АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/215/17 Справа № 705/7244/16-к Категорія: ст.81 КК УкраїниГоловуюча у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

представника Старобабанівської ВК № 92 ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.12.2016 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_9 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням в якому просив звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково, мотивуючи тим, що він відбув 2/3 строку покарання, тяжко хворіє і має хвору матір, яка потребує постійного догляду.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.12.2016 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 відмовлено.

Своє рішення суд мотивував, тим, що засуджений ОСОБА_9 , відбуває покарання в Старобабанівській ВК №92 з 10.08.2015 року. За час відбування покарання характеризується посередньо, мав одне заохочення та одне стягнення. На виробництві установи не працевлаштований за станом здоров?я. Має позов за вироком суду в сумі 1950,23 грн., який не відшкодований.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною, оскільки суд не взяв до уваги, що він має тяжкі захворювання і стан його здоров?я за час відбування покарання погіршився. На волі має матір пенсіонерку, яка тяжко хворіє та потребує постійного догляду.

У зв`язку з цими обставинами, апелянт просить застосувати до нього ст.81 КК України та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_9 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, при цьому зазначив, що суд першої інстанції при розгляді справи відносно нього, в порушення вимог ст.411 КПК України не взяв до уваги докази які є суттєвими, зокрема те, що він в силу статті 89 КК України раніше не судимий, адвоката ОСОБА_8 про підтримку апеляційної скарги засудженого, прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення апеляційною інстанцією є зокрема невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно п.2 ч.1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Частиною 2 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, якщо особа раніше відбувала покарання у видів позбавлення волі за умисний злочин і до погашення аба зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.03.2010 року ОСОБА_9 засуджено за ч.2 ст.15 ч.1 ст.186, ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна. Звільнений 12.06.2014 року від відбування покарання на підставі ст.84 КК України. Вироком Зарічного районного суду м.Суми від 30.01.2015 року ОСОБА_9 засуджений за ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.04.2016 року на підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 25.09.2014 року по 26.09.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Згідно характеристики від 09.12.2016 року та довідки про стягнення і заохочення засуджений ОСОБА_9 міру покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 15.05.2015 року (кінець строку відбування покарання 13.05.2017 року). Під час перебування в СІЗО м.Суми до суспільно-корисної праці не залучався, режиму утримання не порушував, стягнень та заохочень не має. З 10.08.2015 року відбуває покарання в Старобабанівській виправній колонії №92. За час відбування покарання характеризується посередньо, має одне стягнення та одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. На виробництві установи непрацевлаштований за станом здоров`я. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, але під наглядом. Не уникає виконання робіт із самообслуговування.

Згідно виписки із медичної картки ОСОБА_9 має такі захворювання з медичним діагнозом: В-20 клінічна стадія 4. Виражений імуносупресивний синдром СД-4156 кл. Хронічний гепатит В,С в стадії ремісії, звільнявся 12.06.2014 року за ст.84 КК України за станом здоров`я з МОЛ-17 Харківської області.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_9 відбув більше двох третин строку призначеного вироком покарання, порушень вимог режиму утримання не допускає, має заохочення, з іншими засудженими не конфліктний, дотримується ввічливого ставлення з персоналом Старобабанівської ВК №92, має низку тяжких хвороб, які потребують лікування, а також матір пенсіонерку ОСОБА_10 , яка згідно медичної довідки (а.с.16) хворіє на цукровий діабет і їй необхідна постійна допомога, колегія суддів вважає, що засуджений довів своє виправлення і до нього можливе застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Посилання суду першої інстанції в обґрунтування прийнятого рішення на те, що засуджений своєю поведінкою не довів свого виправлення, не є підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні.

За таких обставин, ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, апеляційним судом, яким слід задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_9 про його умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини строку покарання за вироком Зарічного районного суду м.Суми від 30.01.2015 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2016 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 відмовлено - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_9 засудженого вироком Зарічного районного суду м.Суми від 30.01.2015 року, про його умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини строку покарання, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_9 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м.Суми від 30 січня 2015 року, умовно-достроково з Старобабанівської виправної колонії № 92 на невідбуту частину строку, тобто на один місяць.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :