Справа № 461/589/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/564/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2017 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14.07.2017 року про відмову в скасуванні арешту на майно,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
представника власника майна ОСОБА_9 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14.07.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.04.2017 року на автомобіль марки «Hyundai Azera» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 ..

ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14.07.2017 року, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт на автомобіль марки Хюндай Азера, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , та повернути його законному володільцю.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що всі авто-технічні та інші експертизи, в ході здійснення кримінального провадження, для яких необхідна наявність арештованого транспортного засобу, проведені повністю. Також, апелянт вважає ухвалу слідчого судді не вмотивованою, з моменту настання ДТП пройшло понад шість місяців, тобто орган досудового розслідування під час розслідування кримінального провадження виходить за межі поняття «розумні строки». Крім цього, ОСОБА_6 вказує, що на момент вилучення автомобіля в ньому знаходилися її особисті речі, тобто майно, яке не арештовувалось.

При апеляційному розгляді представник скаржника підтримав апеляційну скаргу та в судовому засіданні навів аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі. Крім того пояснив, що існує ризик пошкодження або знищення автомобіля, оскільки транспортний засіб вже понад пів року знаходиться під відкритим небом без належного нагляду на загальному подвір`ї біля Мостиського райвідділу поліції і на даний момент органом досудового розслідування вже втрачені ключі від цього автомобіля. У випадку повернення автомобіля власник зобов`язується зберігати автомобіль у належних гаражних умовах.

Прокурор та представник потерпілої заперечили вимоги апеляційної скарги та пояснили, що вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, і таку слід залишити в законній силі. Також прокурор підтвердив факт зникнення ключів від автомобіля і пояснив, що по даному факту призначена службова перевірка.

Заслухавши доповідача та пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали клопотання і доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
З матеріалів справи встановлено, що слідчим відділом прокуратури Львівської області проводиться досудове розслідування, внесене до ЄРДР за №0000013 від 08.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
13.01.2017 року син власника автомобіля ОСОБА_10 , за згодою власника, приїхав на автомобілі у м.Мостиська і добровільно надав органу досудового розслідування автомобіль марки «Хюндай Азера», д.н.з НОМЕР_1 , із ключами до нього, після чого цей автомобіль було залишено на території Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області.
Постановою слідчого від 24.01.2017 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 21.04.2017 року на вказаний автомобіль було накладено арешт для збереження його як речового доказу у кримінальному провадженні. Однак у вказаній ухвалі слідчий суддя не зазначив, у якому саме обтяженні полягає арешт майна: позбавленні права відчуження, розпорядження та/або користування майном.
Колегією суддів встановлено, що транспортний засіб «Хюндай Азера», д.н.з НОМЕР_1 , з 13.01.2017 року по сьогодення вже більше ніж пів року знаходиться у вільному розпорядженні органу досудового розслідування і як пояснив прокурор, по цьому автомобілю проведено три технічні експертизи: автотехнічна (наявний експертний висновок) та дві трасологічні (автомобіль досліджений і висновки готуються експертами).
Також прокурор зазначив, що даний автомобіль ще необхідний органу досудового розслідування для проведення слідчого експерименту шляхом відтворення обстановки та обставин події ДТП, проте провести таку слідчу дію можливо лише за необхідних погодних умов, які мали місце на момент вчинення ДТП, а саме у зимові місяці приблизно з листопада-грудня по лютий-березень. Такий слідчий експеримент намагались провести 16.02.2017 року, однак через неналежні погодні умови і через вчинення перешкод місцевих мешканців с.Твіржа Мостиського району таку слідчу дію не вдалось провести.
При цьому прокурор не зміг пояснити причини, чому за зимових погодних умов у період з 13.01.2017 року по березень 2017 року таку необхідну слідчу дію орган досудового розслідування намагався провести лише один раз і все-таки цей слідчий експеримент не був проведений.
Отже колегія суддів приходить до висновку про те, що затягування у розслідуванні кримінального провадження на понад шість місяців відбувається не з вини власника автомобіля, а навпаки встановлено, що власник автомобіля вчинила усі дії, які свідчать про запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження транспортного засобу, а саме ще 13.01.2017 року добровільно передала технічно справний і неушкоджений автомобіль із ключами до нього органу досудового розслідування для проведення усіх необхідних слідчий дій.
Проте орган досудового розслідування у розумні строки не спромігся належним чином провести усі необхідні слідчі дії та забезпечити належну схоронність автомобіля, як речового доказу, у спеціально обладнаному для збереження місці, що вже призвело до втрати ключів від автомобіля, а отже існує обґрунтований ризик пошкодження або знищення автомобіля.
З викладеного колегія суддів вважає за можливе частково задовольнити апеляційні вимоги та повернувши автомобіль власнику і надавши можливість власнику транспортного засобу належним чином зберігати своє майно, накласти арешт на автомобіль «Хюндай Азера», д.н.з НОМЕР_1 , лише у частині заборони його відчуження, оскільки такий автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, і його наявність є важливою для встановлення істини у кримінальному провадженні.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.170, 174, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14.07.2017 року про відмову в скасуванні арешту на майно скасувати.

Клопотання власника майна ОСОБА_6 задовольнити частково.

Частково скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 21.04.2017 року, та накласти арешт на автомобіль Хюндай Азера, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , в частині заборони відчуження даного транспортного засобу до ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд кримінального провадження по суті.

Повернути на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , як власнику майна, вилучений транспортний засіб Хюндай Азера, д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: