Справа № 579/1801/16-к
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
16 грудня 2016 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майорівка Кролевецького району Сумської області, громадянина України, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, одруженого, невійськовозобов`язаного, освіта професійно - технічна, зареєстрованого за місцем проживання АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
за змістом п. 215.1. ст. 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів зокрема відносяться: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво.

Відповідно до п. 14.1.5. ст. 14 Податкового кодексу України алкогольними напоями є продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукромістких матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Статтею 2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» (Далі - Закон) виробництво алкогольних напоїв здійснюється суб`єктами господарювання незалежно від форм власності за умови одержання ліцензії.

Відповідно до п.15 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.1996 № 854 (далі Правила), продаж горілки та лікеро-горілчаних виробів здійснюється виключно у передбаченій діючими стандартами скляній тарі, бляшанках із харчового алюмінію, а також у сувенірних пляшках та художньо оформленому посуді із скла чи глазурованої кераміки місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,33 л, 0,35 л, 0,37 л, 0,375 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,5 л, 0,61 л, 0,7 л, 0,75 л, 1,0 л і більше.

Пунктом 226.1. статті 226 Податкового Кодексу України передбачено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Порушуючи встановлений законодавством порядок зберігання, реалізації алкогольних напоїв, з метою власного збагачення ОСОБА_4 , діючи умисно, вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним придбанням з метою збуту, транспортуванням з метою збуту, зберіганням з метою збуту та збутом незаконно виготовлених підакцизних товарів (алкогольних напоїв).

Так, в один із днів першої декади квітня 2016 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 вирішив періодично замовляти та купувати через мережу Інтернет у невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно виготовлені алкогольні напої у вигляді горілки та коньяку, які розфасовані у паки (AGEN BOX) по 3 і 10 літрів.

Достовірно розуміючи контрафактність такої алкогольної продукції з огляду на невідповідність згідно Правил її пакування та відсутність марок акцизного податку, вирішив її збувати громадянам, які звертатимуться до нього з приводу придбання цих незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

Так, упродовж квітня вересня 2016 року ОСОБА_4 на ділянці автодороги між м. Кролевець та м. Конотоп, точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, придбавав з метою збуту у невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно виготовлені алкогольні напої під виглядом горілки та коньяку у паках (AGEN BOX) по 3 та 10 літрів.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 транспортував незаконно виготовлені алкогольні напої на автомобілі OPEL «VIVARO» державний номер НОМЕР_1 , який йому належить на праві власності, до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого невеликими партіями на своєму автомобілі перевозив незаконно виготовлені алкогольні напої до місця свого фактичного проживання, розташованого по АДРЕСА_2 , де збував їх іншим громадянам.

Всього у такий спосіб ОСОБА_4 упродовж квітня - вересня 2016 року незаконно придбав з метою збуту, транспортував з метою збуту, незаконно зберігав з метою збуту 310 літрів незаконно виготовлених алкогольних напоїв під виглядом горілки та коньяку, а також систематично збував незаконно виготовлені алкогольні напої, зокрема, пак горілки ємністю 10 літрів, реалізовував за ціною 320 гривень, пак коньяку ємністю 3 літри реалізовував за ціною 200 гривень, збувши таким чином за вказаний період часу незаконно виготовлених алкогольних напоїв в загальній кількості 310 літрів.

Так, упродовж квітня-вересня 2016 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , збув незаконно виготовлені алкогольні напої ОСОБА_6 у кількості 50 літрів горілки та 15 літрів коньяку. Вказані алкогольні напої використані ОСОБА_6 для власних потреб.

Також, упродовж квітня-вересня 2016 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , збув незаконно виготовлені алкогольні напої ОСОБА_7 у кількості 40 літрів горілки та 18 літрів коньяку. Вказані алкогольні напої використані ОСОБА_7 для власних потреб.

Крім того, упродовж березня травня 2016 року ОСОБА_4 збув іншим невстановленим у ході досудового розслідування громадянам 114 літрів незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

Разом з цим, у вересні 2016 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , збув незаконно виготовлені алкогольні напої ОСОБА_8 у кількості 10 літрів горілки та 3 літри коньяку. Вказані алкогольні напої видані ОСОБА_8 працівникам податкової міліції.

Згідно висновку КП Сумської обласної ради «Лабораторія по контролю за якістю харчових продуктів» №44 від 14.09.2016 спиртовмісна рідина, придбана у ОСОБА_4 , не відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови», ДСТУ 4700-2006 «Коньяки України», є підробкою та виготовлена не промисловим способом.

16.09.2016 працівниками податкової міліції на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми проведений обшук житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено 122 ємності з полімерного матеріалу по 5 літрів кожна.

Відповідно до висновку судової експертизи по дослідженню спиртовмісних сумішей №4702-16 від 27.09.2016 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз рідина, вилучена у ОСОБА_4 , є спиртово-водна суміш, що містить мікродомішки метанолу, ацетальдегіду, естерів та компонентів сивушного масла. Зразок наданий на дослідження не відповідає вимогам ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови». Вміст етилового спирту становить 93,0 % об.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 КК України, тобто незаконне придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту, транспортування з метою збуту та збут незаконно виготовлених підакцизних товарів (алкогольних напоїв).

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості від 16 грудня 2016 року у кримінальному провадженні .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди про визнання винуватості від 16 грудня 2016 року обвинувачений у кримінальному провадженні у відповідності до ст.ст. 469, 472 КПК України уклав дану угоду про визнання винуватості, згідно до якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 204 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 8500 грн., що становить п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, у даній угоді зазначені та роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення угоди про визнання винуватості, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.ст. 389-1КК України, 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості ним укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державі чи суспільним інтересам.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 204 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого, особу винного , обставини, що пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше, позитивну характеристику з місця проживання, наявність на утриманні дитини, наявність інвалідності ІІІ групи, суд вважає можливим призначити йому покарання нижче від найнижчої межі ніж передбачено санкцією ч. 1 ст. 204 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме даний вид покарання на думку суду є справедливим , а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Угоду про визнання винуватості від 16 грудня 2016 року, що укладена між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та призначити йому за цим законом покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази, визнані постановою слідчого від 19 вересня 2016 року, 112 пластикових пляшок об`ємом 5 літрів кожна , заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів СУ ФР ГУ ДФС у Сумській області, знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, обвинуваченому підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1