Справа № 140/2717/16-к
Провадження №11-кп/772/705/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
зі секретарем: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув 06 червня 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000533 від 13.09.2016 року за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 06.02.2017 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипенки Немирівського району, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,
затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_9 і обвинуваченим ОСОБА_8 укладену 06.02.2017 року, у кримінальному провадженні № 0000533 від 13.09.2016 року.
ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено йому, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 06.02.2017 року, покарання у виді трьох років позбавлення волі.
ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263-1 КК України, та призначено йому, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 06.02.2017 року, покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КПК України шляхом часткового складання за сукупністю злочинів, призначено остаточне покарання ОСОБА_8 у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки. На підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну проживання та зміну місця роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Встановив :
Згідно вироку суду першої інстанції, що ОСОБА_8 , маючи намір на незаконне виготовлення вогнепальної зброї, в липні 2013 року, точної дати слідством не встановлено, у власному домогосподарстві, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власноручно виготовив пістолет, який зберігав у приміщені комори за вище вказаною адресою.
У подальшому, 04.10.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області № 140/2135/16-к від 26 вересня 2016 року, працівниками поліції проведено обшук домогосподарства та господарських споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 . У ході даного обшуку, в коморі виявлено та вилучено предмет схожий на саморобний пістолет, який виготовив останній.
Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 403-Б від 21 жовтня 2016 року, предмет вилучений у ОСОБА_8 є гладкоствольною вогнепальною зброєю - двоствольним дульнозарядним (шомпольним) пістолетом з гвинтовим запалом.
Крім того установлено, що ОСОБА_8 , маючи намір на незаконне зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, в липні 2013 року, точної дати слідством не встановлено, у власному домогосподарстві, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власноручно виготовив пістолет, який незаконно зберігав у приміщені комори за вище вказаною адресою.
У подальшому, 04.10.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області № 140/2135/16-к від 26 вересня 2016 року працівниками поліції проведено обшук домогосподарства та господарських споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 . У ході даного обшуку, в коморі виявлено та вилучено предмет схожий на саморобний пістолет, який виготовив останній та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 403-Б від 21 жовтня 2016 року, предмет вилучений у ОСОБА_8 є гладкоствольною вогнепальною зброєю - двоствольним дульнозарядним (шомпольним) пістолетом з гвинтовим запалом.
Таким чином, ОСОБА_8 , обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне виготовлення вогнепальної зброї та незаконне зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
06 лютого 2017 року року між прокурором ОСОБА_9 і обвинуваченим ОСОБА_8 , в порядку, передбаченому ст. ст. 473, 394, 424, 476 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
В апеляційній скарзі заступника прокурора ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 06.02.2017 року в частині призначення покарання через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить виключити з вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 06.02.2017 року вказівку про застосування щодо ОСОБА_8 положень п.2 ч.1 ст. 76 КК України( в редакції Закону 14.04.2009 року), щодо заборони виїзду за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Апелянт вважає, що оскільки ОСОБА_8 засуджено за кримінальні правопорушення, які він вчинив до дня набрання Законом України від 07.09.2016 року чинності, то суд першої інстанції мав затвердити угоду про визнання винуватості між підозрюваним і прокурором, та покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України( в редакції Закону України від 07.09.2016 року ), без застосування обмежень щодо виїзду за межі України, які не підлягали до застосування як такі, що погіршують становище обвинуваченого.
Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 підлягає до задоволення з таких підстав.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне виготовлення вогнепальної зброї та незаконне зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу є обґрунтованим і ніким не оспорюється.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судом дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на встановлення по даному кримінальному провадженні об`єктивної істини.
Разом з тим, вирок суду в частині призначення покарання щодо ОСОБА_8 підлягає зміні, а апеляційна скарга заступника прокурора ОСОБА_7 підлягає до задоволення.
Прокурор в своїй апеляційній, не оспорюючи фактичних обставин справи, та кваліфікації вчиненого ОСОБА_8 злочину, зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.
Як вірно зазначено в апеляційній скарзі прокурора, відповідно до ч.ч.2,3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Так, п.2 ч.2 ст. 76 КК України ( в редакції Закону від 07.09.2016 року) визначено, що суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межу України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а п.2 ч.1 ст. 76 ( в редакції Закону від 14.04.2009 року) визначено, що суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України лише на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Отже закон України про кримінальну відповідальність, а саме нова редакція ст. 76 КК України від 07.09.2016 року, в частині заборони виїзду за межі України взагалі, а не тільки на постійне проживання, погіршує становище засудженого.
За таких обставин, суд першої інстанції мав затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим і прокурором, та покласти на нього обов`язки,передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України ( в редакції Закону від 07.09.2016 ), без застосування обмежень щодо виїзду за межі України,які не підлягали до застосування як такі, що погіршують становище обвинуваченого.
Враховуючи викладене, апеляційний суд, прийшов до висновку, що вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 06.02.2017 року підлягає зміні в частині покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме з виключенням положення п.2 ч.1 ст. 76 КК України( в редакції Закону від 14.04.2009 року), яке погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_8 .
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,413, 418, 419 КПК України, апеляційний суд ,-

Постановив:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області 06.02.2017 року, щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст. 263,ч.1 ст. 263-1 КК України, яким затверджено угоду між підозрюваним та прокурором змінити в частині призначення покарання.

У резолютивній частині вироку, покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, викласти в редакції Закону України від 07.09.2016 року, а саме: на підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України( в редакції Закону України від 07.09.2016 року) зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Виключити з вироку вказівку про застосування до ОСОБА_8 положень п.2 ч.1 ст. 76 КК України(в редакції Закону від 14.04.2009 року), щодо заборони виїзду за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Врешті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: