Справа № 452/49/17
ВИРОК
іменем України
22 лютого 2017 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою; непрацюючого; раніше неодноразово судимого, - останній раз 26.04.2016 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено особу від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2(два) роки, -

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 01.12.2016 року о 13.53год. у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав із прилавку алкогольного відділу коньяк марки «Дорошенко 5*» ємкістю 0,5л., вартістю 174,68грн. та коньяк марки «Ужгород 10 років 40%», ємкістю 0,5л., вартістю 478,88грн., чим спричинив ФОП ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 653,56грн.

Окрім цього ОСОБА_4 01.12.2016 року о 14.13год. у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав із прилавку алкогольного відділу коньяк марки «Карпати», ємкістю 0,5л., вартістю 417,96грн. та дезодорант «Ахе Ексайт спрей 150мл./12ш.» вартістю 60,62грн., чим спричинив ФОП ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 478,58грн.

Крім того, ОСОБА_4 01.12.2016 року о 14.16год. у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав із прилавку алкогольного відділу лікер марки «Шеріданс», ємкістю 0,5л., вартістю 530,96грн., чим спричинив ФОП ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Окрім того ОСОБА_4 03.12.2016 року о 14.26год. біля прилавку на ринку м. Самбір, де займається підприємницькою діяльністю ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю останньої, повторно таємно викрав із даного прилавку телефон марки «Nokia 500», вартістю 1000грн. із стартовим пакетом мобільного оператора зв`язку «Київстар» - 25грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1025грн.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого, позиції потерпілої ОСОБА_8 у зверненні до місцевого суду що претензій до обвинуваченого не має та прокурора, докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України. Кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою винність у скоєнні даних кримінальних правопорушень визнав повністю; у вчиненому щиро розкаявся, усвідомлюючи протиправність своїх дій; жалів з приводу вчиненого.

Крім визнання вини обвинуваченим його винність в інкримінованих кримінальних правопорушеннях доведена сукупністю доказів зібраних у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Із об`єктивної сторони обвинувачений ОСОБА_4 повторно таємно заволодів майном ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спричинивши шкоду. Із суб`єктивної сторони обвинувачений посягав на чужу власність, на яке не мав права, усвідомлюючи і бажаючи спричинити матеріальні збитки.

Тому, аналізуючи раніше наведене та матеріали кримінального провадження, суд переконаний в доведенні винності обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми діями повторно чотири рази вчинив таємне викрадення майна ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; а тому його дії правильно досудовим розслідуванням кваліфіковано за вказаною нормою Кримінального Закону по кожному епізоду та відповідають фактичним обставинам.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступень тяжкості вчинених злочинів; також судом враховано особу винного, його характеристику, сімейне становище, обставини вчинення кожного злочину.

Із урахуванням раніше наведеного слід призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для призначення більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , чи для переходу до іншого більш м`якого, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України за вчинені злочини, - не встановлено. А оскільки ОСОБА_4 був засуджений вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26.04.2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на чотири роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено особу від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2(два) роки, а в наступному вчинив новий злочин, тому стосовно нього слід визначити покарання за сукупністю вироків із врахуванням установленого покарання цим вироком та визначеного покарання за новим вироком на підставі ст. ст. 71, 72 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття з приводу вчиненого, активне сприяння розкриттю злочину.

Тому, розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченого; із урахуванням особи ОСОБА_4 , поведінки до і після вчинення злочину, - суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, - що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільного позову в установленому порядку не заявлено, судових витрат у справі немає; питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк два роки;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк два роки;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю покарань шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

У відповідності до ст. 71 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, згідно ст. 72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26.04.2016 року і остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки 1(один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати із часу затримання особи, вирішення питання тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області 20.12.2017 року.

Речовий доказ мобільний телефон марки Нокіа500 вважати повернутим потерпілій ОСОБА_8 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Копію вироку вручити засудженому та прокурору і роз`яснити, що інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; потерпілим надіслати копію вироку для відома.

Суддя