Справа № 545/434/17
Провадження № 1-в/545/162/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.04.2017р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава заяву засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гладківщина Золотоніського району Черкаської облсті, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого.Засудженого: 23.06.2016 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ст.71 ч.1, ч.2 ст.190 КК України до 1 (одного) року 01 (одного) місяця позбавлення волі, -

в с т а н о в и в:

Засуджений, ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув 7 місяців строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Засуджений надав суду заяву в який прохав провести судове засідання за його відсутності. Клопотання підтримує, просить задовольнити.
Представником державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» надано суду заяву про розгляд клопотання без участі представника установи. При цьому зазначив, що засуджений не довів свого виправлення, оскільки, має не погашене стягнення.
Врахувавши думку прокурора, який заперечував з приводу задоволення клопотання, вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Згідно п.2 ПВСУ N2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при заміні не відбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 засуджений 23.06.2016 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ст71, ч.1, ч.2 ст.190 КК України до 1 (одного) року 01 (одного) місяця позбавлення волі.

Згідно характеристики затвердженої начальником державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» засуджений характеризується посередньо, працевлаштований на житловій зоні установи на безоплатній основі. Виконавчі листи на адресу установи не надходили. За період відбування покарання заохочень не має. Також засуджений має догану (усно) за зберігання заборонених предметів.
Аналізуючи встановлені судом обставини суд вважає, що засуджений не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1