АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1199/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ПАТ «Тепловозоремонтний завод» () у ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627) в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначений рахунок коштів, що надходять, повідомляючи правоохоронні органи про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках, за першим запитом на час його надання.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ПАТ «Тепловозоремонтний завод» - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді та посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання старшого слідчого був здійснений без виклику власника майна.

Стосовно ухвали слідчого судді, то апелянт вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зокрема, апелянт вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя не прийняв до уваги, що ст. 216 КПК України, не віднесені до підслідності органів прокуратури кримінальні правопорушення, передбачені ст. 219, ч. ч. 3, 4 ст. 358 та ч. 5 ст. 191 КК України, за якими слідчим ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0003532 здійснюється досудове розслідування. Крім того, представник звертає увагу на те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання про арешт майна, застосував положення ст. ст. 170 173 КПК України, в редакції, яка з 11 грудня 2015 року втратила чинність.
На думку ОСОБА_7 , слідчий суддя, в порушення вимог ст. ст. 170, 173 КПК України та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», незаконно заборонив здійснювати видаткові операції по банківському рахунку ПАТ «Тепловозоремонтний завод». Зокрема, апелянт зазначає, що 02 липня 2012 року Господарським судом Полтавської області порушено провадження у справі № 18/1247/12 про визнання ПАТ «Тепловозоремонтний завод» банкрутом, а нагляд за дотриманням законності розпорядженням коштами підприємства виконує призначений ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30 жовтня 2013 року розпорядник майна арбітражний керуючий ОСОБА_9 . Накладений арешт на кошти, які знаходяться на банківському рахунку ПАТ «Тепловозоремонтний завод» повністю паралізує діяльність підприємства щодо відновлення його платоспроможності, доводить підприємство до банкрутства, фактично блокує видаткові операції, пов`язані з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди, у тому числі по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати.

Також ОСОБА_7 стверджує, що у клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі, відсутні конкретні факти незаконної діяльності ПАТ «Тепловозоремонтний завод». Слідчим не надано жодних доказів того, що арештовані кошти надійшли на рахунок підприємства на підставі форвардного контракту, укладеного 22 грудня 2008 року між ПАТ «Тепловозоремонтний завод» та компанією «Andata Limited», а також не надано будь-яких доказів підроблення цього контракту. Слідчим не було надано до суду першої інстанції рішення Господарського суду Харківської області від 15 червня 2011 року у справі № 5023/3785/11, ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 07 квітня 2014 року у справі № 5023/3785/11, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 31 жовтня 2014 року у справі № 18/1247/12, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12 лютого 2015 року у справі № 18/1247/12, постанову Вищого господарського суду України від 19 травня 2015 року у справі № 18/1247/12, в яких надавалася оцінка ствердженням про підробку Форвардного контракту від 22 грудня 2008 року. Відсутність грошових коштів на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ПАТ «Тепловозоремонтний завод» () у ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627), спростовує доводи слідчого, викладені у клопотанні, що на ці кошти було спрямовано кримінальне правопорушення, а також висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі, що грошові кошти на вказаному рахунку відповідають критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

В судове засідання у справі представник ПАТ «Тепловозоремонтний завод» ОСОБА_7 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання йому було завчасно повідомлено. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності представника ПАТ «Тепловозоремонтний завод» ОСОБА_7 , що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді має бути поновлений представнику ПАТ «Тепловозоремонтний завод» ОСОБА_7 , а його апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів вбачається, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 01.02.2017 року без участі власника майна, а відомості щодо отримання ним копії оскаржуваної ухвали у справі відсутні. За таких обставин, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважних причин та підлягає поновленню.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003532, внесеному 18.11.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 219, ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 191 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що посадові особи ПАТ «Тепловозоремонтний завод» та ЗАТ «Внешторг» з метою невиконання зобов`язань перед ПАТ «Укрсиббанк» за укладеними в 2005 році з останнім кредитними договорами та з метою доведення ПАТ «Тепловозоремонтний завод» до банкрутства підробили, та в подальшому використали, форвардний контракт від 22.12.2008 року, який нібито укладено між «ANDATALimited» та ПАТ «Тепловозоремонтний завод» на невигідних умовах, а саме, на закупівлю базового активу загальною вартістю понад 97 000 000 гривень, який виконати не могли у зв`язку з наявною заборгованістю перед ПАТ «Укрсиббанк».
18.05.2011 року представники «ANDATALimited» використали завідомо підроблений форвардний контракт та звернулись до Господарського суду Харківської області з позовом про солідарне стягнення заборгованості з ПАТ «Тепловозоремонтний завод» та ЗАТ «Внешторг», за результатами якого, рішенням від 16.06.2011 року його задоволено.
В подальшому, ЗАТ «Внешторг» визнано банкрутом та ліквідовано у зв`язку з чим погашення боргу товариства покладено на ПАТ «Тепловозоремонтний завод».
01.02.2017 року слідчий в ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, інші цінності, що надходять і вже знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ПАТ «Тепловозоремонтний завод» () у ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627), та зупинити видаткові операції по даному рахунку, а також зобов`язати повідомляти правоохоронні органи про суму коштів, що знаходяться на цьому рахунку, за першим запитом слідчого на час його надання.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.02.2017 року клопотання слідчого було частково задоволено, а саме накладено арешт на кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ПАТ «Тепловозоремонтний завод» () у ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627), в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначений рахунок коштів, що надходять, повідомляючи правоохоронні органи про суму коштів,що знаходяться на цьому рахунку, за першим запитом слідчого на час його надання.
Задовольняючи частково дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0003532, про накладення арешту на кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ПАТ «Тепловозоремонтний завод» () у ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_8 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту нагрошові кошти, з огляду на те, що грошові кошти, які знаходяться на зазначеному рахунку є предметом кримінальних правопорушень, передбачених ст. 219, ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 191 КК України, та набуті в результаті вчинення кримінальних правопорушень.

