Справа №1-02-80/10 16.09.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-537/10 Головуючий суду 1 інстанції:
Категорія ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_1
Доповідач: Войтовський С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області

у складі: головуючого Губи О.О.

суддів Івченко ОМ., Войтовського С.А.

за участю прокурора Данчука В.М.

засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

16 вересня 2010 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3, в їх інтересах захисника ОСОБА_4 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 червня 2010 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Тишківка Гайсинського району Вінницької області, українка, громадянка України, раніше не судима,

- засуджена за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого поглинання більш суворим остаточно ОСОБА_2 призначено до відбування 8 років позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Миколаєва, українка, громадянка України, раніше не судима,

- засуджена за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_3 до відбування 8 років позбавлення волі.

Цим же вироком засуджений

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, українець, громадянин України, раніше судимий: 1) 28.12.2004 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі умовно, з іспитовим строком 2 роки. Згідно постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.11.2005 року направлений для відбування призначеного покарання до місць позбавлення волі; 2) 16.01.2006 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 190, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 16.09.2009 року за відбуттям строку покарання,

- за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України він зобовязаний періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок суду відносно ОСОБА_5 не оскаржується.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 по 4004 грн. 65 коп. матеріальної шкоди та по 25000 грн. моральної шкоди, а також на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області за проведення експертизи по 152 грн. 14 коп. з кожної.

Згідно вироку ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 визнані винними у скоєнні злочинів при наступних обставинах.

10.12.2009 року о 18 годині ОСОБА_2А, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, знаходячись в стані алкогольного спяніння, прийшли до магазину ПП «Стройнова», розташованого в с. Сливине по вул. Центральній 36-а, де в процесі вживання спиртних напоїв, безпричинно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства вступили в конфлікт з потерпілими ОСОБА_7 і ОСОБА_8 В процесі сварки ОСОБА_5 схопив ОСОБА_7 за рукав куртки та почав висловлюватись на його адресу нецензурними словами. Не бажаючи в подальшому розвитку конфлікту, потерпілий ОСОБА_7 попросив ОСОБА_3 припинити сварку та сів до свого столика. В цей час остання схватила стілець та вдарила ОСОБА_7 по лівому плечу. Після цього ОСОБА_3 намагалась ударити потерпілого пляшкою по голові, але він відштовхнув її від себе. В свою чергу ОСОБА_2 також схопила зі столу пляшку та разом з ОСОБА_5 намагались побити потерпілого ОСОБА_7, але той, уникаючи бійки, перейшов до продуктового відділу магазину. В цей час ОСОБА_9 намагався ударити ОСОБА_7 кулаком, однак потерпілий присів і удар прийшовся в скло дверей, яке розбилось, а ОСОБА_5 пошкодив руку. ОСОБА_3, не дивлячись на те, що потерпілий ОСОБА_7 допомагав ОСОБА_5 зупинити кров на руці, намагалась вдарити його пляшкою. Тим часом, ОСОБА_2 схопила за волосся ОСОБА_8 та почала тягати її, намагаючись вдарити коліном в обличчя та нігтями роздерла шкіру на обличчі. Захистив її ОСОБА_10, який в цей час зайшов до приміщення магазину.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 безпричинно почали висловлюватись нецензурною лайкою на адресу потерпілого ОСОБА_11, який в цей час також зайшов до приміщення магазину. Коли ОСОБА_11 вийшов з приміщення, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 пішли за ним. Біля зупинки маршрутного таксі ОСОБА_2 пляшкою нанесла ОСОБА_11 удар по голові ззаду, а коли він відштовхнув її від себе, ОСОБА_3 нанесла не менше трьох ударів потерпілому по голові ніжкою від пластикового столу. В результаті вказаних протиправних дій, потерпілий ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень помер того ж дня.

Згідно висновків судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_11 настала від закритої черепно-мозкової травми в виді ран, ізольованих крововиливів в мякі покрови голови, субархноїдальних крововиливів, які ускладнились набряком головного мозку та набряком легенів.

