Справа № 333/1053/17-к
Пр. № 1-кп/333/258/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

провівши в приміщенні суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0000730 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, узбека, громадянина України, має середню технічну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

18.04.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі. На підстави ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2012 року іспитовий строк скасовано, направлений для відбуття покарання в місця позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 11.03.2015 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 2 місяці 15 днів

08.11.2016 року Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч. З ст. 185 КК України, до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.02.2017 року у зв`язку з відбуттям строку покарання
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:
17.02.2017 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадання чужого майна, діючи повторно із корисливих мотивів, перестрибнувши через огорожу проник до домоволодіння буд. АДРЕСА_2 , після чого підійшов до житлового будинку за вказаною адресою, та шляхом пошкодження вікна проник у приміщення буд. АДРЕСА_2 . Знаходячись у приміщенні вказаного будинку ОСОБА_4 діючи з прямим умислом на викрадення чужого майна підготував для викрадення майно потерпілої ОСОБА_6 , а саме дорожню сумку, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє та ноутбук «НР RTL 8188 EE», вартістю 5000 гривень. У цей час до приміщення будинку повернулась потерпіла ОСОБА_6 , яка викрила злочинні дії ОСОБА_4 . Усвідомлюючи, що його дії є відкритими, та не реагуючи на вимоги потерпілої припинити свої злочинні дії та повернути викрадене, ОСОБА_4 взяв викрадену ним сумку та ноутбук які належать потерпілій ОСОБА_6 , та вистрибнув у вікно, через яке він проник у приміщення та намагався зникнути з місця вчиненого злочину, однак свої злочинні дії не довів до кінця з причин які не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що викрадена сумки з ноутбуком, габаритами була більше ніж фрагмент пошкодженого вікна через яке ОСОБА_4 проник у приміщення будинку та покинув його, та коли останній покидав приміщення будинку через вказане вікно, сумка випала з його рук у приміщенні будинку, а сам ОСОБА_4 знаходячись вже на території подвір`я буд. АДРЕСА_2 був затриманий свідком ОСОБА_7 .
Обвинувачений допитаний в судовому засіданні визнав свою вину повністю та пояснив, що 17.02.2017 року, приблизно о 18 год. 00 хв., перестрибнувши через огорожу, шляхом пошкодження вікна проник у приміщення буд. АДРЕСА_2 . Знаходячись у приміщенні вказаного будинку викрав дорожню сумку та ноутбук. У цей час до приміщення будинку повернулась потерпіла. Він із викраденими ним сумкою та ноутбуком намагався вистрибнути у вікно,та намагався зникнути з місця злочину, однак у зв`язку з тим, що викрадена сумка з ноутбуком випала з його рук, а сам ОСОБА_4 знаходячись вже на території подвір`я буд. АДРЕСА_2 був затриманий свідком ОСОБА_7 .
Крім, повного визнання обвинуваченим своєї вини, вона знайшла своє підтвердження в сукупності зібраних на досудовому розслідуванні доказів, а саме: - показаннями обвинуваченого, протоколом огляду місця події від 17.02.2017 року,
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Отже, суд приходить до висновку, що докази зібрані по справі є достатніми, допустимими і повністю підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, які суд кваліфікує:
- за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, а саме ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання рецидив злочинів.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, яке закон відносить до тяжких злочинів, обставини справи, відомості, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше був судимий за корисні злочини, має місце рецидив злочину.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений визнав вину, відшкодував шкоду потерпілій, офіційно не працює, на обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» та психіатричній лікарні не перебуває.

Однак, суд також враховує, що ОСОБА_4 скоїв злочин через два тижня після його звільнення з міст позбавлення волі після відбуття покарання, що вказує на те, що обвинувачений не став на шлях виправлення та схильний до скоєння нових тяжких злочинів, і лише дії потерпілої та її чоловіка зупинили злочинну діяльність останнього.

Таким чином суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання лише в умовах ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.186 КК України, з урахуванням положень ст. 68 КК України оскільки вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 368, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді - 4 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 17.02.2017 року по день звільнення з під варти під заставу 23.03.2017 року включно.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити у виді застави. Заставу повернути заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Речові докази залучені постановою слідчого від 18.02.2017 року та передані на зберігання власнику залишити власнику.
Речові докази залучені постановою слідчого від 18.02.2017 відкрутку довжиною 20 см. яка передана на зберігання до камери схову Комунарського відділення поліції знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарского районного
суду м.Запоріжжя ОСОБА_1