Справа № 635/3883/17
Провадження №1-кс/635/873/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року смт. Покотилівка

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000556 від 14.07.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000556 від 14.07.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, в якому слідчий просить суд накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ-21063» державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказаний автомобіль має суттєве значення у кримінальному провадженні як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного автомобіля.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 13.07.2017 р. до Люботинського ВП ГУНП України в Харківській області від оператора служби «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Полтавьске шосе, 202, на стаціонарному посту поліції «Пісочин» під час перевірки автомобіля «ВАЗ-21063» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1984 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено зміну номера кузова.
Вказане повідомлення старшим слідчим СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000556 від 14.07.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
За кермом автомобіля «ВАЗ-21063» державний номерний знак НОМЕР_1 перебував громадянин, який представився як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . НА момент огляду у даного громадянина документів, які б підтверджували його особу при ньому не було.

Опитаний ОСОБА_6 пояснив, що автомобіль марки «ВАЗ-21063» державний номерний знак НОМЕР_1 він придбав близько місяця назад у рахунок виконаних робіт по будівництву у ОСОБА_4 . 13.07.2017 р. він рухався по Потавському шосе, де його було зупинено на стаціонарному посту поліції «Пісочин» та під час перевірки автомобіля марки «ВАЗ-21063» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1984 року випуску, який свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено зміну номера кузова.
Також встановлено, що власником тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля автомобіль марки «ВАЗ-21063» державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, проте їх неприбуття у судове засідання відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Суд, дослідивши матеріали клопотання приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку коли арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1 частини другої ст. 170 КПК України), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, при цьому відповідно до абзацу другого частини десятої цієї статті не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, системно аналізуючи норми діючого кримінального процесуального законодавства при вирішенні питання про арешт автомобіля марки «ВАЗ-21063» державний номерний знак НОМЕР_1 , зважаючи на викладені слідчим доводи обґрунтування його необхідності, приходить до висновку, що слідчим не доведено жодної обставини, яка б свідчила про необхідність арешту саме вказаного автомобіля як речового доказу у кримінальному провадженні за ознаками злочину передбаченого ст. 290 КК України.

Виходячи з вищевикладеного, суд повністю відмовляє в задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000556 від 14.07.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку у п`ятиденний строк з моменту її проголошення, а особами що не були присутні у судовому засіданні в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1