Справа № 302/326/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2017смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілі: - ОСОБА_4 , 1982 р.н., ОСОБА_5 , 2001 р.н., її законного представника - ОСОБА_4 , 1963 р.н.,

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. та місце реєстрації: с.Орів, Сколівського району, Львівської області; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта загальна середня, інвалід ІІІ-ї групи, сезонний робітник, одружений, має на утриманні 3 н/дітей, раніше судимого згідно вироку від 04.10.2005 р. Сколівського районного суду Львівської області та ухвали ВСУ за вчинення злочинів, передбачених ст. 296 ч.1, 15, 152 ч.3, 156 ч.1 КК України, з призначенням покарання на підставі ст.ст. 70,102 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений умовно-дострково в 2009 р., судимість незнята і непогашена,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

10.03.2017 року, біля 13 год. 00 хв., гр. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля адміністративної будівлі Міжгірської РДА , за адресою: вул.Шевченка,97, смт.Міжгір`я, в присутності сторонніх осіб, умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, пристав до ОСОБА_4 ,1982 р.н., який на той час разом зі своєю дочкою ОСОБА_5 , 2001 р.н., та дружиною ОСОБА_7 , підійшли до банкомату "Приватбанк", щоб зняти з банківської картки грошові кошти, в ході чого умисно обома руками схопив його за верхній одяг в області грудей та головою, а саме чолом, наніс ОСОБА_4 один удар по обличчю. Потім останній відійшов в сторону, щоб витерти кров з обличчя, в цей час до ОСОБА_6 підійшли ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_5 , які намагалися утримати його та не відпускали до ОСОБА_4 .. Після цього ОСОБА_6 продовжуючи свої хуліганські дії, умисно кулаком лівої руки наніс один удар зверху по голові ОСОБА_7 та кулаком цієї ж руки, наніс один удар по правій стороні обличчя неповнолітній ОСОБА_5 .. В результаті чого згідно з висновком судово-медичного експерта № 73 від 15.03.2017 р., ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді ушитої рани на шкірних покривах спинки носа, синців нижче правого та лівого ока та закритий перелом кісток носа без зміщення уламків, що виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму, і за своїм характером могли виникнути при обставинах та в строки вказані потерпілим, а також в постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто від удару головою (чолом), які відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р., кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Крім того у неповнолітньої ОСОБА_5 , згідно з висновком судово-медичного експерта № 75 від 15.03.20017 р. виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах чільної ділянки голови справа синюшного кольору, овальної форми та припухлість м`яких тканин на його фоні, що спричинено твердим тупим предметом по ударному механізму дії, якими могли бути пальці зведені в кулак сторонньої особи, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 грубо порушив громадський порядок, що виразилось у зневажливому ставленні до всіх присутніх громадян, а також спричиненні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Обвинувачений, ОСОБА_6 встановлені обставини, а також вину в учиненні кримінального правопорушення, за цим пред`явленим обвинуваченням, передбаченим ст. 296 ч.1 КК України, визнав повністю, розкаявся і відмовився надати покази.

Потерпілі встановлені обставини не заперечили.

За згодою учасників кримінального провадження, суд ухвалив, згідно з ст. 349 ч.3 КПК України, роз`яснивши наслідки застосування цієї норми, недоцільним з`ясування обставин зазначених в обвинувальному акті, бо такі визнані сторонами беззаперечно.

Суд, обмежився дослідженням відомостей про особу обвинуваченого за документами поданими в справу.

Оцінивши встановлене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, який мав місце за ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

За вказаний злочин ОСОБА_6 підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання за альтернативної санкції, передбаченої ст. 296 ч.1 КК України, суд зважає на таке.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, як причину вчинення цього злочину.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає - повне визнання ним вини, розкаяння, відсутність претензій потерпілих, які підтвердили це в суді з проханням не карати обвинуваченого.

Суд, бере до уваги особу обвинуваченого, який має непогашену і незняту судимість, утримує троє малолітніх дітей, заробляє на життя і утримання сім`ї сезонними тимчасовими роботами.

Суд, зважає на характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який за законом відноситься до злочинів невеликої тяжкості, характеризується умисною формою вини, а також наслідки злочину, які відвернуті через відсутність претензій потерпілих осіб.

Отже, обставини справи, наявність пом`якшуючих покарання обставин, позиція потерпілих, відсутність наслідків злочину, переконують суд у тому, що незважаючи на те, що в справі має місце обтяжуюча покарання обставина і наявні відомості про судимість обвинуваченого, недоцільно такого карати обмеженням волі реально чи арештом.

Запропоноване стороною обвинувачення покарання у виді мінімального штрафу за санкцією ст. 296 ч.1 КК України, суд визнає таким покаранням, що є співмірним до вчиненого з урахуванням того, що обвинувачений заявив, що цей розмір штрафу для нього є реальним до сплати. При цьому суд бере до уваги кількість утриманців обвинуваченого; те, що його дружина не працює, обвинувачений одержує пенсію по інвалідності ІІІ-ї групи і додатково заробляє на прожиття і утримання сім`ї.

Цивільного позову не має. Речових доказів не має.

Запобіжний захід не обирався .

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК УКраїни, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні пред`явленого правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом 30 днів з дня проголошення.

Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались згідно з ст. 349 ч.3 КПК України не допускається.

Вирок набирає законної сили після спливу строку його оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1