Справа № 736/385/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/205/2017
Категорія - ч.1 ст. 185 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000052 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Щорського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою під час підготовчого судового засідання суд повернув обвинувальний акт прокурору, з підстав невідповідності його вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить визначення розміру завданих збитків, в той час як злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, віднесений до злочинів з матеріальним складом.

Не погоджуючись з рішенням суду, процесуальний прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, мотивуючи тим, що повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд належним чином не обґрунтував в чому полягає невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, вдався до фактичної оцінки доказів, чого не мав права робити, не визначив розумного строку, протягом якого прокурор повинен усунути недоліки, та не надав прямих вказівок щодо проведення тих чи інших слідчих дій.

Відповідно до чинного законодавства, вартість викраденого майна на момент вчинення злочину повинна перевищувати 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що станом на 22.12.2015 року становила 137,8 грн., тобто вартість викраденої каблучки, інкрустованої рожевим каменем, повинна перевищувати вказаний розмір для кваліфікації вчиненого діяння за ч.1 ст. 185 КК України.

Недолік, зазначений у судовому рішенні, жодним чином не впливає на можливість проведення підготовчого судового засідання та призначення справи до розгляду та може бути усунутий у порядку ст.ст. 332, 333 КПК України, при розгляді справи по суті.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінально-процесуального Закону. Зокрема, п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України вимагають, щоб у обвинувальному акті містився виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягають доказуванню. В той же час пункт 6 ч. 2 ст. 242 КПК України покладає обов`язок на слідчого та прокурора для визначення розміру матеріальних збитків, звернутися за проведення експертизи.

З матеріалів провадження вбачається, що потерпіла заявляла про крадіжку в неї золотої каблучки з каменем, що не тотожне брухту золота по державній закупівельній ціні.

Вказівка прокурора щодо неможливості проведення експертизи є безпідставною, оскільки каблучка, викрадена у потерпілої, не була виготовлена за індивідуальним замовленням, а отже має аналоги, за допомогою яких існує реальна можливість встановити її вартість та визначити справжній розмір матеріальної шкоди.

Твердження прокурора про те, що вартість викраденої каблучки повинна перевищувати 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суперечить вимогам кримінального закону, оскільки обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Більш того, у потерпілої був викрадений не брухт золота, а прикраса із дорогоцінного металу, вартість якої і повинна бути встановлена з метою забезпечення права потерпілої на відшкодування завданих збитків.

Матеріали даного кримінального провадження вже були предметом апеляційного перегляду, за результатами якого колегія суддів прийшла до висновку, що встановлення вартості викраденої каблучки є обов`язковим, що і стало причиною скасування вироку суду першої інстанції.

Ч. 3 ст. 415 КПК України зобов`язує суд першої інстанції при новому розгляді справи звертати увагу на висновки та мотиви, з яких було скасоване судове рішення.

В силу ст. 22 КПК України, функції доведення обвинувачення покладаються на прокурора, а не на суд. У цьому випадку суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

За таких обставин, коли рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам процесуального закону, підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 424 ч. 2 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Щорського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч.1 ст. 185 КК України, повернутий прокурору Корюківського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області, без змін.

Ухвала набуває законної сили після проголошення і касаційному оскарженню не підлягає

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 .