Справа № 466/1315/17
У Х В А Л А
13 травня 2017 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 розглянув клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2 про надання тимчасового доступу до документів за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127, від 26.01.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 229 КК України,-

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, -

в с т а н о в и в :

Прокурор Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про надання йому, слідчому СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , за участі представника потерпілого ОСОБА_5 дозвіл на тимчасовий доступ до відомостей, яким володіє ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 . ( НОМЕР_1 ) за період з 09.06.2013 року до дня надання відомостей на виконання Ухвали про витребування доказів щодо суми податку з товарів і послуг (VAT), яка поверталася громадянином України - ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ) у зв`язку із вивезенням з території Республіки Польща придбаних на території Республіки Польща товарів, виробником яких є компанія ІНФОРМАЦІЯ_2 , та/або товарів із зазначенням наступних знаків для товарів і послуг: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_8 », « ІНФОРМАЦІЯ_9 », « ІНФОРМАЦІЯ_10 », « ІНФОРМАЦІЯ_11 » (надалі - «товари компанії « ІНФОРМАЦІЯ_12 »») із зазначенням найменувань та кількості товарів компанії « ІНФОРМАЦІЯ_12 ».

Клопотання мотивує тим, що в провадженні СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 70000127 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 229 КК України, внесеного за заявою представників міжнародної компанії ІНФОРМАЦІЯ_12 (надалі - « ІНФОРМАЦІЯ_12 ») стосовно факту незаконного використання знаків для товарів і послуг.

Прокурор зазначив, що в ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що на веб-сторінках Інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_13 », які знаходяться за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_14 та ІНФОРМАЦІЯ_15 розміщені пропозиції продажу товару виробництва компанії « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із незаконним використанням знаків для товарі і послуг, які офіційно зареєстровані компанією « ІНФОРМАЦІЯ_12 », що окрім скрін-копій вказаних веб- сторінок, підтверджується також Висновком експертного комп`ютерно-технічного дослідження № 1087 від 10 березня 2016 року, складеним ІНФОРМАЦІЯ_16 .

Відповідно до інформації, наданої держателем домену ІНФОРМАЦІЯ_17 - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 », користувачем згаданої веб-сторінки з 09.06.2013 року є фізична особа- підприємець ОСОБА_6 .

В ході досудового розслідування було отримано інформацію про те, що ОСОБА_6 купляє товар на території Республіки Польща і ввозить його на митну територію України автомобілем та здійснює повернення податку з товарів і послуг (ПДВ). В такий спосіб ОСОБА_6 заробляє на різниці в ціні і реалізовує такий товар на території України із незаконним використанням знаків для товарів і послуг компанії « ІНФОРМАЦІЯ_12 » за цінами нижчими, ніж у офіційного імпортера, яким є Товариство з обмеженою відповідальність « ІНФОРМАЦІЯ_12 ».

Таким чином, при декларуванні і перетині кордону, повертаючи сплачений податок на додану вартість ОСОБА_6 , фактично, задекларував кількість та назви товарів, що ввозились ним на територію України. Відповідно, вказані відомості та копії документів щодо повернення податку з товарів та послуг у Республіці Польща міститимуть базу для обрахунку упущеної вигоди за кількістю ввезеного товару та його вартістю.

Відповідно до положень ч. З ст. 22 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Виходячи із положень чинного законодавства, весь дохід, отриманий ОСОБА_6 від реалізації товарів виробництва компанії « ІНФОРМАЦІЯ_12 » із порушенням прав на знаки для товари і послуги компанії « ІНФОРМАЦІЯ_12 », вважається упущеною вигодою компанії « ІНФОРМАЦІЯ_12 ».

Отже, сума матеріальної шкоди потерпілого в даному кримінальному правопорушенні дорівнює сумі доходу, який ОСОБА_6 отримав від реалізації товарів із незаконним використанням знаків для товарів і послуг. В свою чергу, для визначення доходу, отриманого ОСОБА_6 .

Що ж до розпорядника даної інформації, варто зазначити, що відповідно до п.1 Додатку до Розпорядження Презеса Ради Міністрів від 22 лютого 2016 року № 185 (Za^cznik do zarz^dzenia nr 20 Prezesa Rady Ministrow z dnia 22 lutego 2016 r. (poz. 185)) - Статуту Міністерства фінансів, Міністерство фінансів забезпечує діяльність Міністра фінансів у справах пов`язаних із бюджетом, публічними фінансами, та фінансовими інституціями.

Виходячи з обов`язкових приписів ст. 128.1. Закону Республіки Польща від 11 березня 2004 року «Про податок з товарів і послуг», підставою для здійснення повернення податку є надання подорожуючим документу, що виданий продавцем, на якому митний орган підтвердив штампом вивіз товарів. До документу повинен бути також доданий фіскальний чек.

