Справа №1в/359/92/2017р.

УХВАЛА

21 березня 2017 року
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі
головуючий суддя ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування призначеного покарання, у зв`язку із Законом України «Про амністію у 2014 році» ,-
В С Т А Н О В И В:
06.03.2017 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування призначеного покарання, у зв`язку із Законом України «Про амністію у 2014 році» . Про прийняте рішення просить повідомити заявника, підстави застосування даного закону у заяві не наведено.
Заслухавши думку прокурора, який підстав для задоволення клопотання не вбачає, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно вироку від 22.02.2012 року Джанкойського міськрайсуду Автономної Республіки Крим ОСОБА_5 засуджено за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі , з випробувальним терміном відповідно ст. 75КК України на 3 роки.
Ухвалою Генічевського райсуду Херсонської області від 03.04.2013 року звільнення від призначеного покарання відмінено, з направленням до відбування призначеного покарання за вироком.
На виконання вищевказаної ухвали ОСОБА_4 затримано 21.09.2016 року.
У відповідності до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від відбування покарання.
Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
19.04.2014 року вступив в силу ЗУ "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року.
Вивченням особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_4 не є суб;єктом застосування ст. ст. 1-5 вищевказаного Закону.
Статтею 6 ЗУ "Про амністію у 2014 році" передбачено скорочення наполовину не відбутої частини покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №233-757/0/4-14 від 26 травня 2014 року "Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх законодавчих змін", дія ст. 6 ЗУ "Про амністію в 2014 році" розповсюджується на засуджених за вчинення злочинів будь-якої тяжкості, в тому числі й тяжких та особливо тяжких, незалежно від строку відбутого ними покарання, за умови, що ці особи не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.
На день вступу в силу «Закону України про амністію в 2014 році» 19 квітня 2014 року ОСОБА_4 не був засуджений до позбавлення волі , оскільки на виконання ухвали Генічевського райсуду Херсонської області від 03.04.2013 року про скасування випробувального терміну його затримано 21.09.2016 року.
За таких обставин застосування по відношенню до засудженого ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» є неможливим, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539, КПК України, ст. ст. 74, 85, 86 КК України, Закону України «Про амністію у 2014 році», суд, -

УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування по відношенню до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1