Провадження 1-кс/127/5759/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0002184 внесеного до ЄРДР 02.07.2017, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився смт. Летичів, Летичівського району Хмельницької області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
04.07.2017, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0002184 від 02.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 02.07.2017 приблизно о 18:30 год. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 перебуваючи в АДРЕСА_2 , побачили раніше незнайомого їм неповнолітнього ОСОБА_8 , який проходив біля вищевказаного будинку та розмовляв по телефону, після чого у них винник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення грошових коштів у неповнолітнього ОСОБА_8 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне відкрите заволодіння чужого майна, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, розуміючи, що їх дій будуть очевидні для неповнолітнього ОСОБА_8 відкрито, за попередньою змовою, з корисливою метою, ОСОБА_4 взяв за руку ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 в той час дістав з кишені ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 250 грн. Заволодівши грошовими коштами потерпілого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, викраденими грошовими коштами розпорядились на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спричинив неповнолітньому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 250 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлення, що 02.07.2017 приблизно о 19:00 год. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 перебуваючи в м. Вінниця по вул. Брацлавській, біля буд. 1, побачили раніше незнайомого їм неповнолітнього ОСОБА_9 , який сидів на сходах біля банку «Ощадбанк».

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне відкрите заволодіння чужого майна, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, розуміючи, що їх дії будуть очевидні для неповнолітнього ОСОБА_9 , ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 відкрито, повторно, шляхом застосування фізичного насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс один удар ногою в обличчя неповнолітнього потерпілого, після чого наказав неповнолітньому віддати йому наушники та його наручні часи. ОСОБА_7 будучи обізнаним про умисел ОСОБА_4 на заволодіння чужим майном, стояв поруч з неповнолітнім потерпіли та слідкував, щоб їх дії не були помічені сторонніми особами.

Заволодівши вище вказаними речами ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, викраденими наушниками та наручними часами розпорядились на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано повідомлено:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцясмт. ЛетичівЛетичівського р-ну Хмельницькоїобласті, громадянинаУкраїни, з середньою-спеціальноюосвітою, не одруженого, не працюючого, якийзареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

03.07.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 186 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме: Протоколом про прийняття заяви від 02.07.2017; Протокол допиту ОСОБА_10 від 03.07.2017; Протокол пред`явлення особи для впізнання від 03.07.2017; Протокол прийняття заява від заявника від 02.07.2017; Протокол огляду місця події від 02.07.2017; Протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 02.07.2017; Протокол пред`явлення особи для впізнання від 03.07.2017; Протокол допиту свідка ОСОБА_12 ; Протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; Протокол допиту свідка ОСОБА_14 .

Враховуючи викладене та той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий умисний корисливий злочин, передбаченийч.2 ст. 186 КК України, покарання за яке передбачено до 6років позбавлення волі, соціально-стримуючих факторів, таких як робота, в нього немає, а також зважаючи на те, що в останнього відсутнє постійне джерела доходу, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді взяття під варту, враховуючи на наявність ризиків, передбачених КПК України.

Крім того, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 буде ухилятися від суду, а в подальшому і від відбування покарання, усвідомлюючи той факт, що останньому доведеться в подальшому відбувати покарання в місцях позбавлення волі.

ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, у останнього немає інших соціальних та особистісних чинників стримуючого характеру, посередньо характеризується за місцем проживання, не безпідставно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, веде антигромадський спосіб життя, чим втратив довіру від правоохоронних органів у його сумлінному ставленні до своїх обов`язків як підозрюваної особи та особи, щодо якої ведеться судовий розгляд кримінального правопорушення, для забезпечення своєчасної явки в судові засідання до Вінницького міського суду, з метою попередження вчинення ним нових правопорушень та забезпечення належного виконання покарання у подальшому, уявляється доцільним обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наведених підстав прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, суду пояснила, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, чинити тиск на свідків в даному кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання їй менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосуванням технічних засобів фіксування.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим та прокурором не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи особи можуть виправдати потреби досудового розслідування.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема те, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, на всі виклики слідчого з`являється, має намір вступати до вищого навчального закладу.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є занадто суворим в даному конкретному випадку. Крім того, органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження.

Разом із тим, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, особу підозрюваного, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому з метою попередження можливого переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, чинити тиск на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, до останнього слід застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0002184 внесеного до ЄРДР 02.07.2017, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, що полягає у забороні залишати житло в якому він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 год. по 06:00 год., кожної доби.

Ухвала суду про застосування домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_4 , діє 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 вересня 2017 року.

Відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими по кримінальному провадженню.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику ГУНП у Хмельницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя