Номер провадження: 11-кп/785/751/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суд Одеської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі прокурора: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

при секретарі: ОСОБА_7

захисників: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляцію прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05.05.2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.
Повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ст. ст. 14 ч. 1, 258 ч. 2 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ст. ст. 14 ч. 1, 258 ч. 2 КК України, прокурору як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України,
ВСТАНОВИЛА:
До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 14 ч.1, 258 ч.2 КК України, який повернутий прокурору для усунення виявлених недоліків.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та повернути в суд першої інстанції, призначити новий розгляд вказаного обвинувального акту в суді першої інстанції у спеціальному судовому провадженні. Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 оголошені у розшук 30.10.2014 року, після того як були 23.06.2014 року затримані; їм було вручено повідомлення про підозру у вчиненні саме того злочину, за яким обвинувальний акт направлено до суду; щодо них було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і вони до 25.09.2014 року утримувались в ОСІ. Указані обставини є підставами твердити про обізнаність ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 про їх кримінальне переслідування і про те що, залишення території України, підконтрольній чинній владі, ними зроблено умисно з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Прокурор надав суду документи, які свідчать про те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 знаходяться на тимчасово окупованих територіях та на території Російської Федерації та те, що вони переховуваються від органу слідства. Указані обставини перевірені Приморським райсудом, який визнав їх достовірними і достатніми для здійснення спеціального досудового розслідування і надав дозвіл, постановив 07.09.2015 року відповідну ухвалу. Слідчим і прокурором вимоги закону дотримано: ОСОБА_13 і ОСОБА_14 повістки направлялись 31.08.2015 року за відомими адресами їх проживання та при здійсненні спеціального досудового розслідування були надруковані в газеті та веб-сайті СБУ. Суд постановив безпідставну ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, захисників та обвинувачених, які заперечували проти задоволення апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.І, 2 ст.8 КПК України).
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.1, 5 ст.9 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на відповідальність та формулювання обвинувачення.
В підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 і ОСОБА_10 судом неодноразово приймались рішення про відмову у задоволенні клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження.
Прокурор, висловивши думку про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, одночасно заявив клопотання про здійснення спеціального судового провадження щодо обвинувачених.
Захисники, заявивши про необхідність повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його недоліками, просили суд відмовити у клопотанні прокурора.
Заслухавши доводи сторін, вивчивши надані матеріали, суд прийшов до наступних висновків.
Клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження щодо ОСОБА_9 і ОСОБА_10 вже розглядалось судом і ухвалою від 28 квітня 2017 року залишене без задоволення. При цьому суд мотивував прийняте рішення, зокрема, тим, що стороною обвинувачення не були виконані вимоги ч. 3 ст. 323 КПК України і не надані суду матеріали про те, що обвинувачені знали або повинні були знати про розпочате (поновлене після закриття за реабілітуючими підставами) кримінальне провадження.
Заявляючи нове клопотання про здійснення спеціального судового провадження, прокурор не надав інших передбачених ч. 3 ст. 323 КПК України матеріалів, крім тих, що вже були досліджені судом і яким надана оцінка в ухвалі від 28 квітня 2017 року.
Таким чином, клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження не підлягає задоволенню.
Як встановлено, обвинувачені ОСОБА_9 і ОСОБА_10 оголошені у розшук, їх місце перебування не відомо ані стороні обвинувачення, ані стороні захисту.
Фактично у суду відсутні відомості про місце мешкання або перебування обвинувачених після звільнення їх зі слідчого ізолятора, такі відомості в обвинувальному акті не зазначені і суду сторонами не надавались.
Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого, в тому числі і відомості щодо місця його проживання.
Відомості в обвинувальному акті щодо місця мешкання ОСОБА_9 і ОСОБА_10 на цей час не відповідають дійсності. Із наданих сторонами пояснень і документів видно, що обвинувачені можуть перебувати як на тимчасово окупованій території України, так і за її межами, на території держави-агресора, але відомості про дійсне місце їх проживання відсутні.
Можливості суду для прийняття заходів з встановлення місця знаходження обвинувачених та виклику їх в судове засідання вичерпані.
Таким чином, обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 і ОСОБА_10 не містить відомостей про дійсне місце проживання обвинувачених на час надходження справи до суду, а вказані в ньому відомості щодо місця мешкання не відповідають дійсності. Тобто, обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України.
Зазначені обставини унеможливлюють здійснення судового виклику обвинувачених.
Таким чином, встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що є підставою для його повернення прокурору.
Перевіряючи доводи прокурора в апеляції колегія суддів не змогла з н ми погодитись, так як вони не знайшли свого підтвердження при аналізі обставин на які посилається суд першої інстанції приймаючи рішення про повернення обвинувального акту.

Редакція обвинувального акту і освітлення обставин правопорушень в якому обвинувачуються ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не надало суду першої інстанції прийняти і розглянути справу згідно вимог діючого законодавства.

Сам факт закриття провадження по справі, про що було офіційно повідомлено підозрюваним і видворення їх з території України без будь-яких документів, шляхом обміну на полонених, свідчить про те, що вказані особи ніяким чином не можуть повернутись на територію держави офіційним шляхом, так як позбавлені цього компетентними органами і що свідчить про те, що вони не ухиляються від правосуддя, а позбавлені такої можливості. В той же час спеціальне судове провадження передбачається тільки в тому разі, коли підозрювані, обвинувачені умисно скриваються від правоохоронних органів, чого ні суд першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції не встановили.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора та скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05.05.2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.
Повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ст. ст. 14 ч. 1, 258 ч. 2 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ст. ст. 14 ч. 1, 258 ч. 2 КК України, прокурору як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України без змін.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4