Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

19 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
та обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000100 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою Шевченківський районний суд м. Києва обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000100 від 09.09.2015 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України повернув прокурору.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт в частині викладення фактичних обставин та формулювання обвинувачення, як за ч. 3 ст. 212, так і за ч. 2 ст. 366 КК України не містить визначення часу вчинення дій, які утворюють склад вказаних злочинів, а також не зазначено про неможливість встановлення таких обставин. Натомість в обвинувальному акті зазначено про вчинення дій в певний період в роках з 2014 по 2015 роки.

Також, в частині формулювання обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, обвинувальний акт не містить зазначення обставин щодо способу вчинення, а саме: щодо способу перерахування коштів, не зазначено спосіб, час, суб`єкт (особа) видання та направлення до контролюючих органів ДПІ документів податкової звітності.

Крім того, в частині викладення фактичних обставин вчинення злочину та формулювання обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, обвинувальний акт не містить викладення обставин щодо часу, місця вчинення дій, які утворюють закінчений склад злочину внесення завідомо неправдивих відомостей, а також видачі завідомо неправдивих документів. Натомість зазначено про перебування особи в м. Києві без вказівки на конкретне місце, період з 2014 по 2015 роки без зазначення конкретного часу, при цьому не міститься даних про неможливість встановлення вказаних обставин.

Таким чином, як визнав суд першої інстанції, відсутність в обвинувальному акті, в розумінні ст. 291 КПК України, викладення формулювання обвинувачення особи у вчиненні конкретних дій, які утворюють склад злочинів, є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення та його межі, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та на справедливий суд, а відтак підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України, призначити новий розгляд за обвинувальним актом щодо ОСОБА_8 у тому ж суді зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування поданої скарги апелянт посилається на те що, винесена ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва є незаконною, повністю необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Зокрема, як зазначає апелянт, вимоги до змісту обвинувального акту та документів, що до нього додаються, регламентовано лише статтею 291 КПК України, і всі ці вимоги при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_8 та його затвердженні прокурором дотримано в повному обсязі, що повністю спростовує твердження суду про невідповідність акту вимогам КПК України.
Крім того, прокурор вказує на те, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні містить найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вражає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складення та затвердження. Також обвинувальний акт підписано та затверджено прокурором, який його безпосередньо склав.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченого та його захисників, які заперечували проти задоволення скарги прокурора та просили залишити ухвалу суду без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, лише у разі якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою цієї ж норми КПК України передбачено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні міститися: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК).
Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000100 від 09.09.2015 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України, який було направлено для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва, зазначений документ містить в собі всі необхідні відомості, які передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення, а тому суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для прийняття рішення про його повернення прокурору через невідповідність обвинувального акта вимогам закону.

Посилання в ухвалі суду на те, що обвинувальний акт не містить визначення часу вчинення дій та деяких інших обставин, які утворюють склад інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, а також, що в ньому не зазначено про неможливість встановлення таких обставин, не можуть бути визнані достатніми підставами для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки вони не дозволяють зробити висновок про невідповідність обвинувального акта вимогам закону.
Всупереч твердженням суду, в обвинувальному акті зазначено час вчинення кримінальних правопорушень не лише в певний період часу в роках, а й з прив`язкою до більш конкретного періоду або часу, що відображено в обвинувальному акті, як при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, так і формулюванні обвинувачення.
До того ж, як прямо передбачено законом, фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються в такій формі і в такому об`ємі, в тому числі щодо часу і місця вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими за результатами проведеного досудового розслідування.
Враховуючи вищенаведене, а також ту обставину, що, відповідно до норм КПК України, обвинувальний акт, під час підготовчого судового засідання, перевіряється лише на предмет його відповідності вимогам цього Кодексу, а не на предмет наявності чи відсутності в діях особи складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції не повинен був вдаватися до оцінки обвинувального акту з точки зору його обґрунтованості, оскільки ці та інші питання становлять предмет судового розгляду, а не підготовчого провадження.
Більш того, згідно норм КПК України, зокрема ст.ст. 338, 339, під час судового розгляду, прокурор вправі не тільки змінити обвинувачення в суді, склавши обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення, а й висунути додаткове обвинувачення, щодо якого обвинувачення не висувалось.
За таких обставин, ухвала підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акта прокурору не може бути визнана законною та обґрунтованою.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала підготовчого судового засідання Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року, відповідно до якої обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000100 від 09.09.2015 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України повернуто прокурору,підлягає скасуванню, оскільки її постановлено з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а за матеріалами зазначеного кримінального провадження необхідно призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 418 і 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року, відповідно до якої обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000100 від 09.09.2015 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України повернуто прокурору скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/1415/2017

Категорія: ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_10

Доповідач - суддя ОСОБА_1