Справа № 367/298/17
Провадження № 1-кп/367/188/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю
прокурора: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_4
захисників: ОСОБА_5
ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000269 від 26.05.2015р. за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мироцьке Київської області, громадянина України, українця, працюючого інспектором Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області групи ГРПП №3, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з Прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт від 16.01.2017р.у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000269 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18.01.2017р. кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду в судовому засіданні, зазначив, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання обвинуваченого, потерпілого та свідків.
Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив призначити справу до розгляду у судовому засіданні.
Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні заперечували щодо призначення справи до судового розгляду, оскільки вважали, що обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 складений із порушенням вимог ст. 291 КПК України. Так, обвинувачення пред`явлене ОСОБА_7 викладене йому як спеціальному суб`єкту злочину, а саме як представнику влади дільничному інспектору міліції Коцюбинської селищного відділення міліції Ірпінського міського відділу (з обслуговування міст Ірпінь та Буча) Головного управління МВС України в Київській області, хоча диспозиція частини 1 статті 122 КПК України містить загальний суб`єкт скоєння злочину, та інші статті КК України, за які передбачена відповідальність спеціальних суб`єктів, а саме представників влади ОСОБА_7 не пред`явлені. Вказані обставини свідчать про неправильне формулювання обвинувачення, стороною обвинувачення, що порушує право ОСОБА_7 на захист. Крім того, зазначили, що саме даний факт був підставою для повернення обвинувального акту прокурору ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05.10.2015р.., яка ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.11.2015р. була залишена без змін. Втім при складанні нового обвинувального акту прокурором не було враховано вказані судові рішення та при складанні нового обвинувального акту не виправлено недоліків, визначених судом.
Крім того, захисник ОСОБА_5 суду повідомив, що в супереч вимог ч. 4 ст. 291, ст. 293 КПК України не додано до обвинувального акту розписки про отримання обвинувального акту ОСОБА_7 та захисником. При цьому захисник зазначив, що прокурор не повідомляв його про складання нового обвинувального акту від 16.01.2017р. та не вручав його. Також повідомив, що 21.03.2017р. по пошті йому прийшов обвинувальний акт від 16.01.2017р. із супровідним листом, але на його думку даний факт не свідчить про виконання прокурором вимог ст. ч. 4 ст. 291, ст. 293 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 суду пояснив, що 16.01.2017р. він був запрошений в службовий кабінет начальника Ірпінського ВП де прокурор ОСОБА_3 запропонував йому отримати обвинувальний акт, на що він йому повідомив, що бажає отримати обвинувальний акт у присутності свого захисника та просить надати час зв,язатись із ним, в чому йому було відмовлено та щодо нього було складено акти про відмову в отриманні обвинувального акту для себе та захисника. Повідомив, що обвинувальний акт від 16.01.2017р. також отримав лише в березні 2017р. через пошту.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність повернення вказаного обвинувального акту прокурору, з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, в тому числі, такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. З даної норми Основного Закону випливає, що формулювання обвинувачення, зазначене в обвинувальному акті, повинно бути конкретним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз,ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред,явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред,явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об,єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Як вбачається із формулювання обвинувачення викладеного в обвинувальному акті від 16.01.2017р., який надійшов до суду ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, перебуваючи на посаді дільничного інспектора міліції Коцюбинської селищного відділення міліції Ірпінського міського відділу (з обслуговування міст Ірпінь та Буча) Головного управління МВС України в Київській області, в період часу з 01 год. 04 хв. по 01 год. 54 хв. 25.05.2015р., перебуваючи неподалік від залізничного вокзалу по вул.. Жовтнева, 3 в м. Буча Ірпінського району Київської області, на грунті неприязних відносин, заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_4 із використанням заздалегідь підготовленого предмету продовгуватої форми схожого на резинову палку, внаслідок чого ОСОБА_4 , у відповідності до висновку судово-медичного експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №1154/е, розпочатої 08.07.2015р та закінченої 10.07.2015, отримав закриту травму обличчя, а саме: садна правої підочної ділянки, синець правої навколоочної ділянки, перелом тіла нижньої щелепи в проекції 48 зуба, перелом вилично-орбітального комплексу справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, і які не є небезпечним для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але є такими, що спричинили тривалий розлад здоров`я. За вчинення вказаних вище дій, які не були зумовлені службовим становищем та не пов,язані з владними чи службовими повноваженнями, ОСОБА_7 обвинувачується в умисному середньої тяжкості тілесному ушкоджені, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Разом із тим, при викладені фактичних обставин прокурором зазначено в обвинувальному акті лише те, що ОСОБА_7 , який був призначений на посаду дільничного інспектора міліції Коцюбинської селищного відділення міліції Ірпінського міського відділу (з обслуговування міст Ірпінь та Буча) Головного управління МВС України в Київській області в період часу з 01 год. 04 хв. по 01 год. 54 хв. 25.05.2015р. умисно наніс ОСОБА_4 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які не є небезпечним для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але є такими, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тобто не зазначено чи перебував ОСОБА_7 в цей час при виконанні службових обов,язків.
Враховуючи викладене, суд вважає, що такий виклад фактичних обставин кримінального злочину та формулювання обвинувачення, який міститься в обвинувальному акті від 16.01.2017р. є не конкретним та суперечить одне одному, оскільки з викладеного не можливо встановити чи перебував обвинувачений ОСОБА_7 під час вчинення злочину при виконанні своїх службових обов`язків чи ні. Крім того, за даним обвинувальним актом ОСОБА_7 обвинувачується тільки у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, суб`єктом якого є будь яка особа, якій виповнилося 14 років, а не спеціальний суб`єкт - представник влади, а отже викладення стороною обвинувачення в обвинувальному акті обставин призначення ОСОБА_7 на посаду та його службових обов`язків робить не зрозумілим пред`явлене йому обвинувачення.
До того ж, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05.10.2015р., яка ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.11.2015р. залишена без змін, обвинувальний акт від 25.08.2015р. у даному кримінальному провадженні було повернуто прокурору для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до КПК України, зокрема і з підстав викладення прокурором неконкретного та суперечливого обвинувачення та фактичних обставин з мотивів викладених вище, однак при складанні нового обвинувального акту від 16.01.2017р. прокурором вказівки суду виконано не було. При цьому в судовому засіданні прокурор пояснив, що він не був ознайомлений із вказаними судовими рішеннями.
Крім того, при викладені прокурором формулювання обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України викладений висновок судово-медичної експертизи №1154/е, проведеної на досудовому слідстві.
Відповідно до ст. 84, ст. 101 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Висновок експерта є процесуальним джерелом доказів, який має докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, які не є обов`язковими для особи або органу, яка здійснює провадження.

