Провадження №1-кп/155/66/17
Справа №160/283/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2017 року місто Горохів
Горохівський районний суд Волинської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 25 лютого 2017 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, інваліда ІІ групи, неодруженого, засудженого 26 червня 2014 року вироком Локачинського районного суду Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 11 січня 2017 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання терміном на 2 (два) місяці 29 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
23 лютого 2017 року в період з 22 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин 24 лютого 2017 року ОСОБА_7 діючи умисно, таємно, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом відчинення дверей у приміщенні літньої кухні нежитлового приміщення ОСОБА_5 , що розташоване в АДРЕСА_2 , проник до вказаного приміщення, звідки викрав належну потерпілому ОСОБА_5 бензопилу марки «Stihl моделі «МS-180».

Згідно висновку експерта №163 від 20 березня 2017 року, залишкова вартість бензопили марки «Stihl моделі «МS-180», станом на лютий 2017 року, тобто на момент вчинення крадіжки, становить 3086,85 гривень.

Крім цього, ОСОБА_7 24 лютого 2017 року близько 22 години 00 хвилин, діючи умисно, таємно, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом відчинення ключем врізного замка на воротах проник на огороджену територію домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване в АДРЕСА_2 , де шляхом відчинення дверей проник до приміщення літньої кухні, звідки викрав належні потерпілому ОСОБА_6 22,710 кг м`яса свинини, вартість 1 кг якої становить 85 гривень; 1,105 кг мороженої риби, вартість 1 кг якої становить 62 гривні; дві пачки масла «Українське» вагою по 400 г кожна, вартість однієї пачки 40 гривень; дві пляшки олії «OilStyle» ємкістю по 3 л кожна, згідно висновку експерта №145 від 24 березня 2017 року вартість однієї пляшки становить 114,25 гривень, які положив у два поліетиленові пакети, які не представляють матеріальної цінності. При виході з приміщення літньої кухні ОСОБА_7 , будучи виявленим потерпілим, усвідомлюючи, що його викрито у вчиненні протиправних дій, залишив викрадені продукти харчування та втік з місця події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю та показав, що за вказаних обставин місця і часу, повторно викрав чуже майно. Кількість викрадених речей та суму завданих збитків не заперечує, у вчиненому щиро розкаюється, просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердив, що жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає, оскільки викрадені речі йому повернуті, при обранні міри покарання обвинуваченому підтримав думку прокурора.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердив, що жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає, оскільки викрадені речі йому повернуті, при обранні міри покарання обвинуваченому також підтримав думку прокурора.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_7 , його винуватість у інкримінованому йому злочині, підтверджується дослідженими в суді письмовими доказами:

протоколом огляду місця події від 25 лютого 2017 року з фототаблицями до нього, де зафіксовано місце вчинення обвинуваченим крадіжки майна, належного ОСОБА_6 ;

протоколом зважування від 25 лютого 2017 року в якому зафіксовано кількість викрадених продуктів харчування, належних ОСОБА_6 ;

протоколом огляду речових доказів від 25 лютого 2017 року;

протоколом проведення слідчого експерименту від 26 лютого 2017 року згідно якого було уточнено показання потерпілого ОСОБА_6 з приводу крадіжки належного йому майна;

протоколом проведення слідчого експерименту від 28 лютого 2017 року згідно якого було уточнено показання обвинуваченого ОСОБА_7 з приводу крадіжки майна, належного ОСОБА_6 ;

протоколами огляду місця події від 03 березня 2017 року та від 13 березня 2017 року, де зафіксовано місце вчинення обвинуваченим крадіжки майна, належного ОСОБА_5 ;

протоколом огляду речових доказів від 24 березня 2017 року;

протоколом проведення слідчого експерименту від 29 березня 2017 року згідно якого було уточнено показання обвинуваченого ОСОБА_7 з приводу крадіжки майна, належного ОСОБА_5 .

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна, в тому числі вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у інше приміщення, потерпілого ОСОБА_5 . ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

На думку суду, суд вважає, що прокурором Локачинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури при затвердженні обвинувального акта дії обвинуваченого ОСОБА_7 невірно кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України, як грабіж, відкрите викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Як було встановлено в судовому засіданні в діях обвинуваченого ОСОБА_7 відсутнє відкрите викрадення чужого майна.

