Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1712/17
Провадження № 1-в/553/272/2017
У Х В А Л А
Іменем України
25.07.2017 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

представника ПВК - ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :
У липні 2017 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили задовольнити.

Представник ДУ "ПВК № 64" та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання засудженого як передчасного, посилаючись на недоведеність того факту, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.06.2014 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава від 05.02.2016 року зараховано ОСОБА_6 в строк покарання, призначеного вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.06.2014 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 06 червня 2014 року по 18 вересня 2014 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Засуджений ОСОБА_6 покарання відбуває з 06.06.2014 року, за період перебування в СІЗО м. Полтави характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 10.10.2014 року ОСОБА_6 міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії № 64.
З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ПВК № 64 та затвердженої начальником установи 12.07.2017 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_6 характеризується наступним чином: за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені в установленому законом порядку. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, за що був 3 рази заохочений. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, виконує їхні законні вимоги.
Не працевлаштований на виробництві установи з власних міркувань. Ставлення до праці неоднозначне. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься безініціативно. За станом здоров`я працездатний. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
За час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу "Професія", оволодів робітничою професією столяра будівельного в Полтавському навчальному центрі № 64 при установі. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу "Правова просвіта". Заходи виховного характеру відвідує, намагається робити вірні для себе висновки. У вільний час читає художню літературу та дивиться програми телепередач. Підтримує зв`язки з матір`ю, братом та дружиною шляхом листування, телефонних розмов, зустрічається з ними раз в два місяці на побаченнях, отримує від них передачі, раз в три місяці отримує від них посилки. За характером спокійний, врівноважений. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. Вину у скоєному злочині визнає.
За змістом положень ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Судом достовірно встановлено, що станом на час розгляду даної справи ОСОБА_6 відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання, відповідно, з 13.07.2017 року у нього виникло право на застосування положень ст. 81 КК України

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Разом з тим, досліджені судом докази та встановлені під час судового розгляду справи дані, на переконання суду, свідчать про недоведеність існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як встановлено в ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно довідки начальника медичної частини ПВК № 64 від 11.07.2017 року засуджений ОСОБА_6 на диспансерному обліку в медичній частині установи не перебуває, соматично здоровий, групи інвалідності немає, працездатний.

Матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що під час відбування покарання він працював, відповідно до довідки головного бухгалтера установи, ОСОБА_6 нараховувалася заробітна плата протягом січня - травня 2015 року, грудня 2015 року вересня 2016 року в загальному розмірі 1087,84 грн., тобто він періодично залучався до праці.

Відповідно до характеристики засудженого він на даний час не працевлаштований на виробництві установи з власних міркувань.

Крім того, з довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_6 та матеріалів його особової справи вбачається, що за період з 06.06.2014 року він має 3 заохочення, які застосовувались до нього у 2016 році ( в тому числі 17.03.2016 року, 17.06.2016 року та 25.09.2016 року); за порушення порядку відбування покарання та режиму утримання засуджений має 5 стягнень, які застосовувались до нього у 2014 - 2015 роках, в тому числі: 21.10.2014 року, 17.11.2014 року, 27.11.2014 року, 01.05.2015 року, 08.06.2015 року, які погашені.

Вищенаведені дані свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 характеризується нестабільною поведінкою.

Засуджений ОСОБА_6 пояснив суду, що не працює через негативний стан здоров`я.

Разом з тим, з наявних у розпорядженні суду медичних документів засудженого та пояснень представника ПВК № 64 встановлено, що стан здоров`я ОСОБА_6 є задовільним, інвалідом він не являється, є працездатним.
Поряд з цим, представник ПВК № 64 пояснив суду, що засуджений не працевлаштований з власних міркувань з кінця 2016 року, з приводу працевлаштування до адміністрації установи до цього часу не звертався. На даний час дана оцінка ступеню його виправлення - "Стає на шлях виправлення".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що засуджений ОСОБА_6 на час розгляду даної справи своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим застосування до нього умовно-дострокового звільнення вважає передчасним, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537-539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб з дня проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1