В апеляції та доповненнях засуджена ОСОБА_3 посилається на те, що висновки суду щодо її винуватості не відповідають фактичним обставинам справи і за змістом ставить питання про скасування вироку. Зазначає, що в магазині вони в стані алкогольного спяніння не знаходились, громадський порядок не порушували та не висловлювались нецензурною лайкою на адресу подружжя ОСОБА_8. Вважає, що конфлікт виник з вини останніх, які з них глузували, а тому вона ніжкою від столу вдарила ОСОБА_7 по плечу. Потім ОСОБА_7 намагався її вдарити, але брат-Великород ОСОБА_9 її захистив і між ними почалася бійка, в якій ОСОБА_9 пошкодив собі руку. Також вказує на те, що потерпілий ОСОБА_11 зайшов в магазин в нетверезому стані та першим розпочав сварку і бійку зі ОСОБА_2, яка захищаючись, нанесла йому удар пляшкою по голові. Оскільки ОСОБА_11 на вулиці продовжував бити ОСОБА_2, то вона (ОСОБА_3А.) забігла в магазин взяла ніжку від столу і двічі вдарила його по плечам. Коли хотіла нанести ще удар, то її зупинила дружина ОСОБА_11. Стверджує, що ОСОБА_11 пішов з магазину без тілесних ушкоджень зі своєю дружиною. При цьому, засуджена ОСОБА_3 в доповненнях до апеляції просить вирок змінити і помякшити призначене покарання.

В апеляції та доповненнях засуджена ОСОБА_2 посилається на ті ж самі обставини стосовно сварки з подружжям ОСОБА_7, а також бійки з потерпілим ОСОБА_11 При цьому, вказує, що судом при призначенні покарання не враховані помякшуючі обставини, зокрема, визнання нею своєї вини, щире каяття, позитивні характеристики, сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні неповнолітньої дитини. Засуджена просить вирок змінити і помякшити призначене покарання.

В апеляції захисник ОСОБА_4 в інтересах засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_3, не оскаржуючи доведеність вини та кваліфікацію дій за ч. 2 ст. 296 КК України стверджує, що їх вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не доведена. Посилається, що органами досудового слідства і судом не встановлено від якого саме удару настала смерть потерпілого ОСОБА_11 Зазначає, що у потерпілого були й інші тілесні ушкодження синці на тулубі і кінцівках, а тому це є свідченням того, що ОСОБА_11 міг отримати тілесні ушкодження в іншому місці. За змістом апеляції захисник просить вирок змінити, визнати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 невинними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та в цій частині справу закрити за недоведеністю їх вини.

Заслухавши доповідь судді; пояснення засудженої ОСОБА_2, яка просила скасувати вирок в частині її засудження за ст.121 ч.2 КК України, вважаючи себе невинною і звільнити від відбування покарання за ст.296 ч.2 КК України; пояснення засудженої ОСОБА_3, яка теж просила скасувати вирок в частині її засудження за ст.121 ч.2 КК України, вважаючи себе невинною і помякшити покарання за ст.296 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України; захисника ОСОБА_4, який підтримав свою апеляцію частково в тих межах, які вказали засуджені; думку прокурора Данчука В.М., який вважав вирок законним і обґрунтованим і просив залишити його без зміни; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, за які вони засуджені, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку, яким дано аналіз.

