Справа № 500/5891/16-к
Провадження № 1-кп/500/465/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2016 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі кримінальне провадження, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002277 від 30 липня 2016 року відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Багате Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , не маючого судимості відповідно до ст. 89 КК України, запобіжний захід не обирався

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч. 1, 190 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
27 липня 2016 року, біля 13 години ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння чужим майном, знаходився в маршрутному таксі № 10 в місті Ізмаїл, яке їхало по проспекту Миру в напрямку залізничного вокзалу міста Ізмаїл. На перехресті вулиць проспект Миру та вул. Івана Франка, коли водій маршрутного таксі зупинився, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу на очах у водія ОСОБА_8 відкрито з приладової панелі маршрутного таксі викрав грошові кошти у розмірі 30 грн., які належать ОСОБА_8 та, не дивлячись на вимогу ОСОБА_8 повернути кошти, через відкриті двері зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В наслідок своїх злочинних дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 30 грн.

04 серпня 2016 року у вечірній час доби ОСОБА_5 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, знаходячись в Камишовому парку, який розташований в м Ізмаїл Одеської області на перехресті вул. Семінарської кут вул. Савицького, попросив у ОСОБА_9 для того щоб зателефонувати належний останньому мобільний телефон марки «Lenovo P1c72» вартістю 1200 грн. з 2 сім - картами оператора мобільного зв`язку «Лайф» та «Київстар», на яких були відсутні грошові кошти та які не становлять матеріальної цінності, заздалегідь знаючи, що вищевказане майно не поверне, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю і пояснив, що злочини скоїв за описаних вище обставин. В судовому засіданні він пояснив, що повністю згоден з обставинами, які викладені в обвинувальному акті та не піддає сумніву розмір матеріальної шкоди, яку він заподіяв.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки про виклик через SMS-повідомлення. Від потерпіло ОСОБА_9 та його законного представника ОСОБА_10 надійшла заява, якою вони просять здійснити судовий розгляд за їх відсутності, претензій до обвинуваченого не мають. Цивільні позові від потерпілих не надходили.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без їх участі.

Згідно висновку експертів-психіатрів ОСОБА_5 на хронічне психічне захворювання не страждав і не страждає і міг віддавати звіт своїм діям і керувати ними.

Погодившись з таким висновком експертів-психіатрів, що проводили судово-психіатричну експертизу, суд визнає ОСОБА_5 осудним і відповідальним за скоєне.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст.ст. 186 ч. 1, 190 ч. 2 КК України, оскільки ОСОБА_5 вчинив:

відкрите викрадення чужого майна, тобто грабіж - злочин, передбачений ст. 186 ч. 1 КК України;

заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, тобто шахрайство - злочин, передбачений ст. 190 ч. 2 КК України.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст. 65 - 67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчинених злочинів, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшувальні покарання.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено не було.

До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире розкаяння в скоєнні злочину, сприяння в його розкритті, часткове відшкодування матеріального збитку.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутність тяжких наслідків вчиненого ним правопорушень, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України - звільнення від відбуття покарання з випробувальним терміном.

Речові докази розподіляються відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним за ст. ст. 186 ч. 1, 190 ч. 2 КК України і призначити йому покарання:

за ст. 186 ч. 1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки,

за ст. 190 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Згідно ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Запобіжний захід до набирання законної сили вироку відносно ОСОБА_5 не обирати.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши випробувальний термін один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції (до уповноваженого органу з питань пробації), повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі, на які накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 04 листопада 2016 року, а саме відеозапис з камер відео спостереження залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1