Справа № 520/2146/17
Провадження № 1-кп/520/642/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.2017 року колегія суддів Київського районного суду міста Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у залі суду у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002578 від 27.08.2016 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 152 ч.4, 115 ч. 2 п.п.2,9 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
До Київського районного суду м. Одеси на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 27.01.2017 року в порядку ст. 32,34 КПК України надійшло кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0002578 від 27.08.2016 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 152 ч.4, 115 ч. 2 п.п.2,9 КК України.
Суд, відповідно до ст. 314 КПК України, з`ясував думку всіх учасників провадження щодо можливості призначити судовий розгляд вказаної справи.

Прокурор просить призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи не має, підсудність справи визначена ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.01.2017 року.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору внаслідок невідповідності цього акту вимогам ст.291 КПК України, та звернув увагу суду на те, що в порушення вимог КПК України у обвинувальному акті відсутнє зазначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в фактичних обставинах кримінального правопорушення містяться суперечності та неточності, а саме: не встановлений точний час, і фактичні дії. В обвинувальному акті слідчим викладено лише зміст підозри та частину тих фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 і їх правова кваліфікація.

Крім того, захисник ОСОБА_6 зазначив, що реєстр матеріалів досудового розслідування складений з порушенням вимог ст. 109 КПК України, в ньому не відображено внесення відомостей про кримінальне правопорушення щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , а лише зазначен факт події, не вказано час проведення процесуальних дій, а зазначено лише дата.

Також, захисник зазначає, що у справі є докази які зазначають причетність до злочину ще однієї особи.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення зазначеного обвинувального акту прокурору.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання своїх захисників про повернення зазначеного обвинувального акту прокурору внаслідок невідповідності цього акту вимогам ст.291 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_9 , надала суду заяву про слухання підготовчого судового засідання за її відсутністю.
Вислухавши думку учасників провадження, перевіривши обвинувальний акт з додатками, суд прийшов до наступного.
Вимоги щодо змісту обвинувального акту встановлені ст.291 КПК України. Пункт 5 частини 2 вказаної статті передбачає, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_8 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд вважає, що прокурор, затверджуючи обвинувальний акт у кримінальних провадженнях, погодився із фактичними обставинами кримінальних правопорушень та формулюванням обвинувачення, які він вважає такими, що встановлені під час досудового розслідування та підтверджені доказами.

Відсутність певної конкретизації формулювання обвинувачення в обвинувальному акті може бути наслідком того, що дані обставини не встановлені під час досудового розслідування.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України», повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Крім того, положення ст. 109 КПК України не містить вичерпного переліку процесуальних дій, які підлягають відображенню у реєстрі, не регулюють зміст реєстру досудового розслідування, який є лише інформаційним додатком до обвинувального акта.

Отже, прокурор, слідчий на свій розсуд у реєстрі вказує ті процесуальні дії, які доводять винуватість підозрюваного, обвинуваченого, в тому числі відомості щодо доказів.

Щодо посилань захисника ОСОБА_6 у своєму клопотанні на наявність доказів, які зазначають причетність до злочину ще однієї особи, це підлягає доказуванню в ході судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту, на підставах викладених в його письмовому клопотанні, задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 ромської національності, українською мовою не володіє, на достатньому для спілкування рівні володіє лише російською мовою, що було встановлено у судовому засіданні шляхом уточнення у обвинуваченого ОСОБА_8 , розуміє чи він українську мову, на що він відповів, що не розуміє українську мову, та про події які відбуваються у судовому засіданні під час слухання справи, йому роз"яснює його захисники. Адвокат ОСОБА_7 підтвердив факт, що ОСОБА_8 не володіє українською мовою взагалі, і він мусить йому роз"яснювати про перебіг подій по справі.

У зв"язку з тим, що ОСОБА_8 у достатній мірі не володіє українською мовою, він потребує перекладача на російську мову та перекладу всіх матеріалів кримінального провадження.

Про вказаний факт, не володіння обвинуваченим ОСОБА_8 українською мовою, було відомо і на досудовому слідстві. Так, прокурором ОСОБА_10 , було вручено ОСОБА_8 копію обвинувального акту, копію реєстру матеріалів досудового розслідування та роз`яснення права на розгляд кримінального провадження судом присяжних по одному примірнику на українській мові та в перекладі на російській мові.

Одночасно, реєстр матеріалів досудового розслідування кримінального провадження 0002578 не містить інформації, з якої суд міг би зробити висновок про забезпечення під час досудового розслідування обвинуваченому права на перекладача та дотримання вимог ст. 290 КПК України, а саме: про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за участю перекладача, на мові, яка зрозуміла обвинуваченому.
Також, суд звертає увагу на те, що зазначений обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування до суду надійшли викладені тільки українською мовою, без додатку на російській мові, хоча такий переклад здійснювався.
У свою чергу, стаття 10 Конституції України та стаття 6 Закону України Про засади державної мовної політики, визначили, що державною мовою в Україні є українська мова.

Відповідно до положень статей 14,15,17 Закону України Про засади державної мовної політики, судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовами частини третьої статті 8 цього Закону, за згодою сторін суди можуть здійснювати провадження цією регіональною мовою (мовами).

Згідно ст. 29 КПК України, особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Але, на думку суду, ця вимога закону слідчим та прокурором була проігнорована, що призвело до порушення права обвинуваченого на захист, передбачене ст. 20 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують, користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

В силу ст. 290 ч.12 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

При розгляді кримінального провадження, учасник якого не володіє чи недостатньо володіє державною мовою, суд враховує правові позиції Європейського суду з прав людини. Право на безоплатну допомогу перекладача застосовується, зокрема, до документальних матеріалів та досудового провадження. Кожен, кого обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, хто не розуміє мову, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, має право на отримання безоплатної допомоги перекладача, що здійснює письмовий і усний переклад усіх тих документів чи заяв у провадженні проти нього, розуміти які йому необхідно або які потрібно оголосити на суді мовою, що там використовується, для того, щоб здійснити своє право на справедливий судовий розгляд (п. 48 рішення ЄСПЛ від 28 листопада 1978 року у справі "Лудіке, Белкасем і Коч проти ФРН").

Усі вищезазначені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст. 291 КПК України, порушено право обвинуваченого на захист, а тому матеріали підлягають поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 291, 314, 315 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0002578 від 27.08.2016 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 152 ч.4, 115 ч. 2 п.п.2,9 КК України, повернути прокурору на підставі викладеного у мотивувальній частині ухвали.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3