Справа №211/6055/16-к Провадження № 1-кп/211/183/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001982 від 27.08.2016 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не військовозобов`язаного, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.01.2008 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; 11.03.2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років 1 місяці позбавлення волі, звільнений 18.12.2012 року по відбуттю строку покарання, 13.06.2013 року Солом`янським районним судом м. Київ за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 03.03.2014 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 25.08.2016 приблизно в 06 годині 00 хвилин, знаходячись біля спортивного комплексу «Локомотив», який розташований по вул. Магістральній в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, зустрів раніше незнайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в руці якого знаходився мобільний телефон марки «JY G-4» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 . ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_6 сфотографувати його, на що останній погодився та передав ОСОБА_3 вищевказаний мобільний телефон, під час фотографування у останнього виник намір на відкрите викрадення чужого майна.

Після чого, ОСОБА_3 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, повторно, переслідуючи корисну мету, усвідомлюючи що його дії носять відкритий характер, тримаючи в руках мобільний телефон марки «JY G-4» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , та незважаючи на вимоги ОСОБА_6 припинити злочині дії, відкрито викрав вказаний мобільний телефон, після чого розвернувся і побіг в сторону житлових будинків по вул. Магістральній в Довгинцівському районі, обернувши вказаний мобільний телефон на свою користь, з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 згідно проведеної судово - товарознавчої експертизи №2139 від 12.09.2016 матеріальний збиток на загальну суму 2162 гривні 50 копійок.

В суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та пояснив, що 25.08.2016 року близько 2 ночі зустрів ОСОБА_7 в магазині «АТБ», де вони купували пиво. Потім разом зі знайомим та ОСОБА_7 пішли розпивати пиво на майданчик біля спортивного комплексу «Локомотив», там вони знімали відео на телефон ОСОБА_7 , спілкувались. Близько 6 ранку він попросив у ОСОБА_7 телефон, щоб познімати і з вказаним телефоном пішов. Вдома він згадав, що забрав у ОСОБА_7 телефон, який в подальшому повернув останньому на вимогу працівників поліції. Він щиро кається у скоєному, просить не карати його суворо.

Визнавши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий за аналогічні злочини проти власності, перебував під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога з листопада 2006 року з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, знятий з під нагляду в липні 2010 року через судимість, спостерігався лікарем-психіатром з 1998 року з приводу органічного розладу особистості, обумовленого перинатальною паталогією, в 2005 році знятий з нагляду по виїзду, в подальшому за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №286 від 15.12.2016 року, ОСОБА_3 як в період часу вчинення кримінального правопорушення, так і на теперішній час будь-якими психічними хворобами не страждав і на теперішній час не страждає. За своїм психічним станом як на час вчинення кримінального правопорушення, так і на даний час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання згідно вимог ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичних обставин та його наслідків, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, позиції потерпілого, який претензій майнового та іншого характеру до обвинуваченого не має, просив призначити покарання на розсуд суду, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, та покласти обов`язки передбачені п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироку законної сили, запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 під час досудового розслідування у вигляді особистого зобов`язання, продовжити.

Речові докази: мобільний телефон марки «JY G-4» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , переданий потерпілому ОСОБА_6 , під розписку на відповідальне зберігання - вважати переданим за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1