Справа № 487/4665/16-к
Провадження № 1-кс/487/1235/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2016 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0002588, -
ВСТАНОВИВ:
28.12.2016 року слідчий СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В клопотанні зазначено, що 04.06.2016 біля 08 години 00 хвилини, ОСОБА_5 , знаходячись біля бару «Турал», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Озерна 3-Б, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, знаходячись у вказаний час, у вказаному місці ОСОБА_5 , у палатці розташованій біля входу до бару «Турал», побачив чоловічу сумку чорного кольору, яка належить ОСОБА_7 , та у якій знаходились грошові кошти у сумі 800 гривень. В цей момент у ОСОБА_5 , виник злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_7 , та відсутністю уваги збоку сторонніх осіб, таємно заволодів вищевказаним майном та в подальшому утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 800 гривень.

Крім того, 13.06.2016 приблизно о 16 годині 00 хвилин, у ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_8 , які прогулювались вздовж вул. Будьоного в м. Миколаєві, неподалік від ЗОШ №34, виник корисливий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна.

Так, знаходячись у вказаний час у вказаному місці ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_8 , рухаючись вздовж вул. Будьоного у сторону вул. Чигрина в м. Миколаєві, побачили ОСОБА_9 , який йшов їм на зустріч у напрямку Центрального ринку м. Миколаєва. Після чого ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_5 відібрати у ОСОБА_9 мобільний телефон.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , разом з малолітнім ОСОБА_8 підійшли впритул до ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_8 наніс один удар кулаком правої руки в області обличчя ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_9 та наніс йому один удар кулаком правої руки в області обличчя. В подальшому, ОСОБА_8 вирвав з рук ОСОБА_9 мобільний телефон Samsung GT-I8160 чорного кольору, вартістю 1600 гривень, який належав ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_8 спричинили ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1600 гривень.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк до 6 років, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив про задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання. При цьому суду пояснив, що знаходився у лікувальному закладі з якого не можна було виходити без дозволу адміністрації. Потім написав заяву, щоб його відпустили та перебував у своєї бабусі. Вказав, що від слідства не переховувався, вважав, що йому не заборонено знаходитись у бабусі.

Захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання. При цьому суду пояснив, що підозрюваний знаходився у лікувальному закладі з якого не можна було виходити без дозволу адміністрації. Зазначив, що він не мав наміру від слідства переховуватися. Також пояснив, що ризикам, зазначеним слідчим в клопотанні, можна запобігти шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом допиту свідків; протоколами допиту потерпілого; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками свідкам; речовим доказом; протоколами огляду предметів; протоколом допиту підозрюваного.

Відповідно до положень ст.. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.. 177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про недоведеність прокурором існування ризиків, передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, прокурором під час розгляду клопотання не доведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст.. 178 КПК України суддя враховує дані про особу підозрюваного, якому 15 років, встановлені обставини та вагомість доказів існування ризиків, на які посилається прокурор таможливість їм запобігти застосуванням іншого запобіжного заходу.

Так, запобіжний захід у виді тримання під вартою до неповнолітньої особи може застосовуватись, згідно ч.2 ст.492 КПК України, лише у виняткових випадках за відсутні підстав для обрання іншого запобіжного заходу не повяаного із триманням під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_5 є неповнолітнім у віці 15 років, а також відсутність достовірних даних про те, що він знаючи про необхідність явки до слідчого, прокурора в певний день та час ухилився від цього, та даних про те що він, проживаючи у рідної бабусі, переховувався від органів досудового розслідування, а не змінив місце свого проживання без мети ухилення від слідства та суду, з огляду на відсутність даних про те, що після пред`явлення йому підозри 27 липня 2016 року він продовжив вчиняти злочини, приходжу до висновку, що запобігти ризикам заявленим прокурором можливо шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу не повязаного із триманням під вартою - домашнім арештом, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу слід визначити в межах строків досудового розлядування - до 06 січня 2017 року (включно).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193-194, 196, 492 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотанні відмовити.
Обрати неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, встановивши наступні обмеження:
- заборонити підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати підозрюваного з`являтись на виклик до слідчого, прокурора за першою вимогою;
- утримуватись від будь-якого спілкування з потерпілими та свідками в цьому кримінальному провадженні;
- за вимогою працівників органів органів внутрішніх справ, що здійснюють контроль за поведінкою підозрюваного на підставі цієї ухвали, носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали - до 6 січня 2017 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1