Справа № 755/7476/17
В И Р О К
іменем України
"25" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць міста Білгород- Дністровського, Одеської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушеня (злочину) передбаченогоч. 3 ст. 185КК України,
в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що 22.03.2017 у вечірній час ОСОБА_5 перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами, провадження щодо яких виділено в окреме провадження, у них виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в житло. З цією метою ОСОБА_5 вступив в попередню змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами.
Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих спонукань, маючи на меті незаконне збагачення та діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, 22.03.2017 приблизно о 19 годині 20 хвилин підійшли до буд. АДРЕСА_2 та за допомогою нарості виноградної лози, які розташовані на фасаді вище вказаного будинку разом з однією особою невстановленою досудовим розслідуванням, з якою вступив у попередню змову, потрапив до вікна квартири АДРЕСА_3 , що на другому поверсі зазначеного будинку. Друга, невстановлена досудовим розслідуванням особа, в цей момент знаходилась біля вказаного будинку та слідкувала, за тим, щоб їхні дії ніхто з сторонніх не помітив.
Впевнившись в тому, що господарі квартири відсутні та переконавшись, що їх дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, діючи умисно, з корисливих спонукань, за допомогою спеціально підготовлених інструментів, пошкодили зовнішню раму вікна та проникли до квартири АДРЕСА_4 , де обрали предметом свого злочинного умислу майно, що знаходилось у вказаному житлі.
Продовжуючи свої злочинні дії, діючи за попередньою домовленістю, ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, знаходячись у квартирі АДРЕСА_4 , таємно викрали майно, належне ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти в розмірі 21 600 гривень; грошові кошти в розмірі 100 євро; грошові кошти в розмірі 20 000 російських рублів; вісім каблучок виготовлених з золота, два хрестика виготовлених з золота, два ланцюжка виготовлених з золота, сім пар сережок виготовлених з золота, три цепочки виготовлених з золота та чотири кулона виготовлених з золота, що належать ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідуванням особи з місця вчинення злочину зникли, а з викраденим розпорядились на власний розсуд..
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальногоправопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінальногоправопорушеня, викладених в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.
Також обвинувачений ОСОБА_5 негативно оцінив свої протиправні дії, пообіцяв у подальшому не порушувати закон за жодних умов.
Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджуються з досудовим розслідуванням провадження.
Покази ОСОБА_7 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, зокрема висновками експертів з метою вирішення питань передбачених ст. 124 КПК України та інших.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінальних проваджень, однак у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), за обставин, встановлених судом.
Тож, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 : за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка),поєднане з проникненням до житла, за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_8 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, наявність на утримані малолітньої дитини.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, дані, щодо стану здоров`я, невстановленність судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (працюєне офіційно, одружений, раніше не судимий), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; відсутність будь-яких претензій (майнових/моральних) у потерпілих; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотиви і мету, способи, стадії вчинень, характери і ступінь тяжкості наслідків, що настали; роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає, за необхідне призначити покарання за ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Крім того, суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства і до обвинуваченого можливо застосування ст. 75КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Підлягають стягненню з ОСОБА_5 судові витрати за проведення експертиз в сумі 1761 грн.95 коп. на користь держави.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_5 , у вчиненні злочину ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3-х років позбавлення волі.
На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , обов`язки: повідомляти органи пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з"являтись для реєстрації до органів пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 за проведення судової експертизи №8/1524від12.04.2017 року та №8-3/153925.04.2017 року суму в розмірі 1761 грн.95 коп.на користь держави.
Речові докази, що переданні на збереження потерпілих, залишити в користуванні потерпілих.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
С у д д я :