Справа № 333/2386/17
Провадження № 1-кп/333/347/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5
провівши в приміщенні суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0001544 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 09.03.1998 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 142 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- 02.02.2005 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 28.07.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців;

- 12.04.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. 21.01.2015 року звільнений по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
12.04.2017 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля кафе «Изумруд», що розташоване по проспекту Соборному, буд. 1 у місті Запоріжжі, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, упевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу біля приміщення вказаного кафе, таємно викрав металеві кути в загальній кількості 20 одиниць, вагою 51 кг. 400 гр., що належать ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденим майном покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 , було заподіяно матеріальну шкоду на суму 231 грн. 30 коп.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

19.04.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, яку сторони просять розглянути та затвердити.

Враховуючи те, що потерпілий та підозрюваний досягли угоди про примирення, підписали її, причому підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення підозрюваному покарання, суд розглядає клопотання про затвердження угоди про примирення, виходячи з наступного.

Відповідно до умов наданої угоди, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнити з випробувальним терміном строком на 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 суду заявили, що вони цілком розуміють наслідки укладення мирової угоди.

З`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом(ч. 5 ст. 474 КПК України).

Потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної мирової угоди, що визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а саме, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для нього є: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (обвинуваченим, потерпілим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, умови даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам діючого кримінально-процесуального та матеріального законодавства.

Відповідно до ст. 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядається судом після того, як буде заслухана думка щодо нього інших учасників судового провадження.

В ході судового розгляду клопотання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, сторони підтримали, прокурор вважає, що зміст угоди про примирення відповідає положенням діючого законодавства та підлягає до затвердження, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди до задоволення.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 350, 394, 424, 468, 469, 473 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 19 квітня 2017 року в кримінальному провадженні №0001544 між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, при умові, що він у період призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Речові докази: - металеві кути в загальній кількості 20 одиниць, вагою 51 кг. 400 гр. передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у останньої за належністю.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Копію вироку вручити прокурору та засудженому, а інші учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя ОСОБА_1