Справа № 1-569/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2010 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - Сливка В. В. ,

при секретарі ХАЛІМЕНДИК О.В.

з участю ОСОБА_1

ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Росії, росіянина, громадянина України, позапартійного, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, всилу ст. 89 КК України немаючого судимості, непрацюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, пр-к Клубний, 3 кв. 2, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2010 року, близько 12 год., ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння у кв. 67 будинку № 15/10 в провулку Курсовому в м. Білій Церкві, належній гр. ОСОБА_4, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, відкрито, в присутності громадянки ОСОБА_5, викрав з підвіконня кухонної кімнати мобільний телефон господаря квартири, марки «Нокіа 1100», ІМЕІ 51440, вартістю 150 грн., зі стартовим пакетом оператора мобільного звязку «Київстар», вартістю 25 грн., та грошовими коштами в сумі 30 грн. на рахунку, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 збитків у сумі 205 грн..

Підсудний ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненому і показав, що 11.01.2010 року, близько 11 год. 50 хв., разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7, прийшов до квартири потерпілого ОСОБА_4 з тим, щоби забрати звідти свою співмешканку - ОСОБА_8, котра не ночувала вдома, та знайому ОСОБА_6 - ОСОБА_9, і там між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виникла бійка, під час якої ОСОБА_7 наніс отерпшому декілька ударів рукою в обличчя. Він заспокоїв ОСОБА_7 і конфлікт припинився. Після цього він вийшов до кухні, де в цей час перебувала ОСОБА_5, і, помітивши на підвіконні мобільний телефон потерпілого, марки "Нокіа-1100", вирішив його викрасти. Не звертаючи уваги на ОСОБА_5 котра, спостерігаючи за його діями, зробила йому зауваження з цього приводу, він забрав з підвіконня вказаний мобільний телефон і, поклавши його до кишені своєї куртки, разом з ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 покинув квартиру потерпілого.

Наступного дня викрадений у ОСОБА_4 мобільний телефон він продав за 40 грн. незнайомому чоловіку. Стверджує, що не може пояснити навіщо викрав указаний мобільний телефон. У вчиненому кається.

Окрім повного визнання самого підсудного вина останнього у вчиненому підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4, котрий підтвердив факт приходу 11.01.2010 року, близько 12 год., до його квартири ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 і виникнення в квартирі бійки, під час якої йому були заподіяні тілесні ушкодження. Ствердив, що після бійки підсудний забрав свою співмешканку ОСОБА_8 і разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 покинув його квартиру, а потім до нього підійшла його співмешканка ОСОБА_5 і повідомила про те, що ОСОБА_3 викрав його мобільний телефон . Викраденням вказаного мобільного телефона, марки "Нокіа-1100", якого він придбав у 2005-му році за 320 грн., з сім карткою мобільного операторі "Київстар", вартістю 25 грн., та грошима в сумі 30 грн. на рахунку йому завдано збитків у сумі 385 грн..

Підтвердженням вини ОСОБА_3 у вчиненому є також:

письмова заява потерпілого ОСОБА_4 від 11.01.2010 року, якою останній повідомив про подію, яка сталась указаного дня в його квартирі, правохоронні органи /а.с. 11/;

протокол відтворення обстановки та обставин події з участю підсудного ОСОБА_3, котрий на місці події, в присутності понятих, правдиво та детально розповів про обставини відкритого викрадення ним 11.01.2010 року мобільного телефона марки «Нокіа 1100», ІМЕІ 51440, зі стартовим пакетом «Київстар», вартістю 25 грн., та грошовими коштами в сумі 30 грн. на рахунку, з квартири ОСОБА_4, і вказав місце в кухонній кімнаті квартири, звідки він викрав указаний телефон /а.с. 54-56/.

Таким чином суд, аналізуючи зібрані в справі докази та належним чином їх оцінюючи, вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена в судовому засіданні в повному обсязі, і що дії підсудного вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна - грабіж.

Разом з тим суд не погоджується з висновком досудового слідства про вартість викраденого у ОСОБА_4 мобільного телефона.

Згідно з обвинуваченням вартість викраденого у потерпілого мобільного телефона, марки "Нокіа-1100" на момент його викрадення становила 300 грн.. Така оцінка вказаного телефона слідством визначена виключно на підставі слів потерпілого ОСОБА_4, котрий ствердив, що придбав його за 320 грн..

