Справа № 170/166/17
Провадження № 1-кс/170/63/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2017 року смт. Шацьк
Клопотання обґрунтовано тим, що до Шацького ВП Любомльського ВП ГУНП у Волинській області надійшло повідомлення про те, що під час проведення заходів контролю працівниками прикордонної служби у пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення "Піща" ІНФОРМАЦІЯ_1 , в автомобілі марки Nissan X-Trail, р.н.з НОМЕР_1 , було виявлено зброю з набоями та газовий балончик "Терен 4".
Таким чином, згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України, вказаний револьвер, п`ять набоїв та газовий балончик, які вилучені з автомобіля марки Nissan X-Trail, р.н.з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважаються тимчасово вилученим майном.
Слідчий вважає, що вилучена зброя, набої та балончик газу підлягають арешту із забороною розпорядження та використання, оскільки вони є доказами вчинення злочину (речовими доказами). Водночас, зазначений захід забезпечення кримінального провадження надасть змогу забезпечити збереження речових доказів та об`єктивно встановити важливі обставини провадження. В іншому ж випадку, повернення вилучених речей ОСОБА_6 , у якого вони були вилучені, призведе до того, що вони можуть бути приховані, пошкоджені, зіпсовані, втрачені, знищені, використані, передані, відчужені.
Відповідно до положень ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна.
Згідно зі ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу, у якій наведено визначення речових доказів.
Зважаючи на те, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно та достатні підстави вважати, що вказане тимчасово вилучене майно є речовим доказом злочину в розумінні положень статті 98 КПК України, так як є матеріальними об`єктами, які, зокрема, містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, а саме, містять інформацію про обставини вчинення злочину, клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на вказане слідчим майно. Такий захід дасть змогу також забезпечити збереження речових доказів та об`єктивно встановити важливі обставини кримінального провадження й унеможливить приховування та втрату інформації про фактичні обставини вчинення злочину.
Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Шацького ВП Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом Слідчий суддя Шацького районного суду Волинської області ОСОБА_1