н/п 1-кп/490/738/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокіла, Чернівецького району, Вінницької області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, який проходить військову службу за контрактом на посаді механіка-водія військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ;
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
14 квітня 2016 року ОСОБА_3 уклав контракт строком на три роки з Міністерством оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. З того ж часу ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця, та розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.06.2016р. №122 обвинувачений ОСОБА_3 призначений на посаду механіка-водія відділення управління командира батареї взводу управління командира батареї взводу управління командира батареї гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
12 липня 2016 року о 08 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно до військової частини НОМЕР_1 та незаконно перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
14 грудня 2016 року о 08 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд за згодою сторін дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються. При цьому, роз`яснив сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідження документів, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений суду показав, що не з`явився вчасно до військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з тим, що його сім`ї необхідна була допомога по господарству. Вдома жінка з двома малолітніми дітьми, безпорадні і непрацездатні батьки. Знаходився за місцем проживання до грудня 2016 року, добровільно повернувся до військової служби, у вчиненому правопорушенні щиро кається.
Дослідив обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_3 у не з`явленні вчасно до військової частини без поважних причин, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України.
При призначенні покарання суд в порядку ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби позитивно-посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий, у лікаря - психіатра та нарколога на обліку не перебуває.
Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує з`явлення із зізнанням, щире каяття обвинуваченого.
Обставин які обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в нижчій межі санкції ч. 4 ст. 407 КК України, саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнити ОСОБА_3 в порядку ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання з випробуванням.
Іспитовий строк встановити 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
За період проходження військової служби нагляд за виконання обов`язків покласти на командира військової частини НОМЕР_1 , в разі звільнення зі служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку суду після його проголошення негайно вручається обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1