Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1402/16-к
Провадження № 1-кп/280/216/16
ВИРОК
Іменем України
14 грудня 2016 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,в м.Коростишів, Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишева,Житомирської області,громадянина України ,не одружений, утриманців не має, не працює,депутатом та інвалідом не являється, не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000754 від 13.10.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 ,12 жовтня 2016 року,близько 15-00 год., перебував в приміщенні спальної кімнати квартири своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 ,за адресою: АДРЕСА_2 ,куди він прийшов провідати свою малолітню дочку.В цей час ОСОБА_4 помітив біля шафи,в коробці,золоту каблучку з червоним каменем,яка належить ОСОБА_5 ..

У цей день,час та місці та за вказаних обставин,у ОСОБА_4 виник злочинний умисел,направлений на таємне викрадення чужого майна,а саме золотої каблучки,яка належить ОСОБА_5 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел,направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 ,у вказаний час,день та за вказаних обставин, знаходячись в спальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом,маючи на меті поліпшити своє матеріальне становище,упевнившись,що за його діями ніхто не спостерігає,тобто останні залишаться таємними,підійшов до шафи, біля якої побачив коробку з золотими прикрасами, звідки, шляхом вільного доступу, таємно викрав золоту каблучку,яка належить ОСОБА_5 ..

В подальшому, утримуючи при собі золоту каблучку, яка належить ОСОБА_5 , ОСОБА_4 місце скоєння злочину залишив, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу,таємно викрав чуже майно,яке належить ОСОБА_5 ,а саме золоту каблучку,загальною вагою 2,88 гр., вартість якої станом на 12.10.2016 року становить 3456 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю,у вчиненому щиросердно розкаявся і суду пояснив, що дійсно, при обставинах,зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, 12.10.2016 року, у своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , в спальній кімнаті її квартири АДРЕСА_3 , викрав золоту каблучку з червоним каменем, викраденою каблучкою розпорядився на власний розсуд.

До суду потерпіла ОСОБА_5 подала заяву,в якій просила судовий розгляд проводити за її відсутності,претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просила не застосовувати до ОСОБА_4 суворого покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , прокурор не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження,які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження,і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження,судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження,які ніким не оспорюються.

За таких обставин,сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, тобто крадіжці.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.185 КК України є правопорушенням середньої тяжкості, ОСОБА_4 не судимий, не працює, утриманців не має, на диспансерних наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення є обставиною, яка пом,якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання,не встановлено.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 373-374 КПК України,суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 60 шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Речові докази: золоту каблучку, яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 - залишити у розпорядженні останньої.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1