Справа № 300/301/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянув у відкритому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Воловецького районного суду від 14.12.2016 року по матеріалам кримінального провадження № 11-кп/777/155/17 яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Берегово, Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , , громадянин України, українець, непрацюючий, який перебуває у громадянському шлюбі, має на утриманні 9 дітей неповнолітнього віку, раніше судимий, востаннє вироком Хустського районного суду від 10.02.2014 року за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць; ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області скорочено строк відбуття покарання на підставі ст.. 6 Закону Про амністію, ухвалою Коломийського міськрайонного суду умовно-достроково звільнений від не відбутого покарання у виді позбавлення волі строком на 5 місяців 23 дні

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного за вказаним вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Хустського районного суду від 10.02.2014 року ( з урахуванням ухвали Коломийського міськрайонного суду від 11.02.2015 року) і остаточно до відбуття визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 2 місяці.

Запобіжним заходом залишено тримання під вартою, строк відбуття покарання ухвалено обраховувати з часу затримання 14.12.2016 року.

Згідно вироку ОСОБА_6 13.07.2015 року близько 03:00 години , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , проходячи по АДРЕСА_2 побачив спортивний велосипед сірого кольору , будівельну тачку та водяний шланг. Після чого , з метою заволодіння чужим майном , відчинивши хвіртку воріт , зайшов на подвір`я будинку , звідки умисно , таємно , з корисливих мотивів , шляхом вільного доступу, викрав будівельну тачку, водяний шланг та спортивний велосипед марки Leon Bikes, після чого з викраденими речами попрямував до вулиці Промислова в смт. Міжгір`я , чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 2431,50 гривень .

В уточненій апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання . Вказує на те, що потерпілий не має претензій до нього і вони примирилися. Вважає , що призначене покарання є несправедливим та надто суворим.. Вважає, що судом при призначенні покарання не достатньо враховано дані про його особу та наявності на утриманні 9 дітей , визнання вини та щиросердне розкаяння, усунення заподіяної потерпілому шкоду так як повернув майно, яким заволодів в результаті вчинення злочину. Просить звільнити його з під варти за відбутим покаранням.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та обвинуваченого на підтримання поданої апеляційної скарги, який вважає призначене покарання надто суворим, промову прокурора, який вважає за можливим пом`якшити призначене обвинуваченому покарання, перевіривши та дослідивши матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, правильність кваліфікації діянь ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюється, внаслідок чого вони відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевірялися.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за встановлених судом першої інстанції обставин підтверджується сукупністю зібраних і досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказах. Діяння обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано вірно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції покарання призначив у межах санкції цієї статті та обґрунтовано прийшов до переконання , що виправлення й перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 повинно проходити в умовах ізоляції його від суспільства , але не в повній мірі врахував обставини , що його пом`якшують , обставини вчинення злочину та особу винного.

Зокрема, суд не врахував, що ОСОБА_6 свою вину скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю , щиро розкаявся у вчиненому , давав послідовні визнавальні показання , чим активно сприяв розкриттю злочину, усунув заподіяну шкоду потерпілому, має на утриманні дев`ятьох дітей.

Призначаючи ОСОБА_6 найбільш суворий вид покарання та строк покарання , який наближений до максимального за ч.2 ст. 185 КК України, суд не у повній мірі врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який має утриманців, відомості про усунення заподіяної шкоди, примирення з потерпілим, щире каяття у вчиненому. Апеляційний суд вважає, що з урахуванням вище наведених даних про особу обвинуваченого, поведінку після вчинення злочину, тяжкості вчиненого злочину за можливим пом`якшити призначене ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 185 КК України.

Одночасно, з урахуванням конкретних обставин справи, даних про звільнення ОСОБА_6 від відбуття покарання за попереднім вироком умовно достроково, його попередню соціальну поведінку, приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою суспільно-небезпечною і його виправлення повинно відбуватися в умовах ізоляції від суспільства

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Таким чином , доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження , що зумовлює зміну вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 407,408, 418-419 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково.

Вирок Воловецького районного суду від 14.12.2016 року щодо обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

Пом`якшити призначене ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 10.02.2014 року з урахуванням ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано- Франківської області від 11.02.2015 року і остаточно вважати призначеним ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 3 ( три) місяці.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбування покарання термін перебування в установах попереднього увязнення в межах даного кримінального провадження з 14.12.2016 року по 10.03.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою ,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: