Кримінальне провадження №522/9267/16-к
УХВАЛА
16 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
за участю захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участю обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрівка, Іванівського району Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до якого застосувались примусові заходи медичного характеру: постановою Суворовського р/с м. Одеси від 28.01.2002 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом; постановою Суворовського р/с м. Одеси від 31.10.2003 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом; постановою Суворовського р/с м. Одеси від 27.09.2006 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом; постановою Білгород-Дністровського м/с Одеської області від 14.06.2011 за вчинення суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Петрівка, Іванівського району Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 07.08.2013 Комінтернівським р/с Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн; 12.12.2013 Комінтернівським р/с Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років п/в, ст. 75, ст. 104 КК України 2 роки і/с, ч. 4 ст. 70 КК України покарання у вигляді штрафу виконувати самостійно (покарання у вигляді штрафу обвинуваченим не виконано;
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває об`єднаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000277 від 22.02.2016 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000203 від 15.02.2016 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні при обговоренні питання щодо продовження строку тримання обвинувачених під вартою, прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, залишились, а саме, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 можуть переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України нічим не обґрунтовані, вважали за необхідне змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні залишили питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з наступних підстав.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особи обвинувачених дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, обвинувачені не мають стійких соціальних зв`язків, не одружені, ніде не навчаються, не мають постійного місця проживання, докази у даному кримінальному провадженні ще не досліджувались судом, тому є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 можуть переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим є забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачені можуть переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу обвинувачених та їх майновий стан, а також, що інкриміновані обвинуваченим злочини були пов`язані із загрозою застосування насильства, вважаю за необхідне не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 потрібно продовжити.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15.01.2017 року в ОУВП-21 УДДВП в Одеській області.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 15.01.2017 року в ОУВП-21 УДДВП в Одеській області.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 15.01.2017 року в ОУВП-21 УДДВП в Одеській області.

Строк дії ухвали суду обчислюється з моменту закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 16 листопада 2016 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1
16.11.2016