Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.11.2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_5 , який є представником потерпілого ОСОБА_6 , на постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва від 24.03.2016 року про закриття кримінального провадження № 0002761 за відсутністю в діях судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України, відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що позиція ОСОБА_5 зводиться до незгоди з прийнятим суддею рішенням, що не може свідчити про наявність об`єктивних ознак кримінального правопорушення в діях особи, які слугують підставою для здійснення щодо неї досудового розслідування, а тому рішення слідчого прийнято з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу і скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що слідчий відповідно згідно з ст.9 КПК України всебічно, повно і неупереджено не дослідив обставини кримінального провадження, не провів слідчі дії, не вжив передбачених законом заходів для належного _________________________________________

Справа № 11-сс/796/4405/2016
Категорія: ст.303 КПК України
Слідчий суддя: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1
виклику учасників кримінального провадження, внаслідок чого винесена ним постанова про закриття кримінального провадження є передчасною.

Вважає, що у діях судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 наявний склад кримінального правопорушення, предметом якого є неправосудний акт, при ухваленні якого суддею неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права, що було вчинено з прямим умислом.

Так, у провадженні судді перебували дві справи про адміністративне правопорушення відносно учасників ДТП ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , в одній з яких суддя не взяла до уваги, що відносно ОСОБА_9 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, вчинене нібито о 1 годині 50 хвилин 25 квітня 2015 року. Оскільки після ДТП, яка сталася о 23 годині 50 хвилин 24 квітня 2015 року транспортні засоби зазнали суттєвих пошкоджень, то ОСОБА_9 не могли зупинити пізніше. Встановити ці факти, як стверджує ОСОБА_5 , можливо шляхом допиту учасників пригоди, свідків, інспекторів відділу ДАІ, що органом досудового розслідування здійснено не було.

В свою чергу, слідчий суддя на вказані обставини, а також на невідповідність постанови про закриття кримінального провадження вимогам ст.110 КПК України уваги не звернув, і не врахував, що суддя ОСОБА_7 не повинна була розглядати справу щодо ОСОБА_6 , оскільки раніше приймала рішення щодо іншого учасника пригоди, внаслідок чого безпідставно відмовив у задоволенні скарги на постанову слідчого.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи представника потерпілого ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; перевіривши матеріали провадження за скаргою та матеріали кримінального провадження № 0002761, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0002761, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2015 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб Генеральної прокуратури України було задоволено і зобов`язано вказаних осіб вирішити питання згідно з ст.214 КПК України про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 09.07.2015 року № 50 і розпочати досудове розслідування.

У заяві ОСОБА_5 вказував, що в процесі представництва інтересів ОСОБА_6 з приводу ДТП, яка сталася 24.04.2015 року за участю водіїв ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , ним було встановлено, що суддя ОСОБА_7 28.05.2015 року винесла завідомо неправосудну постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_9 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення. У провадженні цієї ж судді перебувала справа про адміністративне правопорушення з приводу вказаної раніше ДТП, яка сталася 24.04.2015 року приблизно о 23 годині. Однак суддею не було з`ясовано, що ОСОБА_9 не могла 25.04.2015 року о 1 годині 50 хвилин керувати автомобілем і бути зупиненою працівниками ДАІ із складанням о 2 годині висновку про те, що ознаки алкогольного сп`яніння у неї відсутні.

Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2015 року за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.375 КК України.

Доводи про наявність у діях судді ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення були предметом перевірки слідчого, який згідно з протоколом огляду від 21.03.2016 року оглянув офіційну інтернет-сторінку Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, постанови у справах про адміністративне правопорушення від 25.05.205 року і 13.07.2015 року, винесені суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 . Також слідчий вживав заходів для виклику з метою допиту як свідка ОСОБА_5 , який за викликами по телефону та повісткою не з`явився.

Встановивши за наслідками досудового розслідування, що постанови судді Печерського районного суду м. Києва набрали законної сили, а тому не можуть вважатись незаконними чи необґрунтованими, слідчий прийшов до висновку про відсутність даних, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що при винесенні постанов суддею неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права, що було вчинено з прямим умислом, є припущеннями представника потерпілого, які нічим не підтверджені, а його посилання на те, що суддя не повинна була розглядати справу про адміністративне правопорушення після винесення рішення щодо одного з учасників ДТП, не ґрунтуються на вимогах закону, який таких заборон не містить.

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Встановивши такі обставини, слідчий ОСОБА_10 прийняв вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_5 на рішення слідчого відповідно до вимог ст.303 КПК України, слідчий суддя дав належну оцінку матеріалам кримінального провадження і доводам представника потерпілого та обґрунтовано дійшов до висновку про те, що матеріали кримінального провадження достатніх даних, які б свідчили про наявність у діях судді ОСОБА_7 ознак складу кримінального правопорушення, не містять, а позиція ОСОБА_5 зводиться до незгоди з прийнятими суддею рішеннями.

На користь вказаного висновку свідчить і зміст апеляційної скарги, з якої вбачається, що після винесення суддею ОСОБА_7 постанови в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, іншим учасником ДТП ОСОБА_9 пред`явлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 211 171, 99 гривень. При цьому сама скарга містить лише перелік норм кримінального процесуального закону із зазначенням їх змісту, які нібито порушив слідчий, однак обґрунтування, у чому саме виразилися вказані порушення, в ній відсутні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстави для її скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва від 24 березня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0002761 за відсутністю в діях судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3