Так, з показань потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 слідує, що 10.12.2009 року, біля 18 години, вони прийшли до магазину ПП «Стройнова», де знаходились засуджені, купили пива та сіли за столик. Після цього, одразу ж підійшла ОСОБА_3, схопила ОСОБА_7 за рукав і почала ображати нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_3 нанесла удар ОСОБА_7 стільцем в область плеча. Він в свою чергу намагався припинити сварку. До конфлікту приєднався ОСОБА_12, а ОСОБА_3 взявши в руку пляшку, намагалась нею його вдарити, однак він ухилився. Після цього ОСОБА_12, намагаючись нанести йому удар рукою в обличчя, промахнувся й, розбивши скло у дверях, поранив свою руку. Коли він надавав допомогу ОСОБА_5, то помітив, що ОСОБА_3 знову намагається нанести йому удар пляшкою по голові. Він відштовхнув її та запобіг удару. В цей час почув крик дружини і побачив, що ОСОБА_2 схопила її за волосся та тягає по підлозі. Після припинення конфлікту засуджені вийшли на вулицю, а вони пішли додому. Коли виходили з магазину, то бачили, як до нього заходив ОСОБА_11

Зазначені показання потерпілих ОСОБА_7 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_13, яка пояснила, що 10.12.2009 року, біля 18 години, до магазину, де вона працює, зайшли ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 і купили пива. Потім зайшли ОСОБА_7 і ОСОБА_8, які також купили пиво і сіли за столик. Після цього, хтось з засуджених підійшов до подружжя ОСОБА_8 та почав чіплятися, внаслідок чого почалась бійка. Про цю бійку вона розповіла власниці магазину, яка викликала міліцію.

Аналогічні показання дала свідок ОСОБА_14, яка пояснила, що ОСОБА_2 ОСОБА_3 і ОСОБА_5 знаходились в магазині в нетверезому стані, чіплялись до подружжя ОСОБА_8, заважали працювати, потім побили потерпілих. Було розбите скло в дверях, стався безлад в приміщенні і конфлікт тривав більше 10 хвилин. Також вона бачила в руках ОСОБА_3 ніжку від столу.

Відповідно до висновків експерта №3376/3330-09 та №3375/3329-09 потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були завдані легкі тілесні ушкодження.

Фактично обставини вчинення хуліганських дій та нанесення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 і ОСОБА_11 не оспорювали й самі засуджені ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5

З їх показань слідує, що 10.12.2009 року, біля 18 години, вони зайшли в магазин, де купили спиртних напоїв і сіли за столик. Поряд за сусіднім столиком сиділа молода пара. ОСОБА_3 не сподобалось, що ОСОБА_7 посміхається і вона схопила його за рукав куртки та почала висловлюватися нецензурною лайкою. Потім схопила стілець та вдарила ним ОСОБА_7 по плечу, від чого стілець зламався. Після цього між ОСОБА_7 і ОСОБА_12 почалася бійка. Останній вдарив ОСОБА_7 рукою по обличчю. В ході бійки ОСОБА_5 об скло сильно поранив собі руку в області кісті. Коли бійка відбувалась в коридорі, то до неї приєдналась ОСОБА_8, яка намагалась припинити бійку. Потім ОСОБА_7 почав надавати допомогу ОСОБА_5, так як з руки сильно йшла кров. Після цього всі вийшли на вулицю. ОСОБА_12 залишився на зупинці, а ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зайшли за магазин в туалет. Коли повернулись, то побачили, що ОСОБА_12 лежав на землі, а над ним нахилився ОСОБА_11 ОСОБА_2 підбігла ззаду, взяла у руки повну пляшку з слабоалкогольним напоєм, яка стояла на лавці, та нанесла удар зверху вниз по голові потерпілому ОСОБА_11 Після удару останній піднявся, забрав пляшку та вдарив її рукою в обличчя, від чого вона впала на землю. Потім до ОСОБА_11 ззаду підійшла ОСОБА_3 та почала його бити ніжкою від столу, яку взяла в магазині. Через деякий час під'їхала швидка допомога, вони сіли в машину, а потерпілий ОСОБА_11 пішов додому.

Факт вчинення хуліганських дій засудженими підтверджується даними рапорту чергового Миколаївського РВ УМВС, згідно якого на пульт чергової частини надійшло повідомлення про бійку невідомих осіб в магазині ПП «Стройнова» в с.Сливино.

