Справа № 185/4343/17
Провадження № 1-кп/185/337/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Павлограді, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 06 лютого 2017 року близько 21.00 години приїхав на сел. Шахтобудівників м. Павлограду де зустрівся зі своїми друзями.

Цього ж дня тобто 06 лютого 2017 року близько 23.00 годин ОСОБА_3 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, проходячи біля буд.23-а по вул. Челюскінців м. Павлограду, де побачив на автостоянці біля вказаного будинку автомобіль марки «Форд-Транзит» чорного кольору державний знак НОМЕР_1 , після чого у нього раптово виник злочинний умисел на викрадення чужого майна з вищевказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що все майно, яке знаходиться в салоні автомобіля марки «Форд-Транзит» державний знак НОМЕР_1 , являється чужим майном, та правомочності відносно такого майна у нього відсутні, керуючись виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок майна, яке йому не належить, будучи впевненим у тому, що його дії являються непомітними для інших осіб, усвідомлюючи злочинний характер здійснюваних дій і розуміючи, що такі є засобом до досягнення протиправної мети, ОСОБА_3 за допомогою підібраної на землі цеглини умисно розбив заднє скло вищевказаного автомобіля, незаконно проник до салону вищевказаного автомобіля, звідки таємно з корисливих мотивів, намагався викрасти з автомобільної панелі автомагнітолу імпортного виробництва марки «Кеnwооd KDC-W3544W» вартістю 1 377 грн., згідно висновку судової товарознавчої експертизи за № 1921-17 від 21 квітня 2017 року.

Однак ОСОБА_3 не вчинив всіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки в цей же день 06 лютого 2017 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин знаходячись в салоні автомобіля марки «Форд-Транзит» чорного кольору державний знак НОМЕР_1 та який належить ОСОБА_5 був затриманий працівником поліції.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 заподіяв би потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 1 377 гривень, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за № 1921-17 від 21 квітня 2017 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що 06 лютого 2017 року приблизно після 22.00 години він був на районі ПШС і гуляв та пив слабоалкогольний напій. У нього не було коштів, і він вирішив, щось викрасти і побачив в районі поліклініки автомобіль Форд «Транзит» темного кольору. Він розбив цеглиною заднє скло, і заліз у салон де намагався викрасти магнітолу. Однак його затримав працівник ДАІ і викликав наряд поліції. В скоєному щиро розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_5 до суду не з`явився, про час і місце повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд даного кримінального провадження за його відсутності.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого, та документів стосовно процесуальних витрат. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно /а.к.п. 48/, раніше не судимий /а.к.п. 50/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.к.п. 46-47/.

На підставі ст. 65 КК України суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції статі за інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив замах на злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, визнав вину повністю, щиро розкаявся, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання немає.

Цивільний позов не заявлявся.

У справі маються судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 396 грн. 00 коп. /а.к.п. 39/, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речових доказів у справі не має.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 396 гривні 00 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1