Справа № 404/8053/16-к
Номер провадження 1-кп/404/170/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000080 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівка Маловисківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, стрільця 1 відділення 3 стрілецького взводу, стрілецької роти, стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем військової служби за контрактом за наступних обставин.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21 листопада 2013 року № 59 о/с солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця 3 відділення 2 патрульного взводу, 2 патрульної роти, патрульного батальйону, що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_3 , діючи всупереч інтересам служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді самовільного залишення військової частини в умовах особливого періоду, будучи придатним для проходження військової служби, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 29 вересня 2016 року самовільно залишив військову частину без поважних причин в умовах особливого періоду та не з`являвся на службу до моменту добровільного прибуття 13.12.2016 року у військову прокуратуру Кіровоградського гарнізону Південного регіону України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, розкаявся в скоєному та пояснив суду, що перебував на лікуванні. Після закінчення лікування хотів деякий час відпочити від роботи, однак, відпочинок затягнувся. В подальшому, в жовтні місяці, приходив та розмовляв з командиром части, однак, останній повідомив, що ОСОБА_3 виведений в розпорядження командира частини. 13.12.2016 року добровільно прийшов до військової прокуратури.

Обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини провадження. Як показав обвинувачений у судовому засіданні дає покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у справі суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів кримінального провадження, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним, оскільки воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.4 ст. 407 КК України правильною.

При призначенні обвинуваченому покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії тяжких злочинів.

Як особа ОСОБА_3 характеризується посередньо, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин провадження, особи обвинуваченого, який хоч і обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, однак, усвідомив протиправність своїх дій та добровільно з`явився до прокуратури, що суттєво знижує суспільну небезпеку обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Судові витрати та речові докази у провадженні відсутні

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки з`являтися в органи пробації для реєстрації, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не обирати

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1