В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2016 за № 0000899 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.07.2015 Деснянським районним судом м. Києва від 20.07.2015 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 17.06.2015 приблизно о 19 годині 00 хвилин разом із своєю дружиною ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, зайшли до магазину «Сільпо», що належить ТОВ «Фоззі Фуд», який знаходиться по вул. Стальського, 22/10 в місті Києві.

Перебуваючи в залі магазину, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, та ОСОБА_4 вступили в злочинну змову з метою таємного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_4 взяв з полиці банку кави Carte Noir вартістю 182 грн. 40 коп. та банку кави «Jacobs» вартістю 135 грн. 63 коп. і загорнув їх спортивну кофту, що була при ньому.

Після цього, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, взяла у ОСОБА_4 спортивну кофту з загорнутою у нею каву, та направилась до виходу з магазину.

Не маючи наміру розраховуватись за вищевказаний товар, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, пройшла через касову зону, та вийшла за сигнальні рампи магазину «Сільпо».

Виконавши всі необхідні дії, які вони вважали за необхідне для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, не довели злочин до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як при виході з магазину її затримали охоронці магазину.

Крім того, ОСОБА_4 02.07.2015 приблизно о 17 годині 30 хвилин зайшов до магазину «Novus», що знаходиться по проспекту Броварському, 17 в місті Києві.

Перебуваючи в залі магазину, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_4 взяв з полиці 2 упаковки кави Якобз Монарх 400 г, загальною вартістю 341 грн. 50 коп., та один пакунок кави «Карт нуар» 230 г, вартістю 182 грн. 10 коп., зняв з них магнітні кліпси і загорнув їх у спортивну кофту, що була при ньому.

Після цього, ОСОБА_4 направився до виходу з магазину.

Не маючи наміру розраховуватись за вищевказаний товар, ОСОБА_4 , пройшов через касову зону, та вийшов за сигнальні рампи магазину «Novus».

Виконавши всі необхідні дії, які він вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як при виході з магазину його затримали охоронці магазину.

Також, ОСОБА_4 04.07.2015 приблизно о 20 годині 00 хвилин разом із своєю дружиною ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, зайшли до гіпермаркету «Ашан», що знаходиться по проспекту Ватутіна, 2-т, в місті Києві.

Перебуваючи в залі магазину, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, та ОСОБА_4 вступили в злочинну змову з метою таємного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_4 взяв з полиці 3 упаковки кави Якобз Монарх 350 г, загальною вартістю 487 грн. 59 коп., та поліетиленовий пакунок кави «Субл карт нуар» 150 г вартістю 113 грн. 22 коп., зняв з них магнітні кліпси і загорнув їх у спортивну кофту, що була при ньому.

Після цього, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, взяла у ОСОБА_4 спортивну кофту з загорнутою у нею каву та направилась до виходу з магазину.

Не маючи наміру розраховуватись за вищевказаний товар, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, пройшла через касову зону та вийшла за сигнальні рампи гіпермаркету ««Ашан».

Виконавши всі необхідні дії, які вони вважали за необхідне для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, не довели злочин до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як при виході з магазину її затримали охоронці магазину.

В свою чергу, ОСОБА_4 23.11.2015 приблизно о 21 годині 00 хвилин разом із своєю дружиною ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, зайшли до магазину «Варус», що знаходиться по бульвару Перова, 36, в м. Києві.

Перебуваючи в залі магазину, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, та ОСОБА_4 вступили в злочинну змову з метою таємного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_4 взяв з полиці два пакунки розчинної кави Якобз Монарх 300 г загальною вартістю 451 грн. 40 коп., пройшов у інший відділ, зняв з них магнітні кліпси та залишив на полиці. Після цього, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, взяла з полиці два пакунки з кавою без захисних кліпс, та направилась до виходу з магазину.

Не маючи наміру розраховуватись за вищевказаний товар, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, пройшла через касову зону та вийшла за сигнальні рампи магазину «Варус».

Виконавши всі необхідні дії, які вони вважали за необхідне для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, не довели злочин до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як при виході з магазину її затримали охоронці магазину.

Серед іншого, ОСОБА_4 27.08.2015 приблизно о 21 годині 50 хвилин разом із своєю дружиною ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, зайшли до магазину «Варус», що знаходиться по бульвару Перова, 36, в м. Києві.

