Справа № 713/393/17
Провадження №1-кс/713/30/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.03.2017 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця клопотання слідчого Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою середньою спеціальною, не одруженого, не працюючого, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.383 ч.2 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Слідчий Вижницького ВП ОСОБА_4 звернулася в суд з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У клопотанні вказувала, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05.11.2016 року, о 08.47 год. біля магазину «Автосвіт» по вул. Центральній, 36 «Б» в смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в ході якого останній наніс ОСОБА_5 два удари долонею правої та лівої руки в ділянку обличчя, після чого пішов з місця події.

Того ж дня, біля 18.30 год., ОСОБА_5 бажаючи помститися ОСОБА_7 за нанесені останнім побої, вирішив оговорити його у вчиненні тяжкого злочину. Реалізуючи свій знаходячись в смт. Берегомет Вижницького району зателефонував на лінію «102» та розуміючи неправдивий характер вказаного повідомлення, і бажаючи, щоб воно стало предметом розгляду органу досудового розслідування, повідомив чергову частину ГУНП в Чернівецькій області про відкрите викрадення у нього, із застосуванням фізичного насильства, грошових коштів в сумі 1500,00 грн., тобто про вчинення відносно нього ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В подальшому, 05.11.2016 року, о 19.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись у пункті інспектора поліції Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області по вул. Центральній в смт. Берегомет Вижницького району, повідомив членів слідчо-оперативної групи Вижницького ВП, що хоче написати заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

Далі, ОСОБА_5 , будучи ознайомлений слідчим із положенням ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, продовжуючи свої неправомірні дії спрямовані на завідомо неправдиве повідомлення про злочин повідомив, що 05.11.2016 року біля 08.00 год. в смт. Берегомет по вул. Центральній, біля магазину «Центральний» ОСОБА_8 побив його та викрав грошові і кошти в сумі 1500,00 грн.. Ввказані відомості слідчим СВ Вижницького ВП зі слів заявника ОСОБА_5 були внесені до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.11.2016 року, із яким ОСОБА_5 був належним чином ознайомлений та підтвердив достовірність внесених відомостей до зазначеного протоколу і про відповідальність, яка настає за завідомо неправдиве повідомлення про злочин своїми підписами.

В ході проведеної перевірки до внесення відомостей до ЄРДР було встановлено, що ОСОБА_7 , 05.11.2016 року під час раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_5 наніс йому два удари, однак грошових коштів не викрадав, а ОСОБА_5 у свою чергу звернувся із заявою до правоохоронного органу із завідомо неправдивим повідомленням про вчинення тяжкого злочину.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.383 КК України - завідомо неправдиве повідомлення про вчинення тяжкого злочину.

20.01.2017 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України. У зв`язку із тим, що по місцю проживання ОСОБА_5 відсутній та місце його перебування невідоме повідомлення про підозру 20.01.2017 року було вручено під розпис його рідній сестрі ОСОБА_9 ..

Стверджувала, що у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , що підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

23.12.2016 року по кримінальному провадженню №0000113 від 23.02.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч. 2 КК України ухвалою Вижницького районного суду ОСОБА_5 було оголошено у розшук, як обвинуваченого, який ухилився від суду.

Вважала, що вчинення підозрюваним ОСОБА_5 середньої тяжкості кримінального правопорушення дають всі підстави вважати, що останній в подальшому буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду і незаконно впливати на свідків та інших осіб, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підозрюваний ОСОБА_5 ухиляється від явки до СВ Вижницького ВП, що перешкоджає проведенню з ним слідчих дій і прийняття законного рішення по даному кримінальному провадженню, про що свідчать матеріали даного кримінального провадження.

24.01.2017 року винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_5

24.01.2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000 595 від 06.11.2017 року зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України, у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органу досудового розслідування.

На підставі ухвали слідчого судді Вижницького районного суду від 26.01.2017 року отримано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

07.03.2017 року о 12:00 год. підозрюваного ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді з метою доставки його в суд під вартою для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

07.03.2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000 595 відновлено, у зв`язку з встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 ..

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших учасників кримінального провадження та вчинити інше кримінальне правопорушення. Обставинами, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність зазначених ризиків є те, що кримінальне правопорушення, яке вчинене підозрюваним, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 2 до 5 років; підозрюваний є особою, яка знаходилась у державному розшуку у зв`язку із ухиленням від органу досудового розслідування, покинула місце свого проживання у зв`язку з небажанням бути підданим кримінальному покаранню, що змусило в незнайомій місцевості самостійно шукати джерело доходів, які в свою чергу можливо мали нелегальний характер у зв`язку із тим, що особа знаходилась у державному розшуку, а офіційне працевлаштування могло призвести до її викриття.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, неможливо, оскільки особа своєю поведінкою перешкоджає повному, швидкому та неупередженому досудовому розслідуванню, а беручи до уваги характер вчиненого злочину, підозрюваний є суспільно небезпечною особою.

