печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника начальника відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодністровська Чернівецької обл., українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, тобто до 12.10.2017року.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 17.02.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється в перевищенні влади за попередньою змовою групою осіб, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, та супроводжувалися насильством, погрозою застосування насильства, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, що спричинили тяжкі наслідки, складанні завідомо неправдивого офіційного документу шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей, тобто вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України.

Письмове повідомлення про підозру в день його складення ОСОБА_5 вручене не було у зв`язку із неможливістю такого вручення, оскільки місцезнаходження останнього невідоме, а тому 17.02.2016року вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень шляхом надіслання його поштою.

17.07.2017року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого в ОВС ГПУ задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 15.07.2017року по 13.08.2017року.

Також в клопотанні зазначається про обґрунтованість підозри висунутої ОСОБА_5 та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих, а також на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні колишніх його колег з ПМОП «Беркут», та інших осіб, з метою зміни ними показань, як в ході досудового розслідування так і судового розгляду даного кримінального провадження та те, що заявлені ризики наявні, обґрунтовані та на даний час не зменшилися.

Постановою заступника Генерального прокурора України строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 13.11. 2017 року.

Завершити досудове розслідування у термін дії ухвали Печерського районного суду м. Києва, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою не вбачається можливим у зв`язку з винятковою складністю провадження та необхідністю виконання великого комплексу слідчих та інших процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу. З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_5 , а також результати вивчення особи підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність продовження строку обраного підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки уникнути вищевказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з викладених в ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання та просила обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, посилаючись на необґрунтованість висунутої останньому підозри, відсутність та недоведеність ризиків зазначених у клопотанні та враховуючи дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, родину та те, що він не скривався від досудового розслідування, а розшук його оголошений формально та не обґрунтовано.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника зазначивши, що наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду не мав та не має.

Вивчивши в нарадчій кімнаті клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора в обґрунтування доводів клопотання, думку захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що управлінням спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України розслідується кримінальне провадження №0003905 від 14.12.2016року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.3 ст.365, ч.1 ст.366, ч.2 ст.384 КК України.

17.02.2016 року повідомлено ОСОБА_5 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України.

Письмове повідомлення про підозру в день його складення ОСОБА_5 вручене не було у зв`язку із неможливістю такого вручення, оскільки місцезнаходження останнього невідоме, а тому 17.02.2016 року вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень шляхом надіслання його поштою.

15.07.2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, шляхом її вручення.

17.07.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 15.07.2017року по 13.08.2017року.

Постановою заступника Генерального прокурора України строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 13.11. 2017 року.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Окрім того, з матеріалів клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування, складання обвинувального акту та передачі його до суду необхідно провести низку процесуальних та слідчих дій, перелік яких наведено в клопотанні органу досудового розслідування, у зв`язку з чим строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 12 місяців.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Натомість, згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином. Проте, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтверджені належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні також тяжкого злочину, він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має родину та міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, враховуючи його молодий вік - все викладене вище в сукупності спростовує твердження органу досудового розслідування про те, що він може ухилятися від слідства та суду.

Також слідчим суддею не приймаються до уваги посилання сторони обвинувачення про розшук ОСОБА_5 , оскільки, як вбачається з матеріалів клопотання підозра була складена 17.02.2016 року та вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень шляхом надіслання його поштою, однак отримана, як підозрюваним так і членами його родини, не була та повернута органу досудового розслідування. В той же день, 17.02.2016 року органом досудового розслідування винесена постанова про оголошення в розшук ОСОБА_5 . Разом з тим, з наданих стороною захисту матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 05.02.2016 року допитувався органом досудового розслідування в якості свідка, після звільнення зі служби, повернувся до свого місця проживання та з 23.12.2016 року по 11.05.2017 року працював в ТОВ «БК «АТТІС-УКРАЇНА», уклав 17.02.2017 року Договір та користувався інтернетом, пересувався по території України, а тому вважати, що розшук підозрюваного обумовлений його ухиленням від органу досудового розслідування не підтверджений об`єктивними даними.

Враховуючи характер висунутої підозри, позитивні дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а також відсутність даних про наявність з його сторони спроб ухилитися від органу досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою в якості запобіжного заходу не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє в його задоволенні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, відмовляючи в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя має право згідно ч. 4 ст. 194 КПК України застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід.

Оцінивши в сукупності всі наведені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_5 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Окрім того слідчий суддя враховує те, що стороною захисту не зазначено будь яких обставин, які б виключали можливість застосування до ОСОБА_5 цілодобового домашнього арешту.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, та покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Частиною 5 ст. 202 КПК України передбачено, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали про відмову в продовженні строку тримання під вартою, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, підозрюваний підлягає негайному звільненню із під-варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Оскільки, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.07.2017 року передбачає тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою до 13.08.2017 року до 10.00год., запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, підлягає застосуванню після закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, після чого ОСОБА_5 підлягає звільненню із під варти негайно.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177-179, 181, 193, 194, 196, 205, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 12.10.2017 року включно, зобов`язавши ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Новодністровська Чернівецької обл., без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 12.10.2017 року включно.

Ухвала щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає застосуванню після закінчення строку дії попередньої ухвали від 17.07.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка діє до 13.08.2017 року 10.00 год., після чого ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти негайно.

Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання уповноваженому Управлінню Національної поліції України за місцем проживання підозрюваного - Чернівецька обл., м. Новодністровськ.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1