Справа № 405/2013/17

"21" квітня 2017 р. м. Кропивницький
слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Кіровоградської області,
ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України зі скаргою, в якій просить зобов`язати посадових осіб прокуратури Кіровоградської області, внести відомості про кримінальне правопорушення за її заявою про злочин від 14.04.2017 року.
В обґрунтування скарги послалася на те, що 14.04.2017 року відповідальним особам прокуратури Кіровоградської області було вручено заяву про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 364 КК України, проте дій в порядку ст. 214 КПК України по внесенню відомостей до ЄРДР не здійснено, досудове розслідування не проводиться.
ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримала.
Прокурор в судовому засіданні пояснив, що дана скарга є безпідставною, оскільки зазначена заява не містить фактичних даних, а тому не підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Заслухавши учасників та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Під час розгляду скарги встановлено, що 14.04.2017 року в прокуратурі Кіровоградської області зареєстрована заява ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 364 КК України, яка датована 14.04.2017 року. У заяві ОСОБА_4 вказує, що 14.04.2017 року в судовому засіданні по розгляду кримінальної справи, в якій ОСОБА_4 є потерпілою суддя ОСОБА_5 , зробив їй зауваження з приводу того, що вона просила свідка говорити гучніше, а тому дії судді ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. 364 КК України.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з Кримінальним Кодексом України який визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили. Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, і саме тому у заяві про кримінальне правопорушення повинні бути зазначені обставини, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, що є критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того, слідчий суддя вважає, що при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам ВС МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину згідно з Інструкцією № 1050 і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. "Про незалежність судової влади" "відповідно дост. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені".
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання (пункти 10 і 11).
Достатніх об`єктивних даних, обставин, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення заява ОСОБА_4 не містить, а тому така заява не є заявою про вчинення кримінального правопорушення та не повинна бути внесена до ЄРДР.
Враховуючи викладене, в задоволенні скарги ОСОБА_4 необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.303,306-307,369-372 КПК України, слідчий суддя, -
скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Кіровоградської області залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1