Просила застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 факт вчинення правопорушення заперечував, підтвердив, що перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння телефонував на номер 102, оскільки вважав, що ОСОБА_7 , після нанесення йому ударів, заволодів його грошима у сумі 1500,00 грн., але потім написав заяву про те, що зазначена інформація не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_7 ніяких грошей у нього не викрадав. Просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Погодився на особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію ОСОБА_5 та просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого з підстав не внесення до ЄРДР інформації про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.186 КК України.

Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор та слідчий обґрунтовують свої доводи, оглянувши матеріали кримінального №0000595 від 06.11.2017 року, суд дійшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

У ході розгляду клопотання досліджено копії матеріалів, якими слідчий та прокурор відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.184 КПК України обґрунтовують доводи клопотання, а саме:

копію витягу з кримінального провадження №0000595, з якого вбачається, що 06.11.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено запис по заяві ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.383 КК України, а саме про те, що 05.11.2016 року, ОСОБА_5 , повідомив на оператор «102» про те, що 05.11.2016 року ОСОБА_7 побив його та відкрито заволодів його грошовими коштами в сумі 1500,00 грн., в подальшому ОСОБА_5 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, написав заяву за вищевказаною подією, однак інформація в частині заволодіння його грошовими коштами не відповідає дійсності та є неправдивою;

копію доручення про проведення досудового розслідування від 07.03.2017 року, згідно якого провести досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 06.11.2016 року до ЄРДР за №0000595, доручено слідчому ОСОБА_4 ;

копію повідомлення про початок досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 06.11.2016 року до ЄРДР за №0000595, складеного слідчим ОСОБА_10 06.11.2016 року;

копію постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні за №0000595 від 06.11.2016 року у складі прокурорів Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_11 ;

копію протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 05.11.2016 року, згідно якого слідчий ОСОБА_10 прийняла усну заяву від ОСОБА_5 про те, що 05.11.2016 року, біля 08.00 год., в смт. Берегомет по вул. Центральній біля магазину «Центральний» ОСОБА_12 побив його та викрав грошові кошти у сумі 1500,00 грн.;

копію протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 06.11.2016 року, який підтвердив, що 05.11.2016 року біля 08.30 год. в смт. Берегомет по вул. Центральній навпроти магазину «Центральний» між ним та ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник конфлікт, в ході якого він наніс ОСОБА_5 один удар рукою в область обличчя, після чого поїхав додому, грошей у Хіміча не брав і не бачив;

копію протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 10.11.2016 року, який підтвердив покази свідка ОСОБА_7 ;

копію постанови про прилучення речових доказів від 11.11.2016 року, згідно якої до кримінального провадження прилучено оглянутий 11.11.2016 року відеозапис записаний на DVD-диск, добровільно наданий ПП ОСОБА_14 ;

копії характеризуючих матеріалів на ОСОБА_5 , з яких вбачається, що ОСОБА_5 є жителем АДРЕСА_1 , у склад його сім`ї входять: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мати, ОСОБА_16 , 1937 року народження (інвалід І групи) батько; по місцю проживання характеризується негативно; ОСОБА_5 неодноразово судимий, останній раз - 09.02.2016 року вироком Апеляційного суду Чернівецької області за ст.ст.186 ч.3, 71 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням штрафу у сумі 850,00 грн. На підставі ст.ст.75,76, КК України звільнено від відбування покарання строком 2 роки. На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання призначене за вироком Вижницького районного суду від 05.01.2015 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян виконувати самостійно, - тобто вчинив злочин під час іспитового строку; на розгляді у Вижницькому районному суді Чернівецької області (справа №713/842/16-к) перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000113 від 23.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;

копію протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 07.03.2017 року, з якого вбачається, що він підтвердив, що він написав заяву про вчинення кримінального правопорушення з приводу викрадення у нього грошей ОСОБА_7 . Також він був попереджений про настання кримінальної відповідальності за неправдиве повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Заяву на ОСОБА_7 написав через те, що з ним перебуває у неприязних відносинах. Свою вину визнає у повній мірі, щиро кається, просить суворо не карати.

20.01.2017 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.383 ч.2 КК України, яке у порядку ст.ст.111, 135, 278 КПК України вручене його сестрі ОСОБА_17 20.01.2017 року, що підтверджується її підписом на ньому, а отже ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

23.12.2016 року ОСОБА_5 оголошений у розшук по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000113 від 23.02.2016 року, яке перебуває на розгляді у Вижницькому районному суді Чернівецької області (справа №713/842/16-к), а 24.01.2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000595 від 06.11.2017 року зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України, у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органу досудового розслідування.

