АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3925/17-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/72/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Тернопільської області матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 24 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ ТРВП Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, без постійного місця проживання, раніше судимого, останній раз вироком Тернопільського міськрайонного суду від 22 червня 2009 року за ч.4 ст.187 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 16 000 грн.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 00 год 00 хв.21 травня 2017 р.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, Тернопільським районним відділенням Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 22 березня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

У клопотанні зазначено, що 21 березня 2017 року близько 21 год. ОСОБА_7 , який перебував в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон торгової марки Xiomi Redmi 3X вартістю 4000 грн., із карткою оператора стільникового звязку Київстар, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, перстень із золота 585 проби вагою 1,70 грама, вартістю 1038,41 грн., перстень із золота 585 проби вагою близько 1 грама, вартістю 610,83 грн. Та грошові кошти в сумі 500 грн., які знаходились у одній кімнаті вказаного будинку та належать ОСОБА_10 . Із викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину витік, чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 6149,24 грн.

22 березня 2017 року ОСОБА_7 затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, а 23 березня цього ж року останнього у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, неодружений, ніде не працює, не має постійного місця проживання, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину середньої тяжкості, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, а також того, що потерпілою у даному кримінальному провадженні є його знайома.

Вищевказані обставини, на думку суду, давали йому підстави вважати, що з урахуванням особи ОСОБА_7 , його поведінки та обставин вчинення злочину, існують ризики, що у випадку незастосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, зможе перешкоджати досудовому слідству, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, оскільки вважає її незаконною, необгрунтованою, та змінити обраний слідчим суддею запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобовязання.

Мотивуючи свої доводи зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнає, оскільки на наступний день після крадіжки останній добровільно погодився зустрітись із потерпілою та видав їй викрадені ним речі.

Крім того вказує, що в матеріалах кримінального провадження відомості, які б свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі буде порушувати покладені на нього процесуальні обовязки, незаконно впливати на потерпілу або вчиняти інші кримінальні правопорушення, відсутні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та думку його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника із наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення вказаної апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, в провадженні Тернопільського районного відділення Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 22 березня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

22 березня 2017 року ОСОБА_7 затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, а 23 березня цього ж року останнього у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

23 березня 2017 року слідчий СВ ТРВП Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Тернопільського районного суду із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, а тому з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні його під час досудового розслідування належить утримувати під вартою.

24 березня 2017 р. ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду вказане клопотання задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 10 прожиткових мінімумів, що становить 16 000 грн. до 21 травня 2017 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді взяття під варту, суд перевірив, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів не викликає.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та відомості про його особу а саме, що він має непогашені судимості за вчинення умисних корисливих злочинів, не одружений, не працює, без постійного місця проживання, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки та слабкі соціальні звязки.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до закону визначив підозрюваному розмір застави, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики, особу підозрюваного, те, що він неодноразово судимий, в тому числі і за злочини проти власності, так і те, що він знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке за своєю кваліфікацією є злочином середньої тяжкості, а тому вірно визначив заставу у розмірі 10 прожиткових мінімумів, що становить 16 000 грн.

Колегія суддів вважає, що, враховуючи конкретні обставини вчиненого злочину, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника щодо невинуватості свого підзахисного ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також щодо відсутності в матеріалах даного кримінального провадження відомостей, які б вказували на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, обґрунтовані виключно поясненнями підозрюваного та спростовуються вищенаведеними доводами.

За таких обставин ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та обрання підозрюваному ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, а саме особистого зобовязання, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів Апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 24 березня 2017 року, - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2