ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9857/16-к
провадження № 1-кп/753/548/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

бвинуваченого ОСОБА_8

проводячи судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України;

В С Т А Н О В И В :

Дарницьким районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

У відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 обрано та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Судом у відповідності до ст.331 КПК України поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор просила продовжити обвинувачениму ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Представник потерпілої та потерпіла підтримали думку прокурора та просили продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник заперечила, щодо продовження сторік тримання обвинуваченого під вартою оскільки для цього немає жодних підстав, а прокурором не доведено існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та просила змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт чи особисте зобовязання.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд виходить із наступного.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, який йому інкриміновано та те, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні умисного, тяжкого злочину, при доведенні провини за який йому загрожує покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, вік та стан здоровя обвинуваченого, міцність соціальних звязків, місце проживання та інші дані про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, та суспільний резонанс через смерть людини, також такою обставиною є те, що злочин який інкриміновано обвинуваченому є злочином проти життя та здоровя особи, які Конституцією України віднесені до найвищих соціальнних цінностей, і саме наведені вище обставини у їх сукупності та інформація про особу обвинуваченого, який немає місця реєстрації та міцних соціальних звязків, не працює, немає постійного зарабітку, а також інформація про спосіб життя обвинуваченого, дають суду можливість зробити висновок, про існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризиків переховуватися від суду та впливати на свідка у кримінальному провадженні та висновку, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою взмозі забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних рішень суду.

У своєму рішенні «Іловецький проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначає, що приймаючи рішення про продовження тримання особи під вартою національні суди повинні вказати підстави такого продовження, які повинні бути «відповідними і достатніми».
Наводячи в ухвалі цілий комплекс підстав для продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд вважає їх відповідними та достатніми, а також окремо враховує те, що обвинувачений немає місця реєстрації, не працює, немає постійного заробітку, а отже і засобів до існування та немає міцних соціальних звязків.
Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п.80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд вважає, що жоден із них не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.331,183 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 31.12.2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: