Провадження №1-кп/639/137/17
Справа №639/9796/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0002262 від 04 вересня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Купянськ Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 03 вересня 2016 року о 16 год. 00 хв. разом зі своїм молодшим братом ОСОБА_5 , перебували поблизу приватного домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_3 . Саме в той час ОСОБА_4 через паркан побачив на території двору зазначеного домоволодіння задній міст автомобіля «Москвич 2140» і в нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 , поєднане з проникненням у сховище, яким вважається огороджена парканом територія домоволодіння. Надалі ОСОБА_4 , спочатку вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 щодо викрадення заднього мосту від автомобіля «Москвич 2140», а потім разом з ним перелізли через паркан приватного домоволодіння. В подальшому ОСОБА_4 , діючи узгоджено з ОСОБА_5 , перебуваючи на території двору приватного домоволодіння, таємно заволоділи задній міст автомобіля «Москвич 2140» та почали переміщувати його по території двору. При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із зазначеним заднім мостом автомобіля направились до виходу із території домоволодіння, щоб залишити місце злочину та розпорядитися викраденим майном на власний розсуд. Однак, довести до кінця свій спільний, узгоджений злочинний умисел ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки при виході з території домоволодіння були затримані ОСОБА_7 , яка мешкає на другій половині домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та в подальшому по телефону викликала співробітників патрульної служби поліції. В результаті затримання працівниками патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на місці вчинення злочину, останні не змогли перемістити за територію домоволодіння чуже майно, яким вони таємно заволоділи та розпорядитися ним на власний розсуд. Під час огляду місця події задній міст автомобіля «Москвич 2140», вартістю 1200 грн, що підтверджено висновком судово-автотоварознавчої експертизи №537 від 27.10.2016 року.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їм злочині визнали в повному обсязі, дали відповідно до наведеного вище покази.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої ним заяви до суду просить розглядати справу без його участі.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності їх позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинувачених.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_5 і ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч., 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднано із проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб.

Така юридична оцінка дій обвинувачених відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням особи обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 встановлено, що вони на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, не одружені, не працюють, раніше не судимі, мають постійне місце проживання, за яким характеризуються задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_5 і ОСОБА_4 їх відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинувачених та попередження скоєння ними нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому їм слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Речові докази повернути власнику.

Обов`язок по відшкодуванню судових витрат покласти на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Речові докази повернути власнику.

Обов`язок по відшкодуванню судових витрат у сумі 351 грн. 84 коп. покласти на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1