У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідачаОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
при секретаріОСОБА_7 ,

розглянула в судовому засіданні 23 березня 2017 року в м. Києві кримінальне провадження № 00004617 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 01 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 30 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 .
Цим вироком
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Звенигородка
Черкаської області, мешканку АДРЕСА_1 ,
раніше судиму вироком Золотоніського районного суду
Черкаської області від 04 липня 2012 року за ч. 2 ст. 307 КК
України (далі КК) на 5 років позбавлення волі зі звільненням на
підставі ст. 75 КК з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,
засуджено за ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна, яке є її власністю, а на підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Золотоніського районного суду Черкаської області від 04 липня 2012 року та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , судові рішення щодо яких в касаційному порядку не оскаржено.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30 березня 2016 року вирок щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.
ОСОБА_5 визнано винуватою у тому, що вона у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, повторно незаконно придбала з метою збуту рідину коричневого кольору, яка містила особливо небезпечний наркотичний засіб героїн (діацетилморфін) та наркотичний засіб метадон, які повторно незаконно зберігала з метою збуту за місцем свого проживання.
10 липня 2013 року близько 17.30 год. ОСОБА_5 , знаходячись в м. Золотоноша Черкаської області, повторно незаконно збула за винагороду в сумі 1 050 грн. особі під псевдонімом « ОСОБА_10 », яка проводила оперативну закупку, особливо небезпечний наркотичний засіб героїн вагою 0,52 г в перерахунку на суху речовину та наркотичний засіб метадон вагою 0,05 г в перерахунку на суху речовину.
В цей же день, близько 22.30 год. під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено решту придбаної нею рідини, яка містила особливо небезпечний наркотичний засіб героїн у двох пакетах вагою 0,74 г та 0,74 г в перерахунку на суху речовину, та наркотичний засіб метадон у двох пакетах вагою 0,15 г та 0,14 г в перерахунку на суху речовину, які вона незаконно зберігала з метою подальшого збуту.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що висновки суду про винуватість ОСОБА_5 ґрунтуються на неналежних та недопустимих доказах. Стверджує, що обшук місця події та обшук ОСОБА_5 проведено з порушенням вимог закону. Вважає, що поняті є заінтересованими особами. Указує, що кримінальне провадження розглядалося судом з порушенням правил підсудності, оскільки злочин вчинено у м. Золотоноші, що не відноситься до юрисдикції Святошинського районного суду м. Києва. Просить судові рішення щодо ОСОБА_5 скасувати, а кримінальне провадження щодо неї закрити.
Заслухавши доповідача, пояснення засудженої та захисника, які підтримали касаційну скаргу та просили змінити засудженій запобіжний захід з перебування під вартою на особисту поруку, думку прокурора, який вважав судові рішення законними та обґрунтованими і просив залишити їх без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також у збуті наркотичних засобів ґрунтується на сукупності зібраних під час досудового розслідування та ретельно досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка, і є обґрунтованим.
Зокрема, цей висновок підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_10 ; даними протоколу результату контролю за вчиненням злочину, в якому детально зафіксовано весь хід проведення оперативної закупівлі ОСОБА_10 у ОСОБА_5 особливо небезпечного наркотичного засобу; актами огляду покупця та вручення грошових коштів; даними протоколів оперативної закупівлі, огляду місця події, обшуку, висновками експертів та іншими доказами, які узгоджуються між собою.
Суд першої інстанції проаналізував усі докази та проведені негласні слідчі (розшукові) дії на предмет їх законності та дав їм належну оцінку.
Зокрема, суд усунув розбіжності у часі та місці проведення обшуків у м. Золотоноша, огляду ОСОБА_10 та належним чином мотивував, чому вищевказані докази є належними і допустимими.
За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК кваліфіковано правильно.
Також матеріали провадження не містять доказів на підтвердження того, що поняті ОСОБА_13 та ОСОБА_15 є заінтересованими особами, тому посилання на це у скарзі є безпідставним.
Твердження у касаційній скарзі захисника про порушення правила підсудності є необґрунтованими. Так, з матеріалів провадження убачається, що провадження було порушено щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням її у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вчинили злочин за ч. 2 ст. 307 КК у м. Києві, де проводилось досудове розслідування. Обвинувальний акт було скеровано до Святошинського районного суду м. Києва, заперечень з приводу визначення підсудності не було. Однак під час розгляду провадження у суді першої інстанції стороною обвинувачення не знайдено підтвердження наявності між ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 попередньої домовленості на збут кожним з них наркотичних засобів. Обвинувачення було змінено, виключено декілька епізодів злочинної діяльності та кваліфікуючу ознаку вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб. Отже, за таких обставин порушення правил підсудності не встановлено.

Даних, які б свідчили про те, що під час розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, що тягне безумовне скасування судових рішень, не виявлено.
Апеляційний розгляд провадження проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Наведені захисником засудженої в апеляційній скарзі доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Підстав для скасування чи зміни судових рішень не вбачається.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 01 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 30 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_16 ОСОБА_3