н/п 1-кс/766/7898/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.07.2017 року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання,
встановив:
21.07.2017 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в порядку ст.206 КПК України із заявою, в якій просив суд визнати затримання ОСОБА_4 , яке було оформлене через складання протоколу затримання від 16.07.2017 року, незаконним.
В обґрунтування скарги адвокат посилався на те, що затримання ОСОБА_4 проходило з порушенням всіх норм законодавства та Європейської конвенції про захист прав людини. Так ОСОБА_4 був затриманий близько 14-00 годин, коли за його адресою проживання в АДРЕСА_1 почався обшук. З цього часу він та його цивільна дружина ОСОБА_5 вимушені були знаходитись поряд з працівниками правоохоронних органів, та були позбавлені можливості вільно пересуватись, спілкуватися та звертатись за правовою допомогою, оскільки в них були вилучені всі засоби зв`язку. На неодноразові прохання ОСОБА_4 надати йому можливість звернутись за правовою допомогою до свого адвоката працівниками поліції були проігноровані. Орган, уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги був повідомлений 16.07.2017 року о 19-24 годин про затримання ОСОБА_4 . Між фактичним затриманням особи та моментом повідомлення органу, що надає безоплатну правову допомогу пройшло більше 6 годин.
В судовому засіданні адвокат скаргу підтримав, вважав, що його підзахисного затримано не законно, з порушенням норм КПК та норм міжнародного права.
Слідчий вважав, що скарга задоволенню не підлягає.
Прокурор вважав, що в скарзі необхідно відмовити, у зв`язку з необґрунтованістю.
Вислухавши учасників процесу, вивчивши заяву, суд приходить до наступного висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1, ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний затриманий має право у будь -який час оскардувати своє затримання.
Відповідно до п.1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як в порядку встановленому законом.
Згідно з практикою Європейського суду фіксація точних даних про затримання, також як і підстави затримання, є необхідною умовою законності для цілей передбачених ст. 5 Європейської конвенції.
Слідчим суддею встановлено, що 16.07.2017 року відповідно до протоколу обшуку працівниками поліції в період з 14-12 по 17-30 годин за адресою мешкання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 здійснювався обшук помешкання в рамках кримінального провадження за № 0000046 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
В протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, зазначено, що ОСОБА_4 який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, КК України, фактично затриманий 16.07.2017 року о 18.10. годин. Протокол затримання складений 16.07.2017 року о 21-15 - 21.40 годин. Орган, уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги був повідомлений про затримання ОСОБА_4 16.07.2017 року о 19-24 годи.
Отже, ОСОБА_4 незаконно був затриманий більше 6 годин без складання протоколу, без повідомлення Херсонського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про затримання, що є порушенням ст. 28 Конституції України, та ст. 11 КПК України, яка вимагає щоб під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної людини.
Відповідно до ч.1 ст.208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Згідно до ст.209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
На підставі вище викладено слідчий суддя приходить до висновку, що затримання ОСОБА_4 відбулося з порушенням, так як він під час обшуку який проводився 16.07.2017 року 14-12 годин був змушений через підкорення наказу залишатись поряд із співробітниками поліції чим позбавлений вільно пересуватись та користуватись правом на захист.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. ст. 9, 303, 306, 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Ухвалив:
Скаргу задовольнити.
Визнати затримання ОСОБА_4 , яке було оформлено протоколом затримання від 16.07.2017 року, незаконним.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя