У Х В А Л А
16 листопада 2015 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква в режимі відеоконференції з СІЗО Управління державної пенітенціарної служби в м.Києві та Київської області скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В :
21.10.2015 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_4 , який утримується під вартою в Київському Слідчому Ізоляторі УДПтС України в м. Києві та Київській області на невнесення відомостей до ЄРДР. В зв`язку з припиненням повноважень судді ОСОБА_5 скарга згідно розпорядження від 06.11.2015 року щодо повторного автоматичного розподілу справ призначена в провадження слідчого судді ОСОБА_1 . У своїй скарзі скаржник зазначає, що 08.09.2015 року він подав заяву до Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області щодо викрадення з квартири його особистих речей громадянкою ОСОБА_6 , що мешкає АДРЕСА_1 . 06.10.2015 він отримав листа за №15136 від 16.09.2015 року від Білоцерківського МВ(з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області в якому зазначалось, що заява, яка зареєстрована 08.09.2015 року за №21189 в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Білоцерківського міського відділу, була проведена перевірка та підстав для внесення відомостей до ЄДРД немає за відсутності в даному випадку будь-якого правопорушення. Скаржник вважає що така бездіяльність уповноважених осіб Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області суперечить вимогам ст.214 КПК України та призвела до того, що по його заяві від 08.09.2015 року не почате досудове розслідування, чим порушено процесуальне право як заявника, передбачене КПК України. Як зазначив скаржник, що лист №15136 від 16.09.2015 року до Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області отримав лише 06 жовтня 2015 року, а тому відповідно до ст. 304 КПК та вважає поданим в межах строків оскарження. Скаржник ОСОБА_4 просить зобов`язати Білоцерківський МВ(з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області прийняти та невідкладно зареєструвати подану заяву про вчинення злочину до Єдиного Реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування за цією заявою за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину , передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Допитаний в режимі відеоконференції скаржник в суді скаргу підтримав та просив її задовольнити за викладених в ній обставин.

Прокурор прокуратури м. Біла Церква Київської області ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги.

Представник Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області до суду не з`явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 305 КПК України подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, прокурора.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали ЖЕО № 21189 від 08.09.2015 року, з яких вбачається, що крім гр. ОСОБА_7 , яка пояснила, що ОСОБА_8 продала квартиру АДРЕСА_2 близько чотирьох років тому, ніхто допитаний не був, суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.

Зобов`язати Білоцерківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до вимог ст. 214 КПК України, які надійшли за заявою ОСОБА_4 по факту скоєння злочину ОСОБА_6 , передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1