в районі буд. № 7/42 по пр. Аношкіна в м. Кам`янське, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину з права наліво відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 2108», по пішохідному переходу.
Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 12.4, 12.9 (б), та 18.1 Правил дорожнього руху України. Порушення п.п. 12.4, 12.9 (б), та 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_6 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної тупої травми тіла (з порушенням свідомості до коми 1-го ступеню та порушенням зовнішнього дихання - трахеотомія): тяжкої закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3-го ступеню по типу дифузного аксонального ушкодження, крововиливу в лівий бічний шлуночок головного мозку, набряку головного мозку, перелому кісток носу з задовільним стоянням уламків, забійних ран в тім`яній та виличній області праворуч; садна на бічній поверхні черева праворуч; закритого крайового перелому даху лівої вертлюжної западини без зміщення уламків.
За своїм характером виявлені у потерпілої тілесні ушкодження у вигляді тяжкої сумісної тупої травми тіла відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, суду пояснив, що 17.03.2017 року їхав зі швидкістю приблизно 76 км/год до лікарні, біля РОВД побачив двох осіб, що хаотично рухались, одна з них почала перетинати проїзну частину в напрямку руху авто, він швидко натиснув на гальма, авто розвернуло на 180 градусів та під час розвороту він задів потерпілу. Одразу викликав швидку, почав надавати першу допомогу. Все трапилось дуже швидко, він розкаюється, кожен день їздив до лікарні, іноді навіть двічі на день, надавав потерпілий всю необхідну допомогу. Цивільний позов у розмірі 15 000 гривень визнає в повному обсязі та зобов`язується сплатити.
Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що не пам`ятає всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди, може згадати лише своє перебування в лікарні. Просить не карати обвинуваченого суворо, оскільки він каявся та допомагав їй під час лікування. Свій цивільний позов підтримує в повному обсязі у зв`язку з понесеними моральними та фізичними стражданнями, необхідністю додаткових витрат на лікування та реабілітацію після ДТП.
Дане кримінальне провадження розглянуто судом згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У звязку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилаcя.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження встановлена і доведена і його дії кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 286 КК України.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим у вчинені кримінального правопорушення.
При призначені покарання ОСОБА_4 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Враховуючи викладене, щире каяття ОСОБА_4 , те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивну побутову та робочу характеристики, те, що на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з врахуванням думки потерпілої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк, наближений до мінімального передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.
В той же час суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбування покарання, призначеного йому вироком суду, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і встановленням обвинуваченому іспитового строку, при цьому суд враховував, що ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, активно сприяв розкриттю злочину.
Вирішуючи питання про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд, враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості та наслідки скоєного кримінального правопорушення, позицію потерпілої, яка прохала суд не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, його дії, спрямовані на усунення наслідків кримінального правопорушення, сумлінне ставлення до обов`язку відшкодування завданої шкоди, його значний стаж водія, відсутність дорожньо-транспортних пригод за його участі у минулому, необхідність використання ОСОБА_4 автомобіля для роботи, побутових потреб, відновлення свого майнового становища, що похитнулось у зв`язку зі значними витратами на лікування потерпілої, суд вважає за можливе обмежитись мінімальним строком додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та попередження скоєння ОСОБА_4 нових злочинів.
Потерпілою ОСОБА_6 , до суду подано цивільний позов, в якому вона просить стягнути з ОСОБА_4 на свою користь моральну шкоду у розмірі 15 000 грн.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
При вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, ступеня доведеності завданої шкоди, матеріальне становище обвинуваченого, а також співмірність матеріальної шкоди та заявленої потерпілою вимоги про відшкодування моральної шкоди, і виходить з засад розумності, виваженості та справедливості.
У суду не виникає сумніву, що у зв`язку зі вчиненням кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 , завдання їй тяжких тілесних ушкоджень, у потерпілої істотно змінився спосіб життя, вона вимушена проходити курс лікування та реабілітації, з`являтися до суду, і потребує зусиль для налагодження життя та відновлення свого попереднього стану.
Виходячи з наведеного суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в сумі 15 000 грн. підлягають повному задоволенню саме в цій сумі, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.
По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та позбавити права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Згідно ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання - у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном в 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, передбачені п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України, обов`язки, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 додатковий обов`язок, а саме:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , моральну шкоду у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи № 6/10.1-377 від 23.05.2017 в розмірі 1187, 64 грн. (одна тисяча вісімдесят сім гривень, шістдесят чотири копійки).
Речовий доказ: автомобіль марки ВАЗ 2108, реєстраційний № НОМЕР_1 - повернути засудженому ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржено сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1