Справа № 761/6291/17
Провадження № 1-кс/761/4020/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
В С Т А Н О В И В:
22 лютого 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій він просить: зобов`язати орган досудового розслідування слідче управління ГУ НП у м. Києві внести відомості про кримінальне правопорушення, викладені ним у заяві від 30.01.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Серед іншого у скарзі зазначено, що 30.01.2017 року ОСОБА_2 , подав заяву про кримінальне правопорушення на ім`я начальника Головного управління національної поліції у м. Києві, якій був присвоєний вхідний номер ч-156-оп від 30.01.2017 року, у канцелярії ОСОБА_2 повідомили, що його заява від 31.01.2017 року передана до слідчого управління ГУ НП у м. Києві та присвоєно номер ч-32-оп, тобто слідчий зобов`язаний був не пізніше 24 годин після отримання заяви вирішити питання щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування про вчинення злочину, про який ОСОБА_2 повідомляв у заяві. Однак, ОСОБА_2 тільки 17.02.2017 року отримав від слідчого управління ГУ НП у м. Києві відповідь на заяву від 30.01.2017 року. В порушення ч. 1 ст. 214 КПК України слідче управління ГУ НП у м. Києві повідомило: «У ході проведеної перевірки, порушень вимог кримінального процесуального законодавства не виявлено, крім того внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань про скоєння злочину посадовою особою прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_3 відповідно до ст. 216 КПК України не відносяться до компетенції органів Національної поліції».
Однак, дослідивши доводи скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.
Так, у відповідно до вимог ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як вбачається ОСОБА_2 подав дану скаргу через канцелярію суду 22.02.2017 року. При цьому, з заявою про вчинення злочину за участю прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України він звернувся до Головного управління національної поліції у м. Києві ще 30.01.2017 року, про що свідчить відтиск штампу приймальні ГУ НП у м. Києві.
При цьому, виходячи з аналізу положень ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий зобов`язаний був внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення від 30.01.2017 року не пізніше 24 годин після надходження вказаної заяви до Головного управління національної поліції у м. Києві.
Проте, враховуючи те, що скаргу було подано тільки 22.02.2017 року, а тому дану скаргу подано після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України.
Крім того, ОСОБА_2 в своїй скарзі зазначає, що тільки 17.02.2017 року отримав від слідчого управління ГУ НП у м. Києві відповідь на заяву від 30.01.2017 року, але не надає доказів отримання ним даної відповіді 17.02.2017 року. В порушення ч. 1 ст. 214 КПК України слідче управління ГУ НП у м. Києві повідомило: «У ході проведеної перевірки, порушень вимог кримінального процесуального законодавства не виявлено, крім того внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань про скоєння злочину посадовою особою прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_3 відповідно до ст. 216 КПК України не відносяться до компетенції органів Національної поліції», проте, до матеріалів скарги не надано підтвердження звернення ОСОБА_2 з вказаною заявою до начальника Головного управління національної поліції у м. Києві.

В той же час ні ст. 214, ні ст. 303, а ні ст. 304 КПК України не містять положень згідно з якими право на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР виникає лише після отримання будь-якої письмової відмови у внесенні відомостей до ЄРДР.
Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо: скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
За вказаних обставин скарга ОСОБА_2 щодо не внесення в порушення ч. 1 ст. 214 КПК України до ЄРДР відомостей, підлягає поверненню особі, яка її подала, як така, що подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України.
Згідно ч.7 ст.304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_2 , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути особі, яка її подала разом з усіма матеріалами.
На ухвалу слідчого судді про повернення скарги може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя