Справа № 567/403/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.05.2017 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, військовозобов`язаного ,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

встановив:
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 29.01.2017 близько 10:00 год. маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи за місцем свого проживання, у житловій квартирі, що розташована по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу з однієї із житлових кімнат таємно викрав телевізор марки «Saturn LED-24 HD 300U», вартістю 3499 грн., що належав на праві приватної власності власнику і жителю цієї ж квартири ОСОБА_4 та зберігався у вказаній квартирі.

В подальшому, ОСОБА_5 , шляхом здачі даного телевізора у ломбард « ІНФОРМАЦІЯ_2 » реалізував викрадене, таким чином розпорядився ним на власний розсуд. В результаті вчиненого кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_4 заподіяно майнову шкоду у розмірі 3499 грн.

22.03.2017 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В термін до 31 травня 2017 року ОСОБА_5 зобов`язується відшкодувати потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 3499 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, сама угода сторонами виконана, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання для ОСОБА_5 та при цьому останній беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 1 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475 КПК України суд

ухвалив
затвердити угоду від 22 березня 2017 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1