Вказані обставини встановлені ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 26.01.2017 року, якою надано дозвіл слідчому Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000595 від 06.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.383 ч.2 КК України. Строк дії ухвали шість місяців з дати постановлення ухвали. (Під час розгляду клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матеріали кримінального провадження для огляду у судовому засіданні ні прокурором ні слідчим не надавалися).

07.03.2017 року о 12:00 год. підозрюваного ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді з метою доставки його в суд під вартою для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

07.03.2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000 595 відновлено.

Копію клопотання з додатками підозрюваний ОСОБА_5 отримав 07.03.2017 року о 12.30 год.

Судом оглянуто надані слідчим матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000595 від 06.11.2016 року, з яких встановлено, що:

05.11.2016 року за №3380 в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події зареєстровано рапорт старшого інспектора-чергового Вижницького ВП ОСОБА_18 від 05.11.2016 року, з якого вбачається, що 05.11.2016 року, о 18.30 год. в чергову частину Вижницького ВП надійшло повідомлення по телефону 102 від Галунка заява ОСОБА_5 , про те, що 05.11.2016 року, біля 07.00 год., ОСОБА_7 , 19 року народження, житель АДРЕСА_2 відкрито заволодів його грошима в сумі 1500,00 грн.

05.11.2016 року інспектору Вижницького ВП ОСОБА_19 надав пояснення ОСОБА_5 про те, що 05.11.2016 року, біля 07.00 год. йому наніс один удар рукою ОСОБА_7 від якого він упав, а потім ОСОБА_7 з лівої кишені його куртки забрав у нього 1500,00 грн.;

05.11.2016 року інспектору Вижницького ВП ОСОБА_19 надав пояснення ОСОБА_7 про те, що він 05.11.2016 року біля 08.30 год. дійсно наніс ОСОБА_5 один удар рукою в обличчя, ніяких грошей у ОСОБА_5 не бачив і не брав;

06.11.2016 року слідчому ОСОБА_10 надав пояснення ОСОБА_5 про те, що його повідомлення оператору 102 від 05.11.2016 року не зовсім відповідає дійсності, - той факт, що ОСОБА_7 викрав у нього 1500,00 грн. є неправдивим та ним видуманим, оскільки він на той час перебував у стані алкогольного сп`яніння і скоріше за все власні кошти або загубив, або разом з друзями витратив на спиртне. З приводу тілесних ушкоджень претензій до ОСОБА_7 не має;

06.11.2016 року ОСОБА_5 написав заяву слідчому ОСОБА_10 про те, що 05.11.2016 року він дав повідомлення оператору 102 про те, що ОСОБА_7 побив його і викрав у нього 1500,00 грн., яке частково не відповідає дійсності. Ніяких грошей ОСОБА_7 у нього не викрадав, а він повідомив дану інформацію, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння і не зовсім адекватно сприймав дійсність.

Також судом враховано, що ОСОБА_5 на Д-обліку у лікаря-психіатра КУ «Вижницька ЦРЛ» не перебуває, у лікаря-нарколога КУ «Вижницька ЦРЛ» зареєстрований на Д-обліку з 2009 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів та алкоголю. Синдром залежності.

Частина 2 ст.383 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк від 2 до 5 років або позбавленням волі на той самий строк за завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу досудового розслідування про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням особи в тяжкому чи особливо тяжкому злочині або із штучним створенням доказів обвинувачення, а також вчинені з корисливих мотивів.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.383 КК України є злочином середньої тяжкості.

Як зазначено у ст.186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини. Зокрема, варто звернути увагу на п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Додані до клопотання матеріали, якими слідчий та прокурор відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.184 КПК України обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000595 від 06.11.2016 року, не містять доказів внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 від 05.11.2016 року про кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким чи особливо тяжким злочином.

Оголошена ОСОБА_5 підозра не відповідає відомостям про кримінальне правопорушення, внесеним до ЄРДР за №0000595 від 06.11.2016 року, які в свою чергу не відповідають диспозиції ч.2 ст.383 КК України.

У зв`язку з встановленими обставинами у слідчого судді відсутні достатні правові підстави вважати обґрунтованою підозру, яка була оголошена ОСОБА_5 за ст.383 ч.2 КК України.

Таким чином суд вважає, що прокурором не доведено обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, зокрема що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості (ст.383 ч.2 КК України).

Без обґрунтованої підозри наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладені обставини, керуючись вимогами ст.194 ч.2 КПК України, суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим відмовляє у задоволені клопотання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.132, 177, 178, 183, 184, 186, 192-194, 196, 309, 395 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1