УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №282/26/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючих в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 05.01.2017 р.,
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як постановлену з грубими порушеннями норм КПК України, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання, обравши підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Наголошує, що поза увагою слідчого судді залишено те, що слідчим та прокурором не доведено існування ризиків передбачених положеннями ст.177 КПК України. Слідчим суддею при визначені розміру застави належно не враховано те, що ОСОБА_9 на даний час не працює, має молодий вік та не має будь-яких грошових заощаджень, вважає, що визначений розмір застави є надто завищеним. При цьому, посилаючись на те, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, активно співпрацює із слідством, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, наголошує, що обраний останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є невмотивовано жорстоким.
Адвокат ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі також просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та винести нове рішення, яким застосувати до ОСОБА_9 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 1800 години до 0700 години. При цьому, звертає увагу на те, що процесуальна поведінка ОСОБА_9 переконливо свідчить про те, що останній не має жодних намірів перешкоджати слідству, знищувати докази, незаконно впливати на свідків, тощо. Крім того, звертає увагу і не те, що ОСОБА_9 раніше не судимий і не притягувався до будь-якої відповідальності, правопорушення вчив вперше, проживає в повній сім`ї, у вчиненому щиро розкаявся, належно співпрацює зі слідством та має позитивні характеристики. Вважає, що домашній арешт буде відповідним та належним запобіжним заходом відносно його підзахисного.
Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Любарського районного суду Житомирської області задоволено клопотання слідчого СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Свої висновки слідчий суддя обґрунтував тяжкістю злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_9 , та наявністю доведених слідчим та прокурором ризиків, передбачених нормами ст.177 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 , який просив апеляційні скарги задовольнити, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення зазначених апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги адвокатів не підлягають до задоволення з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, орган досудового слідства підозрює ОСОБА_9 в тому, що 18 грудня 2016 близько 01 години ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з метою крадіжки чужого майна прибули до домогосподарства будинку АДРЕСА_1 . Після цього, знаходячись на території вказаного вище домогосподарства ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , шляхом пошкодження запірного пристрою вхідних дверей, проникли приміщення гаража, звідки, діючи за попередньою змовою, таємно, повторно викрали чуже майне яке належить ОСОБА_15 , на загальну суму 7930 грн., після чого з місця вчинення злочину з викраденим зникли, чим завдали потерпілому ОСОБА_15 , майнової шкоди на вказану вище суму.
Крім цього, 18 грудня 2016 близько 02 години ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з метою крадіжки чужого майна прибули до домогосподарства будинку АДРЕСА_1 . Після цього, знаходячись на території вказаного домогосподарства, ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою з вищевказаним особами, шляхом пошкодження запірного пристрою вхідних дверей, проникли в приміщень гаража, звідки, діючи за попередньою змовою, таємно, повторно викрали чуже майно, як належить ОСОБА_17 на загальну суму 7924 грн., після чого з місця вчинення злочину з викраденим зникли, чим завдали потерпілому ОСОБА_17 майнової шкоди на вказану суму.
18 грудня 2016 близько 02 години ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з метою крадіжки чужого майна при до домогосподарства будинку АДРЕСА_2 . Після цього, знаходячись на території вказаного вище домогосподарства ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з вказаними вище особами шляхом відкриття запірного пристрою на вхідних дверях, проникли в приміщення гаража, звідки, діючи за попередньою змовою, таємно, повторно викрали чуже майно, на загальну суму 7010 грн. належить ОСОБА_18 .
Цього ж дня, близько 02 години 30 хвилин ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з метою крадіжки чужого майна прибули до домогосподарства будинку АДРЕСА_2 . Після цього, знаходячись на території вказаного в домогосподарства, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 залишилися спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб, попередити про це ОСОБА_19 та ОСОБА_13 , які в цей час, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що вхідні двері були зачинені на замок, проникли в приміщення гаража, звідки, діючи за попередньою змовою таємно, повторно намагалися викрасти чуже майно, яке належать ОСОБА_20 , однак довести свій злочин до кінця не змогли з причин, що не залежать від їх волі, оскільки злочини останніх були викриті власником майна.
05 січня 2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Мета, підстави і порядок застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено ст.177, 183, 193, 194 КПК України.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею були дотримані.
З ухвали слідчого судді, звукового запису фіксування та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому, був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та адвоката ОСОБА_7 , пояснення слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України Підставами вважати наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано вказав вчинення ОСОБА_9 цілого ряду умисних корисливих тяжких кримінальних правопорушень, те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
При цьому, відповідно до ст.178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів для обґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, та можливість призначення останньому покарання понад п`ять років позбавлення волі, і повно враховано характеризуючі дані про особу останнього.
Не заслуговують на увагу посилання адвокатів на недоведеність ризиків, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.
Дані, які б унеможливлювали тримання підозрюваного під вартою в матеріалах провадження відсутні та апелянтами не доведені.
При цьому, не заслуговують на увагу апеляційні доводи адвокатів щодо занадто завищеного розміру застави визначеної слідчим суддею, оскільки саме такий розмір застави, на переконання колегії суддів, є належно обґрунтованим та в достатній мірі слугуватиме гарантією належного виконання відповідних процесуальних обов`язків підозрюваним.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких адвокати підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.
Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 05.01.2017 р., якою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави в розмірі 80000 гривень без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :