Справа № 474/633/7
Провадження № 1-кп/474/78/17
ВИРОК
Іменем України
28.08.17 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про примирення в рамках кримінального провадження № 0000291 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Познянка Любашівського району Одеської області, громадянки України, освіта 8 класів, непрацюючої, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

встановив:
22.08.2017р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та угода про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 .

Згідно обвинувального акту 02 серпня 2017 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 з ОСОБА_5 знаходились за місцем проживання останньої, яке розташоване по АДРЕСА_1 . Під час вказаного у ОСОБА_5 виник умисел направлений на незаконне заволодіння майном, що належить ОСОБА_4 , а саме ноутбуком марки Lenovo G 585, чорного кольору з зарядним пристроєм вартістю 3 150 грн. та комп`ютерною мишкою A4ТЕСН вартістю 63 грн., які знаходились на задньому сидінні автомобіля марки ВАЗ 2109. Далі ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння майном ОСОБА_7 , відчинила задні двері автомобіля та відкрито, ігноруючи волю потерпілого, з сидіння, взяла ноутбук марки Lenovo G 585, чорного кольору з зарядним пристроєм та комп`ютерну мишку A4ТЕСН, з якими направилась до приміщення житлового будинку, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд. Своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_5 завдала ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 3 213 грн.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Досудовим розслідуванням встановлено обставину, яка в силу приписів ст. 66 КК України пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, які в силу приписів ст. 67 КК України обтяжують покарання - відсутні.

16.08.2017р. ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

19.08.2017р. потерпілий ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000291 від 08.08.2017р., з одного боку та підозрюваною у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, відповідно до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали угоду про примирення наступного змісту.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Познянка, Любашівського району Одеської області, громадянки України, освіта 8 класів, непрацюючої, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, старшим слідчим СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 серпня 2017 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 з ОСОБА_5 знаходились за місцем проживання останньої, яке розташоване по АДРЕСА_1 . Під час вказаного у ОСОБА_5 виник умисел направлений на незаконне заволодіння майном, що належить ОСОБА_4 , а саме ноутбуком марки Lenovo G 585, чорного кольору з зарядним пристроєм вартістю 3 150 грн. та комп`ютерною мишкою A4ТЕСН вартістю 63 грн., які знаходились на задньому сидінні автомобіля марки ВАЗ 2109. Далі ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння майном ОСОБА_7 , відчинила задні двері автомобіля та відкрито, ігноруючи волю потерпілого, з сидіння, взяла ноутбук марки Lenovo G 585, чорного кольору з зарядним пристроєм та комп`ютерну мишку A4ТЕСН, з якими направилась до приміщення житлового будинку, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд. Своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_5 завдала ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 3 213 грн.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обставинами, які пом`якшують покарання підозрюваної ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання підозрюваної ОСОБА_5 відповідно ст. 67 КК України: невстановлені.

Підозрювана повністю визнала свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Сторони угоди вважають за необхідне призначити підозрюваній ОСОБА_5 покарання, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Із запропонованим видом та мірою покарання згодні.

Підозрювана ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди для сторін є:

а) для підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, підозрюваній роз`яснені і є зрозумілими.

б) для підозрюваного - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів підозрюваній роз`яснено і є зрозумілими.

в) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положенням статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимоги про відшкодування шкоди.

Підозрювана розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду.
Підозрювана розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

Угода складена 19.08.2017р. в 3-х екземплярах та підписана підозрюваною ОСОБА_5 , потерпілим ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, зазначивши, що їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом. ОСОБА_5 повідомила про добровільність своєї позиції. Також зазначила, що вона працює не офіційно та отримує дохід від 1 500 грн. до 2 500 грн., а тому в неї є змога сплати суму штрафу визначену в угоді про примирення. Просила затвердити угоди про примирення.

Захисник ОСОБА_6 підтвердив добровільність укладення угоди про примирення та просив затвердити останню.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив добровільність укладання угоди про примирення та те, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України. Також зазначив, що у нього відсутні претензії до ОСОБА_5 . Просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор просив затвердити угоду та винести вирок на підставі угоди про примирення, а також вирішити долю речових доказів.

Розглянувши питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.

Статтею 471 КПК України визначено, що в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Зміст угоди про примирення, укладеної 19.08.2017р. між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

В судовому засіданні, на підставі наданих прокурором матеріалів кримінального провадження, достовірно встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення. Умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням, яке відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 468 та ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є:

для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 19.08.2017р. про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_5 , та призначення останній узгодженого сторонами покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка є особою раніше не судимою, позитивно характеризується за місцем проживання, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

На підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази по справі - ноутбук моделі Lenovo G 585, серійний номер: s/n НОМЕР_1 , чорного кольору з комплектуючими до нього: комп`ютерною мишкою A4ТЕСН та зарядним пристроєм, які знаходяться на відповідальному зберіганні потерпілого ОСОБА_4 , підлягають залишенню останньому як законному власнику.

Керуючись ст. 100, п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373 ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

засудив:
Затвердити угоду про примирення від 19 серпня 2017 року укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000291 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і призначити покарання у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази по справі - ноутбук моделі Lenovo G 585, серійний номер: s/n НОМЕР_1 , чорного кольору з комплектуючими до нього: комп`ютерною мишкою A4ТЕСН та зарядним пристроєм, які знаходяться на відповідальному зберіганні потерпілого ОСОБА_4 , залишити останньому як законному власнику.

Згідно ч. 3 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1