Ухвала іменем україни 07 червня 2017 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоОСОБА_1 , суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні касаційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Херсонської області від 08 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 .

Вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 березня 2016 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 березня 2006 року за ч.2 ст.194, ч.1 ст.193 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, 26 листопада 2011 року звільненого по закінченню строку відбуття покарання,

визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 , звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України.
Постановлено стягнути із ОСОБА_7 в доход держави 394,44 грн судові витрати за проведення експертиз.

Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Вироком Апеляційного суду Херсонської області від 08 серпня 2016 року вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_7 призначено покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання перебування його під вартою з розрахунку один день тримання під вартою попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 24 квітня 2015 року по 18 вересня 2015 року.

В решті вирок залишено без зміни.

Як визнав встановленим суд, о 20 год 16 січня 2015 року, ОСОБА_7 , знаходячись на земельній ділянці, розташованої між вул. Комсомольською та вул. Миру в с. Архангельська Слобода Каховського району Херсонської області, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_8 , умисно наніс останньому один удар ножем в область черевної порожнини, спричинивши потерпілому, згідно висновку експерта тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді: колото-різаної рани на передній черевній стінці, яка проникає в черевну порожнину з пошкодженням тонкого кишечнику, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді різаної рани 3-го пальця лівої кисті.

У касаційній скарзі прокурор просить вирок суду апеляційної інстанції скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування наведеного зазначає, що правильність застосування судом першої інстанції ст.75 КК Україні апеляційним судом не перевірялася і у вироку апеляційного суду підстав, з яких визнано необґрунтованим звільнення судом першої інстанції ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, не наведено.

При цьому апеляційним судом залишено поза увагою та обставина, що призначення покарання (ст.65 КК України) та звільнення від відбування покарання з випробуванням (ст.75 КК України) є різними самостійними інститутами кримінального права.

Крім того, у порушення вимог статей 374, 420 КПК України, мотивувальна частина обвинувального вироку апеляційного суду не містить формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить вирок суду апеляційної інстанції скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу засудженого, внаслідок суворості.
В обґрунтування наведеного зазначає, що судом апеляційної інстанції всупереч вимог ч.5 ст.72 КК України, неправильно зараховано ОСОБА_7 в строк покарання попереднє ув`язнення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав касаційну скаргу та просив вирок суду апеляційної інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги прокурора та захисника засудженого не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Про день та час розгляду кримінального провадження у порядку касаційної процедури учасників цього провадження, зокрема з боку сторони захисту, було поінформовано, при цьому вони не повідомили Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про своє бажання взяти участь у касаційному розгляді. Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст.434 КПК України участь засудженого в розгляді провадження судом касаційної інстанції при перевірці судових рішень, зазначених у ст.424 цього Кодексу, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність засудженого, його захисника під час розгляду провадження судом касаційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.

Відповідно до ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.433 КПК України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Як убачається зі змісту касаційних скарг прокурора та захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , кримінально-правова оцінка діяння та доведеність вини засудженого ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України не оспорюється.
Перевіривши матеріали кримінальної справи в межах касаційних вимог, колегія суддів вважає не переконливими доводи прокурора та захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також доводи захисника ОСОБА_6 про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу засудженого, внаслідок суворості.

Висновок суду про винуватість засудженого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України з точки зору належності, достовірності, допустимості та відповідно достатності.

Призначене судом апеляційної інстанції ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам, передбаченим статтями 50, 65 КК України.
Викладений у мотивувальній частині вироку суду апеляційної інстанції висновок, про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у вказаному виді та розмірі, є обґрунтованим, судом наведені мотиви такого рішення.

Колегія суддів, вважає, що призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_7 , попередження вчинення ним нових злочинів та є домірним скоєному.
Вирок суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статей 374, 420 КПК України.

Крім того, твердження в касаційній скарзі захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про порушення вимог ч.5 ст.72 КК України при визначенні засудженому строку покарання, вирішується в порядку виконання судових рішень, згідно вимог Розділу VIII КПК України.

Порушень норм кримінального і кримінального процесуального закону, які могли б бути підставами для скасування судового рішення, зокрема, з мотивів викладених у касаційних скаргах захисника засудженого та прокурора, по даному кримінальному провадженню не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Апеляційного суду Херсонської області від 08 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3