УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
До Дніпровського районного суду м. Києва 05.01.2017 надійшла дана скарга в якій особа, що її подала оскаржує бездіяльність слідчого у порядку ст. 303 КПК України й просить зобов`язати останнього, з урахуванням ст. 46, 220 вказаного Кодексу, допитати свідків за участю сторони захисту.
Відповідно до ст. 35 КПК Україниавтоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючого слідчого суддю, - ОСОБА_1 та передано матеріали за скаргою 05.01.2017.
Слідчий суддя перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою приходить до наступного.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема його Главою 26.
Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.
Зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна (ст. 303 КПК України).
У цій ситуації, заявник оскаржує бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді його клопотання про допит свідків у строк передбачений ст. 220 КПК України, яка регламентує, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
До слідчих (розшукових) дій відносяться дії регламентовані Главами 20, 21 КПК України, а усі інші до процесуальних.
Вказана у клопотанні особи, що подала скаргу дія допит відоситься до слідчих (розшукових) дій так, як регламентована ст. 224 Глави 20 КПК України і проводиться, враховуючи положення ст. 223 даного Кодексу, за умови наявності достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення мети такої дії, тобто отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Але, дана Глава Кодексу не регламентує чіткого строку у який слідчий мав би провести допит тієї чи іншої особи.
Інакше кажучи, не містить у собі імперативного строку у який слідчий зобов`язаний вчинити таку дію.
При цьому, наголошую вкотре, що у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржено тільки бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Тобто, вказана у скарзі бездіяльність під положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України не підпадає.
Оскільки, навіть, якщо суб`єкт оскарження не розглянув це клопотання у строк визначений ст. 220 КПК України, заявник не має можливості клопотати слідчого суддя зобов`язати його розглянути дане клопотання з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 303 вказаного Кодексу так, як у самому клопотанні, яке він подавав не ішла мова про проведення дій, які мають бути вчинені у визначений цим Кодексом строк.
А, як встановлено судом вище, допит проводиться не з моменту настання певного строку, а з моменту встановлення факту доцільності його проведення.
Однак ст. 303 КПК України передбачає можливість, у своєму п. 7 ч. 1, оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником, що і має змогу здійснити особа, яка подала дану скаргу після отримання відповідного процнеуального рішення суб`єкта оскарження.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Таким чином, враховуючи те, що у даному випадку особою, що подала скаргу оскаржується бездіяльність суб`єкта оскарження, яка виходячи з ч. 4 ст. 304 КПК України, не підлягає оскарженню слідчому судді, з огляду на те, що дія, яку він просив провести суб`єкт оскарження вказана ним у клопотанні не містить у Кодексі імперативного строку у який має бути вчинена та є за своєю суттю слідчою (розшуковою) дією, яка проводиться, враховуючи положення ст. 223 даного Кодексу, за умови наявності достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення мети такої дії, тобто отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, у відкритті провадження слід відмовити роз`яснивши можливість оскарження рішення слідчого/прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1-27, 303-307, 369-372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Роз`яснити особі, що подала скаргу можливість оскарження рішення слідчого/прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1