ОСОБА_7 зайшов на подвір`я потерпілого ОСОБА_6 з метою здійснити крадіжку, тобто з метою таємного викрадення чужого майна. Він відчинив вхідні двері на літню кухню, пройшов до морозильної камери та відчинивши її, набрав продуктів харчування у два пакети і, несучи їх в руках, попрямував до виходу з подвір`я потерпілого. Коли загавкав собака, потерпілий відчинив вхідні двері будинку і побачив, що через двір до виходу з подвір`я прямує чоловік з двома пакетами в руках. Що знаходилося в пакетах потерпілий спочатку не знав. Вийшовши на подвір`я він намагався наздогнати ОСОБА_7 , а згодом крикнув, що буде стріляти. Тоді вже за загорожею ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що помічений потерпілим і почувши крики, що останній буде стріляти, кинув пакети з продуктами харчування і втік на вулицю. Закінчений склад злочину вчиненої крадіжки продуктів з літньої кухні є закінченим в момент коли вже обвинувачений вийшов з приміщення літньої кухні і вже майже виходив на вулицю. Відтак, суд перекваліфіковує злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_7 з ч.3 ст.186 КК України на ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких, особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд не вбачає.

При таких обставинах, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 раніше неодноразово судимого, в тому числі й за вчинення тяжких злочинів проти власності, ніде не працюючого, що свідчить про те, що він не займається суспільно-корисною працею, не бажає ставати на шлях виправлення та перевиховання, як особа характеризується негативно, є інвалідом ІІ групи, характер і обставини вчинених злочинів, новий злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, його суб`єктивне ставлення до вчинених злочинів, яке свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства як особи, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції Закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, із застосуванням ст.71 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №110 від 19 квітня 2017 року у ОСОБА_7 виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому злочину і виявляються в даний час ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості (помірної дебільності) з поведінковими розладами, через який він не був здатний і не здатний в даний час повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. За станом свого психічного здоров`я в даний час потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до положень статті 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне на підставі ст.20 КК України визнати ОСОБА_7 обмежено осудним і врахувати цю обставину при призначенні йому покарання.

На підставі п.2 ч.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочини у стані обмеженої осудності.

У відповідності до ч.2 ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути застосовано судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно-небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Приписами ч.2 ст.504 КПК України встановлено, що суд ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно рекомендацій постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких є критерієм обмеженої осудності (ч.1 ст.20, ч.2 ст.94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

Відповідно до п.8 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду, така допомога може надаватися особам незалежно від виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили суд залишає без змін тримання під вартою.

Відповідно до внесених Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року у ст.72 КК України змін, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, час попереднього ув`язнення з 22 березня 2017 року по 07 червня 2017 року ОСОБА_7 слід зарахувати у строк відбування покарання у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Локачинського районного суду Волинської області від 26 червня 2014 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з часу взяття його під варту, тобто з 22 березня 2017 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 22 березня 2017 року по 07 червня 2017 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази по справі, зокрема, бензопила марки «Stihl» моделі «МS-180», яка передана на зберігання власнику ОСОБА_5 залишити останньому як законному володільцю; 22 кг 710 г м`яса свинини, 1 кг 105 г мороженої риби, дві пачки масла «Українське» вагою 400 г кожна, дві пластикових пляшки олії «OilStyle» ємкістю по 3 л кожна, що передані на зберігання власнику ОСОБА_6 залишити останньому як законному володільцю; два поліетиленових пакети білого кольору із забрудненнями, в яких ОСОБА_7 переносив викрадене, що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Локачинського ВП ГУНП у Волинській області знищити; DVD-R диск, на якому відображено відеозапис слідчих експериментів з підозрюваним ОСОБА_7 , залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в доход держави 703 (сімсот три) гривні 68 копійок за проведення судових товарознавчих експертиз та 880 (вісімсот вісімдесят) гривень 40 копійок за проведення дактилоскопічної експертизи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Горохівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий /підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Горохівського районного суду ОСОБА_1