Однак судом достовірно встановлено, і це підтверджується показами самого потерпілого та наданою ним копією гарантійного талону, що вказаний мобільний телефон останнім придбано новим ще 31.12.2005 року, і що ' указаного часу вказаний телефон перебував у потерпілого в постійному користуванні.

За таких обставин вартість зазначеного телефона в січні 2010 року не могла залишатись тією ж, якою була вартість нового телефона.

Згідно довідки, яка є в справі (а.с. 88), вартість мобільного телефона "Нокіа-1100", для оцінки якого потерпілим було надано гарантійний талон, станом на 11.01.2010 року становила 150 грн.. Вказана довідка свідчить про те, що фактична вартість викраденого підсудним у ОСОБА_4 мобільного телефона на момент його викрадення становила 150 грн., а не 300 грн., як зазначено в обвинуваченні.

На переконання суду саме така вартість викраденого у потерпілого мобільного телефона, з урахуванням ступеню його зношеності, є правдивою.

До доводів потерпілого ОСОБА_4, в котрих останній вимагає покарання підсудного ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не лише за викрадення мобільного телефона, а й за його жорстоке побиття, суд ставиться критично, оскільки, відповідно до вимог чинного законодавства, суд розглядує справу в межах предявленого обвинувачення і виходити за межі зазначеного обвинувачення невправі.

Обираючи підсудному покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обтяжуючі та помякшуючі відповідальність обставини, особу підсудного.

ОСОБА_3 скоїв даний злочин у стані алкогольного спЯніння і ця обставина обтяжує його відповідальність.

Разом з тим ОСОБА_3 всилу ст. 89 КК України не судимий, повністю визнав себе винним і щиросердно розкаявся у вчиненому.

Наведені обставини істотно помякшують відповідальність підсудного.

Як особистість ОСОБА_3 характеризується негативно, зловживає спиртними напоями і на цьому грунті раніше вже неодноразово вчиняв злочини.

Враховуючи викладене, вік підсудного, незначну вартість викраденого ним у потерпілого майна, а також обставини вчиненого ним злочину, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без довготривалої ізоляції від суспільства, однак в умовах короткострокового арешту.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Заявлений у справі потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 22625 грн. врахунок відшкодування завданих йому збитків (2625 грн. - матеріальних, повЯзаних з викраденням мобільного телефона, вартістю 320 грн., зі стартовим пакетом «Київстар», вартістю 25 грн., та грошима в сумі 30 грн. на рахунку; з пошкодженням стаціонарного телефону, вартістю 120 грн.; та з понесеними витратами на лікування - 2120 грн., і 20000 грн. - моральних, повЯзаних з його побиттям та перенесеними у звЯзку з цим фізичними та моральним стражданнями), підлягає частковому задоволенню, лише в частині відшкодування матеріальних збитів, повязани>~> викраденням мобільного телефону . Стягненню з підсудного на користь потерпілого підлягає суму, що становить 205 грн., - визначена судом вартість мобільного телефону, стартового пакету і гроші, які перебували на рахунку телефону.

В іншій частині позов ОСОБА_4ОГ. задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Факт та обставини пошкодження ОСОБА_3 стаціонарного телефону потерпілого досудовим слідством не досліджувались і в вину підсудному у цій справі не інкримінуються.

Моральні збитки в сумі 20000 гри. та витрати на лікування в сумі 2120 грн. ОСОБА_4 повязує виключно з його побиттям ОСОБА_3 та ОСОБА_7, що, згідно доводів потерпілого, передувало викраденню підсудним мобільного телефона, а не з пограбуванням потерпілого. Проте побиття та заподіяння потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень підсудному ОСОБА_3 у цій справі слідством також не інкримінується і предявленим останньому обвинуваченням не охоплюється.

За таких обставин позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 в указаній частині його цивільного позову даної кримінальної справи не стосуються і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ місяців арешту.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_4 205 грн. врахунок відшкодування матеріальних збитків.

Запобіжний захід ОСОБА_3 змінити на тримання під вартою в СІЗО № 13 ДДУ ПВП у м. Києві та області, забравши осттаннього під варту в залі суду. Строк покарання засудженому рахувати від 05.07.2010 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом

15 діб.

Суддя: Сливка В. В. ,