Однак, слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали були допущені істотні порушення кримінального процесуального закону, зокрема, при накладенні арешту застосовано норму закону, яка втратила чинність.

Зокрема, слідчий у клопотанні про накладення арешту на майно в якості правової підстави його накладення зазначив, що грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ПАТ «Тепловозоремонтний завод» () у ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627) є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення, та просив накласти арешт на вказане майно з метою збереження речових доказів, забезпечення у майбутньому заявленого цивільного позову або конфіскації майна при винесенні вироку судом, що відповідає вимогам ст. 170 КПК України.
Разом з цим, слідчий суддя, накладаючи арешт на майно в якості правової підстави послався на редакцію ст. 173 КПК України, яка втратила чинність з 11.12.2015 року, відповідно до Закону України № 769-VІІІ від 10.11.2015 року.

Відповідно до ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Зазначена обставина є порушенням ст. 9 КПК України, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

За таких обставин слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно зазначене в клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Твердження захисника про те, що грошові кошти, на які слідчий просить накласти арешт, не відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами доданими до клопотання слідчого, з яких вбачається, що це майно можливо набуто в результаті кримінального правопорушення. Підстав вважати клопотання таким, що не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Доводи апелянта щодо відсутності доказів стосовно розміру шкоди та щодо відсутності даних про заявлені у даному кримінальному провадженні цивільні позови, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами доданими до клопотання слідчого та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, з урахуванням мети арешту, а саме забезпечення збереження речових доказів.

Твердження автора апеляційної скарги про те, що слідчим у клопотанні не наведено обґрунтування необхідності арешту, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони спростовуються змістом клопотання, яке містить підстави, мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, апеляційна скарга представника ПАТ «Тепловозоремонтний завод» ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого в ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ПАТ «Тепловозоремонтний завод» () у ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627), в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначений рахунок коштів, що надходять.

До такого висновку колегія суддів приходить з огляду і на те, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення у майбутньому заявленого цивільного позову або конфіскації майна при винесенні вироку судом.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для зобов`язання банківської установи повідомляти правоохоронні органи про суму коштів, що знаходяться на вказаному рахунку, за першим запитом слідчого на час його надання, оскільки даний спосіб зобов`язання банківської установи не відповідає меті вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт грошових коштів, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представникуПАТ «Тепловозоремонтний завод» ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2017 року.
Апеляційну скаргу представника ПАТ «Тепловозоремонтний завод» ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ПАТ «Тепловозоремонтний завод» () у ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627) в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначений рахунок коштів, що надходять, повідомляючи правоохоронні органи про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках, за першим запитом на час його надання скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене із прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про накладення арешту на грошові кошти, інші цінності, що надходять і вже знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ПАТ «Тепловозоремонтний завод» () у ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627), та зупинити видаткові операції по даному рахунку, а також зобов`язати ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627) повідомляти правоохоронні органи про суму коштів, що знаходяться на цьому рахунку, за першим запитом слідчого на час його надання задовольнити частково.
Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0003532 на майно, а саме на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ПАТ «Тепловозоремонтний завод» () у ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627), в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначений рахунок коштів, що надходять.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4