1-кп/381/142/17
381/869/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

Головуючого-судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

інших учасників судового розгляду:

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000206 від 02.03.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Красні Окни, Одеської області, українця, громадянина України , освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 27.02.2017 року близько 19 год.30 хв. перебував у господарському приміщенні його знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав з вересня 2016 року з дозволу власника.

Знаходячись у вказаному господарському приміщенні, ОСОБА_6 побачив на підлозі серед інших речей металеву струбцину та барабан з механічним кріпленням ножів для обробки деревини, які належать ОСОБА_5 . Після чого у нього відразу виник умисел на вчинення крадіжки даних предметів.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив, направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, та корисливу мету, переконавшись, що ОСОБА_5 знаходиться за місцем проживання в АДРЕСА_3 , та за його діями ніхто не спостерігає, взяв з підлоги струбцину для фіксації, вартістю 150,00 грн. та барабан з механічним крепленням ножів для обробки деревини діаметром 120 мм, вартістю 1500,00 грн. та поклав до мішка. Після чого покинув господарське приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , чим довів свій умисел до кінця.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1650,00 грн.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).
09.03.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, розміру шкоди, завданої злочином, обставини її відшкодування. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений злочин у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік, при цьому поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.2-3 ст. 76 КК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілим, який також не заперечував проти цього, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого є потерпілий.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим, та ним самим безпосередньо, угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив з прямим умислом дії, що виразились в таємному викрадені чужого майна(крадіжка), а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати в справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314,373,374,394,474 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити у кримінальному провадженні № 0000206 від 02.03.2017 року угоду про примирення від 09.03.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 09.03.2017 року покарання у видi 2 (двох) років позбавлення волі;

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 30 березня 2017 року.
Міру запобіжного заходу не застосовувати.

Речові докази - струбцина для фіксації та барабан з механічним кріпленням ножів для обробки деревини повернути власнику ОСОБА_5 .

Судові витрати в справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1