Дата документу 13.02.2017
Справа № 334/3834/16-к
Провадження № 1-кп/334/66/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00003173 від 19 травня 2016 року та №0006946 від 22 листопада 2016 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 03 лютого 2000 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.142, ч.3 ст.193, 42 КК України, до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. Звільнився 31 грудня 2004 року по відбуттю строку покарання;

- 18 червня 2010 року вироком Ленінського районного суду м. Харків за ч.1 ст.309 КК України, до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2012 року іспитовий строк скасовано з направленням в місця позбавлення волі на 2 роки, звільнився 20 грудня 2013 року умовно-достроково на невідбутий термін покарання 4 місяці 20 днів; 02 червня 2014 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 395 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, станом на 21 листопада 2016 року штраф не сплачено

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 19 травня 2016 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись у приміщенні супермаркету «Крамниця Добра» ФОП « ОСОБА_6 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до стелажу з ковбасними виробами, звідки, таємно викрав палку ковбаси марки «Московська» ТМ «Глобино», вагою 0,316 г., вартістю 74 гривні, та підійшовши до прилавку з продажу кави, таємно викрав упаковку кави марки «Жокей по східному», об`ємом 500 г, вартістю 114 гривень, на загальну суму 188 гривень. Після цього, ОСОБА_7 , з викраденим майном, перетнув касову зону даної крамниці, не розрахувавшись за товар, та намагався залишити її приміщення, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений охоронцем вказаного супермаркету.

Він же, діючи в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи умисно, повторно, у вересні 2016 року, знаходячись у

лісосмузі, яка розташована по вул. Громової у м. Запоріжжя, шляхом зриву листя та суцвіть рослини конопля, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, який незаконно зберігаючи при собі переніс за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати без мети збуту.

21 листопада 2016 року о 15 годині 00 хвилин обвинувачений був зупинений біля будинку №61 по вул. Громової у м. Запоріжжя співробітниками поліції, які виявили та вилучили у останнього картонну коробку з раніше придбаною речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №1655 від 30 листопада 2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом «Канабіс», маса якого в перерахунку на суху речовину складає 28,214 г., який він діючи умисно, незаконно зберігав без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України визнав повністю і суду пояснив, що дійсно при обставинах, зазначених в обвинувальних актах, скоїв інкриміновані йому діяння. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому злочинів підтверджується і іншими фактичними доказами справи, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені право оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України - як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.2 ст.309 КК України - як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

Вивчаючи особу винного, судом встановлено наступне: ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом встановлено не було.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання не в максимальних межах санкції ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, що буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені різними статтями Особливої частини Кримінального кодексу України, остаточне покарання йому підлягає призначенню за сукупністю злочинів, тобто за правилами ч.1 ст.70 КК України.

Враховуючи тяжкість злочинів, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до

висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Крім цього з огляду на те, що ОСОБА_4 вчинив нові злочини в період невідбутого покарання у вигляді штрафу призначеного йому за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2014 року, то покарання йому слід призначити за правилами ст.71 КК України, однак складанню ці види покарання не підлягають і виконуються самостійно відповідно до ст.72 ч.3 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

- за ч.2 ст.309 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання м`якого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та сплатою штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2014 року за ст. 395 ч.1 КК України.

Покарання, призначене ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2014 року за ст. 395 ч.1 КК України на підставі ч.3 ст.72 КК України - виконувати самостійно.

Речові докази:

- палка ковбаси «Московська» ТМ «Глобино», вагою 0,316 грамів, банка кави «Жокей по східному», об`ємом 500 грамів, які по даному кримінальному провадженню визнано речовими доказами та передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ФОП « ОСОБА_6 » ОСОБА_8 залишити законому власнику за належністю;

- диск CD-R з камер відео спостереження, який по даному кримінальному провадженню визнано речовим доказом зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- канабіс «марихуана» масою 28,214 грамів, фрагменти пляшок, наперсток з нашаруванням екстракту канабісу, які по данному кримінальному провадженню визнано речовими доказами та перебувають на відповідальному зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1