печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої, незаміжньої,

В С Т А Н О В И В:
слідчий слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом слідчим відділом Печерського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування по виділеним матеріалам кримінального провадження № 0001281 від 21.03.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Досудовим розслідуванням по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 303 КК України, а саме: сутенерство, тобто забезпечення заняттям проституцією декількох осіб, за попередньою змовою групою осіб. Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0002628.

18.08.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

19.08.2015 року підозрювану ОСОБА_4 було оголошено у розшук із зупиненням досудового розслідування, отримано ухвалу слідчого судді про надання дозволу на її затримання з метою приводу у судове засідання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою термін дії якої на даний час закінчився.

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_7 матеріали кримінального провадження № 0002628 від 13.05.2014 року відносно ОСОБА_4 виділено у окреме кримінальне провадження, із присвоєнням № 0001281.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: протоколами допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколами обшуку від 08.08.2015, згідно яких за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , було вилучено предмети, які використовуються для надання послуг сексуального характеру, грошові кошти, протоколами проведення негласних слідчих розшукових дій, рапортами працівників міліції.

Обґрунтовуючи подане клопотання сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та враховуючи попередню процесуальну поведінку ОСОБА_4 під час досудового розслідування, існують підстави вважати, що підозрювана перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового слідства, знищити чи спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, вказаним у клопотанні та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Підозрювана ОСОБА_4 заперечувала проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Під час обрання запобіжного заходу просила врахувати, що згідно відповіді на адвокатський запит її захисника остання у розшуку не перебувала, номер телефону та адресу проживання не змінювала, жодних дій з метою переховування не вчиняла, має на утриманні літніх батьків, яким надає фізичну та матеріальну допомогу. Просила застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 заперечував проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної. Зауважив, що стороною обвинувачення в належний спосіб не доведено наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної. Просив обрати запобіжний захід щодо підозрюваної, який не пов`язаний з утриманням під вартою, при обранні якого врахувати, що підозрювана має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні батьків похилого віку, а зважаючи на скрутне матеріальне становище, не здатна внести заставу, за умови її застосування, навіть у мінімальному розмірі, у зв`язку з чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує клопотання, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 є підозрюваною у виділеному з кримінального провадження № 0002686 від 13.05.2014 кримінальному провадженні № 0001281 від 21.03.2017 року.

18.08.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 303 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй злочину за викладених у клопотанні обставин.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя вважає жодним чином необґрунтованими та недоведеними доводи слідчого та прокурора, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вищевказаному ризику, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах дані про такі обставини відсутні.

Слідчим не обґрунтовано та не доведено, що слідчі дії, які вчиняються та необхідно вчинити в подальшому, не можливо вчинити без тримання підозрюваної під вартою, сама по собі необхідність вчинення ряду слідчих дій не виправдовує тримання особи під вартою.

Відтак, клопотання задоволенню не підлягає.

Оскільки, протягом розгляду доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків як то: переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, як спосіб уникнення кримінальної відповідальності; знищити сховати чи спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або вчинити інше кримінальне правопорушення, вважаю наявними всі підстави для застосування відповідно до ч.4 ст.194 КПК України до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, слідчий суддя у відповідності до ч.1 ст.178 КПК України враховує тяжкість покарання за ч. 2 ст. 303 КК України, вік та стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_4 , міцність соціальних зв`язків - має постійне місце проживання в м. Києві, сімейний стан підозрюваної - незаміжня, матеріальний стан підозрюваної офіційне не працевлаштована, має на утриманні батьків похилого віку, процесуальну поведінку підозрюваної, яка жодним чином не перешкоджала здійсненню досудового розслідування.

Враховуючи вищевказані обставини, вважаю за належне застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді, який зможе запобігти заявленим у кримінальному провадженні ризикам, а саме домашній арешт.

Зважаючи на вищевказані обставини, вирішуючи питання про вид зазначеного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає, що підозрюваній слід заборонити залишати житло: АДРЕСА_2 , у певний період доби, а саме: з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. ранку наступної доби,.

При цьому слідчий суддя виходять з положень ч.3 ст.176 КПК України, відповідно до яких домашній арешт є більш м`яким запобіжним заходом в порівнянні з триманням під вартою.

Крім цього, застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрювану обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Київ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 199, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
клопотання слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої, незаміжньої, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у певний період доби, а саме: з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. ранку наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Київ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ст.. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування до 14 травня 2017 року.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

В частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1