Код суду 233 Справа № 233/4841/16-к
Вирок
Іменем України
15 грудня 2016 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Гніздичів, Львівської області, громадянина України, який має середню освіту, перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-
за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», відповідно до ст.ст.4,5,ч.1 ст.10, ст.11, ч.3ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період Жидачивським РВК у Львівській області та відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 2 вересня 2015 року № 223 був зарахований до списків особового складу вказаної військової частини та призначений на посаду оператора-обчислювача другого відділення управління взводу БУАР.
Відповідно до ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України, ст.1 Закону України «Про військовий обов*язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов*язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період старший солдат ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.ст.9,11,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України зобов*яний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов*язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.
Проте, старший солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов*язки, передбачені вищезазначеними нормативними актами, які регламентують порядок виконання військового обов*язку і проходження військової служби та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення.
Під час виконання завдань за призначенням частину підрозділів військової частини польова пошта НОМЕР_1 було передислоковано на Схід України, які розташовувались польовим табором в АДРЕСА_2 .
25 серпня 2016 року старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби та будучи придатним до військової служби, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов*язків несення військової служби, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов*язків військової служби не з*явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану - до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 та в період часу з 25 серпня 2016 року до 02 вересня 2016 року, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов*язків військової служби перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не пов*язуючи його із виконанням обов*язків військової служби і не вживаючи заходів до повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та не повідомляючи про своє місцезнаходження органи військового чи цивільного управління.
02 вересня 2016 року ОСОБА_4 добровільно прибув до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , розташованої в АДРЕСА_2 , після чого 17 вересня 2016 року з*явився до органів військової прокуратури.
Обвинувачений ОСОБА_4 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, не заперечував факту скоєння інкримінованого злочину, за обставин, викладених у вироку та пояснив, він був військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , підрозділ якої дислокувався в АДРЕСА_2 . 25 серпня 2016 року він не з*явився вчасно із відпустки, оскільки завчасно не подбав про придбання квитків. В період часу з 25 серпня 2016 року до 02 вересня 2016 року перебував за місцем свого проживання у смт.Гніздичів Львівської області, не виконуючи обов*язків військової служби.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується перевіреними та дослідженими судом доказами.
Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 15 серпня 2016 року № 234 старший солдат ОСОБА_4 з 15 серпня 2016 року вважається таким, що вибув у щорічну основну відпустку на 10 діб (а.к.п.30).
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 29 серпня 2016 року № 1734 (а.к.п.33), акту службового розслідування, затвердженого 07 вересня 2016 року (а.к.п.34-35) встановлено, що старший солдат ОСОБА_4 вчасно не з*явився до військової частини після відпустки та був відсутній без поважних причин з 25 серпня 2016 року до 02 вересня 2016 року.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 02 вересня 2016 року № 223 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини та зарахований на всі види забезпечення (а.к.п.31).
Оцінивши вищезазначені досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та у взаємозв*язку, суд дійшов до висновку, що подія злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мала місце в період часу з 25 серпня 2016 року до 02 вересня 2016 року ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, діючи умисно не з`явивися вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану,
Вина обвинуваченого у скоєнні зазначеного злочину доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ст.407 ч.4 КК України як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При призначенні ОСОБА_4 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ст.407 ч.4 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем служби, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставину, що пом*якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Обставиною, що пом*якшує покарання суд визнає щире каяття.
Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за ст.407 ч.4 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки на переконання суду зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
З урахуванням обставини, що пом*якшує покарання та особи обвинуваченого, його критичного ставлення до скоєного, що свідчать про намір стати на шлях виправлення та перевиховання та дають підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена та виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст.ст.368, 370,371 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у пред*явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов*язки.
Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя