28 лютого 2017 року
Справа № 187/574/16-к
У Х В А Л А
28 лютого 2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурорів відділу забезпечення державного обвинувачення у регіоні управління підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.3 ст.368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.3 ст.368 КК України

У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено заяву про відвід прокурорів відділу забезпечення державного обвинувачення у регіоні управління підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , ОСОБА_5 від участі у даному кримінальному провадженні на підставі п.3 ч.1 ст.77 КПК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 26.09.2016 Генеральним прокурором України ОСОБА_6 винесено постанову про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4

17.02.2017 представником прокуратури Дніпропетровської області до суду надано постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_7 від 13.01.017 про зміну групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

До складу групи прокурорів включено працівників прокуратури Дніпропетровської області прокурорів відділу ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , що суперечить вимогам КПК України та ЗУ «Про прокуратуру».

Відповідно до ст.37 КПК України прокурор у конкретному кримінальному провадженні визначається керівником відповідної прокуратури після початку досудового розслідування.

Згідно дост.17 ЗУ Про прокуратуру« керівником відповідної прокуратури щодо прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області є керівник регіональної прокуратури Дніпропетровської області.

Прокурори прокуратури Дніпропетровської області не підпорядковуються заступнику Генерального прокурора України.

Таким чином, прокурори відділу прокуратури Дніпропетровської області є неналежними прокурорами, а отже розгляд справи за їх участі відповідно до п.3 ч.2 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог процесуального закону, яке відповідно до ст.415 КПК України призведе до скасування будь-якого вироку у справі і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.3 КПК України керівником органу прокуратури є Генеральний прокурор України, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.

За таких обставин заступник Генерального прокурора України вправі визначати, змінювати прокурорів, визначати групу прокурорів, старшого прокурора такої групи відповідного органу прокуратури Генеральної прокуратури України.

Заступник Генерального прокурора України не наділений повноваженням у конкретному кримінальному провадженні визначати групу прокурорів регіональної або місцевої прокуратури, оскільки він у процесуальному розумінні повноважень прокурора не є для вказаних прокурорів прокурором вищого рівня.

Досудове розслідування даного кримінального провадження здійснювала Генеральна прокуратура України, обвинувальний акт до суду був направлений прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 .

Прокурор проти відводу заперечував, пояснив суду, що підстави для задоволення відводу прокурорів відділу забезпечення державного обвинувачення у регіоні управління підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури Дніпропетровської області від участі у даному кримінальному провадженні відсутні.

Вислухавши сторони кримінального провадження, проаналізувавши обставини, що виключають участь прокурора у кримінальному провадженні, вивчивши заяву про відвід прокурорів, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно ч.1 до ст.77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Згідно ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами 4 та 5 статті 36, частиною 3 статті 313, частиною 2 статті 341 КПК України та частиною 3 ст. 37 КПК України. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через …. повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу через неефективність здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про прокуратуру» підпорядкування прокурорів та виконання наказів і вказівок.
1. Прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.
Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.
2. Генеральний прокурор України має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання всіма прокурорами.
Керівник регіональної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної регіональної прокуратури та керівниками місцевих прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної регіональної прокуратури.
Керівник місцевої прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання його першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної місцевої прокуратури.
Перші заступники та заступники керівників органів прокуратури відповідно до розподілу обов`язків мають право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання підлеглими прокурорами відповідного органу прокуратури.
3. Під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.
Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор України має право давати вказівки будь-якому прокурору.
Прокурором вищого рівня є:
1) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;
2) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів регіональної прокуратури керівник регіональної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;
3) для керівника місцевої прокуратури, його першого заступника та заступників керівник відповідної регіональної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;
4) для керівника регіональної прокуратури його першого заступника та заступників, керівника та заступника керівника підрозділу, прокурора Генеральної прокуратури України Генеральний прокурор України чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;
5) для першого заступника та заступника Генерального прокурора України Генеральний прокурор України.
4. Накази адміністративного характеру, а також вказівки, що прямо стосуються реалізації прокурором функцій прокуратури, видані (віддані) в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання відповідним прокурором.
Відповідно до п.9 ч.1 ст. 3 КПК України керівником органу прокуратури є Генеральний прокурор України, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого в самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заступник Генерального прокурора України, як керівник органу прокуратури, у конкретному кримінальному провадженні вправі визначати, змінювати прокурорів, визначати групу прокурорів, старшого прокурора такої групи відповідного органу прокуратури Генеральної прокуратури України.
Заступник Генерального прокурора України відповідно до вищевказаних норм КПК України, ЗУ «Про прокуратуру» не наділений повноваженнями у конкретному кримінальному провадженні визначати групу прокурорів із включенням до її складу прокурорів іншого рівня прокуратури - прокурорів регіональної прокуратури, оскільки він, на переконання суду, у процесуальному розумінні повноважень прокурора, не є для вказаних прокурорів, прокурором вищого рівня. Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснювала Генеральна прокуратура України, обвинувальний акт до суду був направлений прокурором відділу Генеральної прокуратури України.
Відповідно до ч.3 ст. 22 , ч.ч.1,2 ст. 412 , ч.1 ст. 415 КПК України повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: 3) судове провадження здійснено за відсутності прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою. Суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: 1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2,3,4,5,6,7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості
Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що прокурори відділу забезпечення державного обвинувачення у регіоні управління підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , ОСОБА_5 є неналежними прокурорами у вказаному кримінальному проваджені, оскільки їх включення до складу групи прокурорів, здійснено без дотримання вимог КПК України, ЗУ «Про прокуратуру», у зв`язку з цим, на переконання суду, існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в їх неупередженості, а тому заява про відвід підлягає задоволенню, прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_5 відводу.
Відповідно до ч.1 ст.83 КПК України у разі задоволення відводу прокурора у кримінальному провадженні повинні бути невідкладно призначені інший прокурор керівником органу прокуратури.
Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 3,37,77,80,81,83,371 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурорів відділу забезпечення державного обвинувачення у регіоні управління підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.3 ст.368 КК України - задовольнити.

Відвести прокурорів відділу забезпечення державного обвинувачення у регіоні управління підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.3 ст.368 КК України.

Копію ухвали надіслати Генеральному прокурора України для відома та забезпечення участі у судовому розгляді кримінального провадження належного прокурора.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1