Перебуваючи в залі магазину, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, та ОСОБА_4 вступили в злочинну змову з метою таємного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_4 взяв з полиці пакунок кави Якобз Монарх 400 грам, вартістю 225 грн. 70 коп., пройшов у інший відділ, зняв з неї магнітну кліпсу, та залишив на полиці.

Після цього, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, взяла з полиці пакунок з кавою без захисної кліпси, та направилась до виходу з магазину.

Не маючи наміру розрахуватись за вищевказаний товар, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, пройшла через касову зону, не розрахувавшись за товар та вийшла за сигнальні рамки магазину «Варус».

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, з місця скоєння злочину зникли.

Поряд з цим, ОСОБА_4 23.09.2015 приблизно о 20 годині 50 хвилин разом із своєю дружиною ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, зайшли до магазину «Варус», що знаходиться по бульвару Перова, 36, в м. Києві.

Перебуваючи в залі магазину, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, та ОСОБА_4 вступили в злочинну змову з метою таємного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_4 взяв з полиці пакунок кави Якобз Монарх 400 грам, вартістю 225 грн. 70 коп., пройшов у інший відділ, зняв з неї магнітну кліпсу та залишив на полиці.

Після цього, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, взяла з полиці пакунок з кавою без захисної кліпси та направилась до виходу з магазину.

Не маючи наміру розрахуватись за вищевказаний товар, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, пройшла через касову зону, не розрахувавшись за товар та вийшла за сигнальні рамки магазину «Варус».

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, з місця скоєння злочину зникли.

Також, ОСОБА_4 09.11.2015 приблизно о 19 годині 30 хвилин разом із своєю дружиною ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, зайшли до магазину «Варус», що знаходиться по бульвару Перова, 36, в м. Києві.

Перебуваючи в залі магазину, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016 , та ОСОБА_4 вступили в злочинну змову з метою таємного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_4 взяв з полиці пакунок кави Якобз Монарх 400 грам, вартістю 225 грн. 70 коп., пройшов у інший відділ, зняв з неї магнітну кліпсу, та залишив на полиці.

Після цього, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, взяла з полиці пакунок з кавою без захисної кліпси та направилась до виходу з магазину.

Не маючи наміру розрахуватись за вищевказаний товар, ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, пройшла через касову зону, не розрахувавшись за товар, та вийшла за сигнальні рамки магазину «Варус».

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , яка засуджена за даний злочин Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2016, з місця скоєння злочину зникли.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінальних правопорушень, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Зазначив, що за період, який пройшов з дня вчинення злочину, він повністю переоцінив своє життя, життєві цінності, зрозумів, що нічого важливішого для себе у цьому житті не має, ніж своє самовиховання та свого сина у дусі дотримання загальноприйнятних норм поведінки та моралі.

Також, крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінальних правопорушень просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цих злочинів, так як повністю погоджується з встановленими під час досудовим розслідуванням справи обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб та за ч. 2 ст. 185 КК України так, як він скоїв таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітнього сина відносно якого останній батьківських прав не позбавлений.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, раніше судимий, одружений), наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім (син), відсутність претензій матеріального характеру у потерпілих, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; позицію прокурора у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; роль серед співучасників, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді позбавлення волі із визначенням остаточного покарання на підставі ст.ст. 70 та 71 даного Кодексу з огляду на його засудження вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20.07.2015.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, фактичного їх обґрунтовування обставинами, які відповідно до норм КК України є не припустимим, оскільки не дають підстав для звільнення цих осіб від відбування покарання або ж його призначення із застосуванням ст. 69 цього Кодексу, характер вчинених злочинів, спосіб, які вказують в своїй сукупності, у даному конкретному випадку, на те, що тяжкість вчинених ним злочинів та його особа з іншими вищезазначеними обставинами встановленими у цьому провадженні не свідчать про можливість виправлення останнього без відбування покарання чи за допомогою призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, апріорі, не кореспондуються з положеннями п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судом кримінального покарання» в частині того, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди
мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК, а тому у таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі у межах санкції ст. 185 КК України, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді тримання під вартою враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та дані про його особу слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення, а саме з 28.09.2016 до набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК Українита призначити покарання:

? за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) років;

? за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 7 (сім) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК Україниза сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 7 (сім) місяців.

В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання визначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20.07.2015 до покарання за цим вироком та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту затримання 28.09.2016.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 28.09.2016 до дня набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2016 за № 0000899 залишити у володінні їх власників.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1