У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року у кримінальному провадженні № 120 151 000 200 062 70 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , судимої:
- 05.11.2014 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;
- 24.03.2016 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, 71, 72 КК України на 2 роки позбавлення волі,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участі прокурора захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_5 засуджена за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, поглинувши призначеним покаранням покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року, визначено остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обраховується з 22.02.2016, з зарахуванням в цей строк терміну попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постановлено стягнути з ОСОБА_5 - 1.107,96 грн. процесуальних витрат.
Вирішено питання речових доказів у провадженні.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винною у тому, що вона 21.07.2015, приблизно о 13.00 год., в телефонній розмові з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за грошову винагороду в сумі 8.000 грн. повторно домовилась щодо незаконного придбання наркотичного засобу - метадон, для власного вживання, без мети збуту. Після чого, через платіжний термінал Приватбанк, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 7, перерахувала вищезазначену грошову суму на вказаний рахунок невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.
Того ж дня, приблизно о 15.00 год., ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 8 по вул. Тростянецькій у м. Києві, біля паркану в землі підібрала раніше замовлений наркотичний засіб - метадон, для власного вживання без мети збуту, який перебував у 21-му згортку, масою 2,103 г., який поклала до своєї жіночої сумки, де стала умисно, повторно, незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети збуту. Після чого, ОСОБА_5 перенесла наркотичний засіб - метадон до місця свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де 20 згортків з незаконно придбаним наркотичним засобом - метадон залишила на вікні біля балкону, де продовжила незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту, один згорток з наркотичною речовиною поклала до своєї жіночої сумки.
Цього ж дня, приблизно о 15.50 год., ОСОБА_5 була зупинена працівниками міліції біля будинку по вул. Вербицького, 4, в м. Києві, які під час обшуку квартири № 58 ОСОБА_5 за вищевказаною адресою виявили та вилучили 20 згортків з поліетиленового пакету, в яких знаходились 20 згортків кристалоподібної речовини білого кольору масою 0,326 г., 0,412 г., 0,462 г., 0,384 г., 0,414 г., 0,477 г., 0,259 г., 0,388 г., 0,418 г., 0,415 г., 0,473 г., 0,419 г., 0,369 г., 0,381 г., 0, 433 г., 0,423 г., 0,359 г., 0,414 г., 0,414 г., 0,444 г., загальною масою 8,082 г., що є великим розміром та в своєму складі містить наркотичний засіб - метадон, загальна маса якого становить 2,061 г., та один згорток з речовиною білого кольору, який був вилучений з сумки ОСОБА_5 , масою 0,173 г., що в своєму складі містить наркотичний засіб - метадон (фенадон), загальна маса якого становить 0,042 г., який ОСОБА_5 умисно, повторно незаконно придбала та зберігала при собі, без мети збуту.
Обвинувачена ОСОБА_5 , не погоджуючись з вироком суду в частині призначеного покарання, вважаючи його суворим, просить пом`якшити призначене їй покарання на 3 місяці.
При цьому вона посилається на те, що вчинила лише один епізод кримінального правопорушення, вину свою визнала, щиро розкаялася, по місцю проживання характеризується нормально, має неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказує, що на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, проте перебувала на лікуванні в реабілітаційному центрі Соціотерапія, звертає увагу і на свій незадовільний стан здоров`я - перелом хребта.
Заслухавши доповідь головуючої судді, пояснення обвинуваченої та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення прокурора, що заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченої ОСОБА_5 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненому повторно, у великих розмірах за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, окрім показань обвинуваченої та даних про її особу, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювались.
Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, які не оспорюються і в апеляційній скарзі обвинуваченої, колегія суддів не перевіряє, відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.
Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.
При призначенні ОСОБА_5 покарання, на виконання вказаних вимог закону, суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, що віднесений законом до злочинів середньої тяжкості, особу винної, яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини.
Також суд при призначенні покарання ОСОБА_5 врахував те, що за місцем проживання вона характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Визнав суд обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, її щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
За наведеним, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у межах, близьких до мінімальної, що встановлена в санкції ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки призначення іншого покарання не буде відповідати характеру вчиненого злочину, його суспільній небезпеці та особі обвинуваченої.
З урахуванням конкретних обставин провадження, особи винної, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийшов ґрунтовного висновку, що саме таке покарання буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.
Колегія суддів не вбачає жодних підстав для зміни вироку суду.
Апеляційна скарга обвинуваченої також не містить переконливих доводів того, що призначене їй покарання є явно несправедливим внаслідок його суворості.
В даному конкретному випадку не є такими обставинами і посилання обвинуваченої на наявність на її утриманні неповнолітньої дитини, дані про що в матеріалах провадження відсутні, чи те, що вона стала вживати наркотичні засоби у зв`язку з незадовільним станом здоров`я внаслідок ушкодження хребта, що загострився.
Інших підстав, щоб заслуговували на увагу, які б свідчили про призначення обвинуваченій ОСОБА_5 за даним вироком суду суворого покарання, - в апеляційній скарзі не вказано, не вбачає таких обставин і суд апеляційної інстанції.
Судом застосовані положення і ч. 4 ст. 70 КК та за сукупністю злочинів, поглинувши призначеним покаранням покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року, визначено остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Судом правильно прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_5 процесуальних витрат.
Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
За наведеним апеляційна скарга обвинуваченої задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року у кримінальному провадженні № 120 151 000 200 062 70 відносно ОСОБА_5 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_5 , яка тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3