печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника засудженої вироком Печерського районного суду м. Києва від 12.09.2016р. ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 368 КК України адвоката ОСОБА_4 про вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 13.04.2016р., -
В С Т А Н О В И В :
Вироком Печерського районного суду м. Києва від 12.09.2016р. затверджено угоду про визнання винуватості від 05.05.2016р. в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 13.04.2016р., за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, укладену між прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , її захисником ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, та їй призначено узгоджене сторонами згідно угоди про визнання винуватості від 05.05.2016р. покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України у виді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00 грн, з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної влади чи місцевого самоврядування на строк 2 роки.
Зазначеним вироком суду не вирішувалися питання щодо долі речових доказів, оскільки дані про речові докази у кримінальному провадженні в обвинувальному акті, угоді про визнання винуватості, які надійшли до суду, та в судовому засіданні прокурором не представлені.
Вирок суду набрав законної сили та виконаний засудженою ОСОБА_3 щодо сплати призначеної суми штрафу.
Захисник засудженої ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 13.04.2016р., а саме грошових коштів, які були вилучені у ОСОБА_3 11.09.2015р. при проведенні обшуку, в ході якого у ОСОБА_3 вилучені грошові кошти у розмірі 12500,00 грн та 495 доларів США.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду кримінального провадження судом учасники судового провадження: засуджена, захисник, прокурор в судове засідання не з`явились, поважності причин неявки суду не представили, у зв`язку з чим відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду кримінального провадження щодо вирішення питання про речові докази у кримінальному проводженні.

Одночасно прокурором суду представлено належним чином посвідчені копії з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 13.04.2016р.,а саме: протоколу огляду та вручення грошових коштів від 10.09.2015р. ОСОБА_6 для проведення негласної слідчої дії - контролю за вчиненням злочину, загальною вартістю 3200 грн, а саме 6 купюр номіналом по 500 грн із серійними номерами ЛГ 1770103, ВВ 3179645, ЗБ 3458302, ВГ 7918313, ЛБ 7178251, ВА 3318301, та 1 купюра номіналом 200 грн із серійним номером ЕФ 1722796, та постанови про визнання грошових коштів та предметів речовими доказами від 16.09.2015р., відповідно до якої вилучені в ході проведення обшуку у ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 12500,00 грн та 495 доларів США визнані у зазначеному кримінальному провадженні речовими доказами.

Крім того, за представленою копією протоколу обшуку від 11.09.2015р. при проведенні обшуку в службовому кабінеті №1915, який займає начальник Державної служби зайнятості (Центрального апарату) ОСОБА_3 , у останньої вилучені грошові кошти у розмірі 12500,00 грн та 495 доларів США, визнані в зазначеному кримінальному провадженні речовими доказами.

Дослідивши представлені сторонами кримінального провадження копії процесуальних документів, суд приходить до наступного висновку.

За вимогами ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку серед іншого зазначаються рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.
Даних про речові докази у кримінальному провадженні на момент судового розгляду прокурором не представлено, тому рішення щодо речових доказів у кримінальному провадженні, застосування спеціальної конфіскації не вирішувалось.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, що виникають при виконанні вироку.
За вимогами ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 96-1 КПК України спеціальна конфіскація - примусове безоплатне вилучення за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей, у тому числі коштів, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, іншого майна, включаючи майно третіх осіб, у випадках, визначених цим Кодексом, за вчинення злочину, передбаченого статтями 146-150-1,152-156, 190-192, 198, 201, 209-212-1, 222, 233, 255-260, 301-320, 354, 361-365-2, 368-369-3 цього Кодексу.
Статтею 96-2 КПК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:
1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;
3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;
4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: 1) гроші, які використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються; 5) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; 6) гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються; 6-1) майно (грошові кошти або інше майно, а також доходи від них) засудженого за вчинення корупційного злочину, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, його пов`язаної особи конфіскується, якщо в суді не підтверджено законність підстав набуття прав на таке майно.
Враховуючи той факт, що у ОСОБА_3 під час обшуку були вилучені грошові кошти у розмірі 3200 грн, які є предметом неправомірної вигоди, а саме, 6 купюр номіналом по 500 грн із серійними номерами ЛГ 1770103, ВВ 3179645, ЗБ 3458302, ВГ 7918313, ЛБ 7178251, ВА 3318301, та 1 купюра номіналом 200 грн із серійним номером ЕФ 1722796, зазначені грошові кошти у розмірі 3200 грн, як грошові кошти, які були використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, були предметом кримінального правопорушення та одержані фізичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від нього, підлягають відповідно до вимог ст. 96-1 КПК України спеціальній конфіскації, яка не є покаранням, а відноситься до інших заходів кримінально-правового характеру.

Інші вилучені у ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 9300 грн та 495 доларів США, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, та, які, як встановлено органом досудового розслідування, є власністю ОСОБА_3 , прокурором в судовму засіданні не представлено даних про те, що вони одержані злочинним шляхом, підлягають поверненню за належністю ОСОБА_3 .
Керуючись ст. 537 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
За вироком Печерського районного суду м. Києва від 12.09.2016р., яким ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, та їй призначено узгоджене сторонами згідно угоди про визнання винуватості від 05.05.2016р. покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України у виді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00 грн, з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної влади чи місцевого самоврядування на строк 2 роки, вилучені у ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 3200 грн, а саме: 6 купюр номіналом по 500 грн із серійними номерами ЛГ 1770103, ВВ 3179645, ЗБ 3458302, ВГ 7918313, ЛБ 7178251, ВА 3318301, та 1 купюра номіналом 200 грн із серійним номером ЕФ 1722796, конфіскувати.
Речові докази у вигляді вилучених у ОСОБА_3 в ході обшуку від 11.09.2015р. грошові кошти у розмірі 9300 грн та 495 доларів США, які знаходяться на зберіганні в Головному слідчому управлінні Генеральної прокуратури України, повернути ОСОБА_3 за належністю.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення, через Печерський районний суд м. Києва.
Суддя ОСОБА_1