Відповідно до Розпорядження Міністра фінансів Республіки Польща від 28 березня 2011 року (Dz.U. 2011 nr 68 poz. 360) щодо повернення податку деяким платникам, виставлення рахунків, способу їх зберігання, а також переліку товарів і послуг до яких не застосовується звільнення від сплати податку з товарів і послуг, документ, про який іде мова у ст. 128 Закону, повинен у будь-якому випадку містити відомості, зокрема, про дані продавця, ім`я подорожуючого, його адреса, номер паспорту, або іншого документу, підтверджуючого його особу, назву проданого товару обсяг і кількість товару та ін.

Також прокурор зазначив, що кримінальний процесуальний кодекс України передбачає можливість отримання вищевказаної інформації в порядку звернення із запитом про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Республіки Польща.

Проте, відповідно до ч. 2. ст. 562 Кримінального процесуального кодексу України, у разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія може запитуватися лише після надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому належно засвідчена копія такого дозволу долучається до матеріалів запиту.

Відповідно до ст. 17.1.9. Податкового кодексу України, платник податку має право на нерозголошення контролюючим органом (посадовими особами) відомостей про такого платника без його письмової згоди та відомостей, що становлять конфіденційну інформацію, державну, комерційну чи банківську таємницю та стали відомі під час виконання посадовими особами службових обов`язків, крім випадків, коли це прямо передбачено законами.

Тобто, отримання податкової інформації про платника податків можливе тільки у випадку винесення судом ухвали про надання дозволу на тимчасовий доступ до такої інформації.

Відтак, з метою звернення із запитом про міжнародну правову допомогу до правоохоронних органів Республіки Польща, необхідно отримати в Україні право тимчасового доступу до відомостей, яким володіє Міністерство фінансів Республіки Польща щодо суми податку з товарів і послуг (VAT), яка поверталася ОСОБА_6 у зв`язку із вивезенням з території Республіки Польща придбаних товарів виробництва компанії « ІНФОРМАЦІЯ_12 ».

Крім, того зазначив що, документи до яких необхідно здійснити тимчасовий доступ є єдиними можливим доказом, який дасть змогу встановити обсяг ввезених в Україну товарів компанії виробництва компанії « ІНФОРМАЦІЯ_12 », адже ОСОБА_6 не здійснює офіційного імпорту в Україну товарів виробництва компанії « ІНФОРМАЦІЯ_12 ».

Враховуючи вищевикладене прокурор просить клопотання задоволити.

На розгляд клопотання в суді прокурор ОСОБА_3 не з`явився, хоча належним чином у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце розгляду клопотання.

Оглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволення клопотання слід відмовити виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

У відповідності до вимог статті 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать:

1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації;

2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю;

3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій;

4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю;

5) відомості, які можуть становити банківську таємницю;

6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру;

7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо;

8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних;

9) державна таємниця.

Стаття 162 КПК України містить вичерпний перелік речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, до яких не відноситься відомості якими володіє Міністерство фінансів Польщі відноситься.

Крім, того прокурор посилається на податковий Кодекс України, а не на законодавство Республіки Польща.

Крім того, у відповідності до ч.6 ст.163 КПК України, сторона кримінального провадження, під час розгляду клопотання слідчим суддею, крім обставин, передбачених ч.5 ст.163 КПК України, має довести можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Вказані вимоги закону не були дотримані стороною кримінального провадження ні під час складання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, ні під час розгляду клопотання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає клопотання безпідставним та в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 131, 160, 163, 164 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання про надання прокурору Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 , слідчому СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , за участі представника потерпілого ОСОБА_5 дозвіл на тимчасовий доступ до відомостей, яким володіє ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 . ( НОМЕР_1 ) за період з 09.06.2013 року до дня надання відомостей на виконання Ухвали про витребування доказів щодо суми податку з товарів і послуг (VAT), яка поверталася громадянином України - ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ) у зв`язку із вивезенням з території Республіки Польща придбаних на території Республіки Польща товарів, виробником яких є компанія ІНФОРМАЦІЯ_2 , та/або товарів із зазначенням наступних знаків для товарів і послуг: «Blum», « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_8 », « ІНФОРМАЦІЯ_9 », « ІНФОРМАЦІЯ_10 », « ІНФОРМАЦІЯ_11 » (надалі - «товари компанії « ІНФОРМАЦІЯ_12 »») із зазначенням найменувань та кількості товарів компанії « ІНФОРМАЦІЯ_12 » відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1