Згідно протоколу огляду місця події, 10.12.2009 року о 21 год. 50 хв. в будинку №85 по вул. Центральній в с. Сливино був виявлений та оглянутий труп потерпілого ОСОБА_11

Як вбачається з висновку експерта №1991 від 18.01.2010 року, смерть потерпілого ОСОБА_11 настала в результаті закритої черепно-мозкової травми в виді ран, ізольованих крововиливів в мякі покрови голови, субархноїдальних крововиливів, які ускладнились набряком головного мозку та набряком легенів.

Також експертом зазначено, що при дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження в області голови, а саме- чисельні садна в області обличчя та голови, крововилив в тімяній області, рани в тімяній області справа, тімяній області зліва, тімяно-потиличній області зліва, ізольовані крововиливи в мякі покрови голови в правій і лівій тімяно-височній області, субархноїдальні крововиливи в тімяно-потиличній долі зліва, базальній поверхні скроневої долі зліва, правої мигдалини мозжечка. Ушкодження в області тулубу- садна на задній поверхні грудної клітки зліва, на передній поверхні грудної клітки справа. Ушкодження також виявлені в області кінцівок- крововилив на тильній поверхні правої кисті, передньо-внутрішній поверхні стегон, колінних суглобів, передній поверхні правої голені, садна на передній поверхні лівої голені.

Всі вище зазначені ушкодження прижиттєві та утворились від дій тупих твердих предметів, не виключено, що ушкодження на голові утворились, як від тупого твердого предмету так і від пляшки. Пошкодження в області голови відносяться до категорії тяжких, які потягли за собою смерть потерпілого.

Після отриманих тілесних ушкоджень потерпілий міг жити та здійснювати цілеспрямовані дії на протязі деякого часу, від десятка хвилин до декількох годин.

З показань потерпілої ОСОБА_6 слідує, що про побиття сина їй стало відомо від невістки ОСОБА_15, яка розповіла про цей випадок того ж дня. Після смерті сина померла й невістка, залишивши малолітніх дітей.

Являються неспроможними посилання апелянтів на те, що ОСОБА_11 першим розпочав сварку і бійку зі ОСОБА_2, а остання захищалась і тому нанесла потерпілому удар пляшкою по голові.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснювала, що і ОСОБА_3 наносила ОСОБА_11 удари по голові, а не тільки по плечам, як це стверджувала сама ОСОБА_3

Виходячи з викладеного, твердження апелянтів про те, що потерпілий ОСОБА_11 пішов додому без тілесних ушкоджень і міг їх отримати не при вказаних судом обставинах, а в іншому місці, являються надуманими та спростовуються наведеними судом доказами.

Перевіривши зібрані докази в їх сукупності, суд обґрунтовано прийшов до висновку про винність ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у скоєнні злочинів і правильно кваліфікував їх дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, небезпечного для життя в момент заподіяння, що потягло за собою смерть потерпілого та за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Що стосується покарання, то воно призначено засудженим ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, а інший до категорії злочинів середньої тяжкості, даних про їх особи, які раніше не судимі, характеризуються посередньо. Судом обґрунтовано враховано і те, що злочин ними вчинено у стані алкогольного спяніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання.

Підстав для скасування вироку в частині засудження ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за ст.121 ч.2 КК України або зміни вироку та помякшення покарання, як просять апелянти, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, призначаючи покарання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 суд помилково врахував ті обставини, що вони вину не визнали і не розкаялись. Посилання суду на врахування цих обставин підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку, оскільки вони як обставини, які обтяжують покарання, не передбачені ст.67 КК України.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3, в їх інтересах захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 червня 2010 року відносно ОСОБА_2 і ОСОБА_3 без зміни.

Виключити з мотивувальної частини вказаного вироку посилання суду на призначення засудженим покарання з урахуванням того, що вони вину не визнали і не розкаялись.

Головуючий

Судді