Ухвала
іменем україни

07 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 17 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2016 року,
в с т а н о в и л а:
вироком Київського районного суду м. Одеси від 17 травня 2016 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця м. Одеси, раніше не судимого,

засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України на строк 4 роки, за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 263 КК України на строк 2 роки.
Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 70 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2016 року вказаний вирок змінено: виключено з описової частини вироку посилання на те, що дані злочини скоювались ОСОБА_7 і замінено їх словами «особою у відношенні якого, справа виділена в окреме провадження». В іншій частині вирок залишено без змін.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винним за вчинення кримінальних правопорушень за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 у серпні на початку вересня 2014 року, об`єднавшись з ОСОБА_6 та особою щодо якого, справа виділена в окреме провадження у стійку організовану групу з метою систематичного незаконного збуту зброї та бойових припасів.

Відповідно до розробленого плану злочинної діяльності до функцій ОСОБА_4 відносилися: пошук покупців, перевезення зброї і бойових припасів від місця зберігання та їх збут з метою одержання матеріальної винагороди для її розподілу між учасниками організованої групи.

01 вересня 2014 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 згідно з вищевказаним планом, на автомобілі «Mercedes-Benz Vito 112 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхали до м. Миколаєва, де особа щодо якого, справа виділена в окреме провадження, передала їм автомат АКС-74 і магазин з патронами калібру 5,45 мм у кількості 29 штук. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перевезли цю вогнепальну зброю і бойові припаси до м. Одеси, де ОСОБА_4 02 вересня 2014 року у приміщенні по АДРЕСА_1 незаконно їх збув ОСОБА_8 за 4000 дол. США, які в подальшому було розподілено між учасниками організованої групи.

Крім того, у першій половині вересня 2014 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , приїхали до м. Миколаєва, де особа щодо якого, справа виділена в окреме провадження передав ОСОБА_6 кулемет системи Калашникова модернізований (ККМ) калібру 7,62 мм, металеву коробку для патронів з кулеметною стрічкою, спорядженою патронами калібру 7,62 мм у кількості 97 штук, і гранату РГД-5. Після чого, ОСОБА_6 по дорозі з м. Миколаєва до м. Одеси передав ОСОБА_4 кулемет з патронами, а гранату РГД-5 продовжив зберігати в автомобілі «ВАЗ 217030», державний номерний знак НОМЕР_2 , з метою збуту до моменту її вилучення 17 жовтня 2014 року працівниками міліції під час обшуку.

У той же день ОСОБА_4 на зазначеному вище автомобілі, перевіз вказані кулемет і патрони до м. Одеси, де за вказаних вище обставин незаконно їх збув ОСОБА_8 за 4000 дол. США, які в подальшому було розподілено між учасниками організованої групи.

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 12 вересня 2014 року, приїхали до м. Миколаєва, де особа щодо якого, справа виділена в окреме провадження, передав ОСОБА_6 дві реактивні протитанкові гранати РПГ-18, металеву коробку для патронів з кулеметною стрічкою, спорядженою 124-ма патронами калібру 7,62 мм. Після чого, ОСОБА_6 по дорозі з м. Миколаєва до м. Одеси передав їх ОСОБА_4 . Далі ОСОБА_4 на вказаному автомобілі, перевіз дві реактивні протитанкові гранати РПГ-18 і металеву коробку для патронів з кулеметною стрічкою, спорядженою 124-ма патронами калібру 7,62 мм, до м. Одеси, де за вказаних вище обставин незаконно їх збув ОСОБА_8 за 3300 дол. США, які в подальшому було розподілено між учасниками організованої групи.
Крім того, 22 вересня 2014 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , приїхали до м. Миколаєва, де особа щодо якого, справа виділена в окреме провадження, передав їм автомат АКС-74 калібру 5,45 мм, 40-мм підствольний гранатомет ГП-25, багнет-ніж до автомату, два магазини, споряджені патронами калібру 5,45мм у кількості 60 штук, дві реактивні протитанкові гранати РПГ-18, дві осколково-підстрибуючі гранати і одну осколкову гранату. Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перевезли зазначену вогнепальну зброю, багнет-ніж і боєприпаси до м. Одеси, де ОСОБА_4 22 вересня 2014 році у приміщенні по АДРЕСА_1 незаконно їх збув ОСОБА_8 за 7000 дол. США, які в подальшому було розподілено між учасниками організованої групи.

Крім того, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 08 жовтня 2014 року на автомобілі «Mercedes-BenzVito 112 CDI», приїхали до Черкаської області, де незаконно придбали у невстановленої слідством особи з метою збуту бойову вогнепальну зброю та бойові припаси: чотири автомати системи Калашникова АКС-74 калібру 5,45х39 мм, один магазин, споряджений 30-ма мисливськими патронами 5,45х39 мм, (з кулею із свинцевим осердям) та три магазини, споряджені автоматними патронами калібру 5,45х39мм у кількості 89 штук. Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перевезли ці автомати і патрони до м. Одеси, де ОСОБА_4 їх незаконно зберігав за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 .

Крім того, 17 жовтня 2014 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 на автомобілі «Mercedes-Benz Vito 112 CDI» перевезли зазначені вище чотири автомати і чотири магазини з патронами в кількості 119 штук до приміщення по АДРЕСА_1 , де незаконно їх збули ОСОБА_8 за 130 000 грн.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник ставить питання про зміну оскаржуваних судових рішень у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість. Просить застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням. На думку захисника ОСОБА_5 суди повною мірою не врахували всіх даних, які характеризують особу засудженого та пом`якшуючих покарання обставин, а саме те, що він є інвалідом 1 групи та йому поставлено діагноз ниркова недостатність 4 ступеня.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що необхідно відмовити у відкритті провадження за скаргою, оскільки з наведених документів убачається, що підстави для задоволення скарги відсутні.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 263 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.
Доводи захисника про невідповідність призначеного ОСОБА_4 покарання тяжкості кримінальних правопорушень та його особі внаслідок суворості, а також щодо необхідності застосування до нього положень ст. 75 КК України колегія суддів вважає безпідставними.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд першої інстанції врахував тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про його особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття, стан його здоров`я, наявність інвалідності 1 групи, захворювання нирки.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд визнав вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою між собою.
На підставі цих даних у їх сукупності, а також з урахуванням його тяжких захворювань суд першої інстанції призначив ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у розмірі наближеному до мінімальних меж, передбачених санкціями інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Аналогічні доводи щодо суворості призначеного ОСОБА_4 покарання та необхідності застосування до нього положень ст. 75 КК України були наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 та перевірялися судом апеляційної інстанції, який визнав їх безпідставними.
При цьому, свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі, і вважати його необґрунтованим чи сумнівним підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

З огляду на наведене та з урахуванням мети покарання, що несе в собі, крім кари, ще й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим так і іншими особами, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_4 покарання є справедливим і повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Підстав вважати призначене ОСОБА_4 покарання несправедливим унаслідок суворості, як на цьому наполягає захисник, а також підстав для застосування до нього положень ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.
Що стосується доводів захисника ОСОБА_5 про наявність у засудженого ОСОБА_4 тяжкого захворювання, то відповідно до ст. 537 КПК України питання про звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою вирішується в порядку виконання вироку судом за місцем відбування покарання.
Таким чином, підстави для задоволення касаційної скарги захисника відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України та п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
відмовити захиснику ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на вирок Київського районного суду м. Одеси від 17 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2016 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 ___________________ ОСОБА_3