Справа № 369/5237/17
Провадження № 1-кп/369/468/17
В И Р О К
іменем України
02.06.17 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувся у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001510 від 17.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, маючого середньо-спеціальну освіту, раніше не судимого,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:
16.03.2017 року близько 17 години 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Volkswagen LT28», д/н НОМЕР_1 , рухаючись в с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області на регульованому перехресті поблизу будинку № 1 по вул. 21-й км Житомирського шосе, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «BMW-328», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який зупинився в попутному напрямку на перехресті на забороняючий сигнал світлофора.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Volkswagen LT28», д/н НОМЕР_1 , - потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали, відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 75/Д від 13.05.2017 року та № 70/Д від 03.05.2017 року, тілесні ушкодження середньої тяжкості, оскільки для зрощення перелому медіальної кісточки та дистального кінця діалізу правої малогомілкової кістки з незначним зміщенням відламків у ОСОБА_8 та для зрощення перелому вертлюгової западини зі зміщенням відломків, вивиху лівої стегнової кістки, перелому лівої стегнової кістки, перелому лівої сідничної кістки, лобкової кістки, перелому бокових мас крижа S3-S5 зліва у ОСОБА_7 необхідно більше 21 дня.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 1.5 (дії або бездіяльність учаників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі,); п. 13.1 (водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настання наслідків у вигляді спричинення потерпілім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а також пошкодження транспортного засобу «BMW-328», д/н НОМЕР_2 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, вказав, що разом зі своєю дружиною, її подругою та сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 16.03.2017 року їхали в м. Київ на безар, втомленим він себе не почував, рухався зі швидкістю близько 60 км/год, що з ним трапилось не знає, але, коли він прийшов до тями, то світлофор перед ним був за метрів 20, він почав гальмувати, але уникнути зіткнення з автомобілем, який зупинився попереду, не вдалось. В ДТП він також отримав тілесні ушкодження, був госпіталізований. Після аварії Сентопській на лікування відшкодував 10 тис. грн., також їй всім селом зібрали ще гроші, про страховий випадок було повідомлено страхову компанію «Оранта». У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на розгляд справи не з`явились, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, клопотань про відкладення не подавали, при цьому потерпілий ОСОБА_8 направив до суду заяву, в якій відмовився від обвинувачення ОСОБА_5 , яке вважав приватним обвинуваченням.

Враховуючи позицію обвинуваченого, який визнав свою вину в ДТП, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та сумніві у добровільності їхньої позиції відсутні, та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставини, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, доведена і його дії кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілім середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги, що він щиро розкаюється у скоєному, має позитивні характеристики за місцем проживання, одружений, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий. Обставиною, що, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує його покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене. Також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину за ч. 1 ст. 286 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного суд, враховуючи всі обставини вчиненого ОСОБА_5 діяння грубе порушення останнім Правил дорожнього руху України, внаслідок яких двоє осіб отримали тілесні ушкодження середньо тяжкості, приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, з призначення додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, зі звільненням від призначеного основного покарання з встановлення іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 повинно відбуватися в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.
Підстави для закриття кримінального провадження за клопотанням потерпілого ОСОБА_8 відсутні, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , не є злочином у формі приватного обвинувачення, так як ОСОБА_8 та ОСОБА_5 не є один одному чоловіком або дружиною (ч. 2 ст. 477 КПК України).
Долю речових суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню.
Керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортирними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від призначеного основного покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов`язок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 00001510 у розмірі 1100 (одна тисяча сто) грн. 50 коп.
Речові докази у справі автомобілі, які повернуті власникам, залишити у їх розпорядженні.
Арешти, накладені ухвали від 23.03.2017 року слідчих судді Києво-Святошинського районного суду Київської області на автомобілі «Volkswagen LT28», д/н НОМЕР_1 , та «BMW-328», д/н НОМЕР_2 , - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1