АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/300/17 Справа № 191/3730/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001101 від 30 червня 2016 року, за апеляційною скаргою прокурора Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Дружківка Константинівського району Донецької області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25 травня 2007 року ОВД на ст. Синельникове-1 Придніпровського УВДТ за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією належного майна. 03 червня 2010 звільнився з Синельниківської ВК №94 Дніпропетровської області на підставі ст.81 КК України за постановою Синельниківського міськрайо иного суду від 27 травня 2010 умовно-достроково з не відбутою частиною покарання 1 рік 6 місяців 7 днів;

- 03 липня 2015 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2015 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Також, стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за експертизу №1/8.6/1704 від 05 липня 2016 року у розмірі 1100 грн. 50 коп.
Згідно вироку, на весні 2016 року, ОСОБА_7 перебував за місцем свого проживання на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де побачив сходи рослин коноплі (канабіс), які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей. У цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне вирощування конопель для подальшого особистого вживання. У період з весни 2016 року до 29 червня 2016 року ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне вирощування конопель, став доглядати за сходами рослин роду коноплі, тобто прополювати та поливати їх, тим самим незаконно вирощувати. В подальшому, 29 червня 2016 року в період часу з 18-20 годин до 18-55 годин працівниками поліції було проведено огляд території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено рослини у кількості 19 штук, які згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №1/8.6/1704 від 05 липня 2016 року є рослинами коноплі (канабіс), що віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей, які ОСОБА_7 незаконно вирощував для подальшого особистого вживання.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року, скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 310 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.07.2015 року і остаточно призначити покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки при вирішенні питання щодо обрання виду та міри покарання суд першої інстанції не в достатній мірі об`єктивно підійшов до оцінки обставин кримінального провадження та поведінки обвинуваченого після вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, вину у вчиненні якого не визнав, не розкаявся, характеризується з негативного боку, суспільно корисною працею не займається, раніше неодноразово судимий за умисні злочини, в тому числі у сфері обігу наркотичних засобів,психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, злочин вчинив в період іспитового строку, а отже на шлях виправлення не став та не намагався виправитись.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просив апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, задовольнити в повному обсязі, доводи обвинуваченого який просив відмовити у задоволені апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, прокурор не оспорює.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання, суд у повній мірі дотримався вимог зазначеного закону.

Норми Особливої частини КК України мають базуватися на нормах Загальної частини КК України. Це спеціально зазначено законодавцем у ст. 65 КК України, якою встановлено загальні засади призначення покарання.

Згідно до ч.1 цієї статті суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті( санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, і враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, але й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Дотримуючись наведених вимог, суд першої інстанції, обираючи обвинуваченому, покарання в межах санкції ч.2 ст. 310 КК України, врахував ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі за вчинення умисних злочинів, вчинив злочин під час іспитового строку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, та обвинувачений не зробив для себе висновків та знову скоїв тяжкий злочин, що вказує на його суспільну небезпеку.

Наведене свідчить, що судом було призначено справедливе покарання, тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора та від 2 листопад 2004 року № 15-рп/2004 у справі про призначення судом більш м`якого покарання. Так, у Рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.»
Порушення судом кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування вироку суду, колегія суддів не встановила.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року залишити без задоволення.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 310 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді
Апеляційного суду :
------------------- -------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4