Суд, вважає, що викладення прокурором в обвинувальному акті висновків експерта не є формулюванням обвинувачення в розумінні вимог діючого КПК України та практики Європейського суду з прав людини, яке повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення та є посиланням прокурора на зібрані під час досудового слідства доказ.
Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, суд вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, та послідовних фактичних обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленими, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта, в тому числі, додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії реєстру матеріалів досудового розслідування

Відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.
Статтею 20 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права передбачені КПК України.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що прокурором до обвинувального акту не було додано розписки про отримання обвинуваченим та захисником ОСОБА_5 обвинувального акту від 16.01.2017р.. Крім того, в судовому засіданні захисник пояснив, що він не викликався прокурором для здійснення цієї процесуальної дії та йому стало відомо про існування нового обвинувального акту лише після виклику його судом у підготовче судове засідання.
Крім того, суд вважає, що зафіксована прокурором відмова обвинуваченого ОСОБА_7 від отримання обвинувального акту 16.01.2017р. без присутності його захисника не може розглядатись як зловживання ним своїми правами та ухилення від виконання процесуальних обов,язків, оскільки підозрюваний та обвинувачений має право на захист та правову допомогу у будь-який час досудового слідства та судового розгляду.
Такі обставини, як не вручення обвинувального акту обвинуваченому та його захиснику, свідчать про порушення прав обвинуваченого ОСОБА_7 на захист при направлені прокурором обвинувального акту до суду.
Судом звертається увагу на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості вручення обвинувального акту та ознайомлення із ним, після надходження до суду обвинувального акту, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.

Крім того ,статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення описок та помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.

Вивчивши доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування, судом встановлено, що він оформлений не належним чином, оскільки він не відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України, у відповідності до якої, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

У доданому реєстрі матеріалів досудового розслідування в супереч вимогам ст.ст. 109, 110 КПК України, у розділі 2 «Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення» відсутнє таке процесуальне рішення як Обвинувальний акт. Втім по даному провадженню було складено два обвинувальних акта від 25.08.2015р. та від 16.01.2017р..

Крім того, у розділі 1 «Процесуальні дії, поведені під час досудового розслідування» у п. 32 міститься процесуальна дія Протокол за результатами оперативно-розшукового заходу «Візуальне спостереження за особою» та зазначена дата її проведення 25.05.2025р., тобто яка ще не настала.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.
Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000269 не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а тому він з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291, 293 КПК України, з урахуванням вимог, які ставляться до оформлення реєстру матеріалів досудового розслідування та інших додатків, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків, який суд визначає впродовж 7 (семи) днів з дня
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 110, 291, 293, 314, 315, 376 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Повернути прокурору Київської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000269 від 26.05.2015р. . за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України для усунення недоліків та приведення обвинувального акту та доданих до нього документів у відповідність до Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків, впродовж 7 (семи) днів з дня отримання обвинувального акту та доданих до нього документів.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений 28 березня 2017 року.
На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області на протязі семи днів з дня її проголошення..

Суддя: ОСОБА_1