Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1919/17
Провадження №: 1-кс/332/440/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2017 р. місто Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0001933 від 23 липня 2017року старшим слідчим слідчого відділення Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 клопотання про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого відділу відділення Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій областізнаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001933 від 23 липня 2017року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.07.2017 о 01 годині 45 хвилин до Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що до КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» був доставлений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з попереднім діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забій грудної клітини, перелом нижньої щелепи, травма живота (?), шок 3 ступеню.

23.07.2017 року о 18 годині 47 хвилин до Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення з Вознесенівського ВП про те, що у відділенні реанімації КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» під наглядом лікарів помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому поставлений діагноз: закрита черепно-мозкова травма, набряк головного мозку, багато чисельні переломи нижньої щелепи, гемотимпанум, отруєння невстановленою речовиною, кома, гостра киснева недостатність, туберкульоз верхніх часток лівої легені.

Допитана під час досудового розслідування в якості свідка матір померлого - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , пояснила, що її син зловживав спиртними напоями. Увечері 22.07.2017 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, додому прийшов ОСОБА_5 , який зі своїм товаришем того дня їздив на роботу до села Біленьке Запорізького району Запорізької області. При цьому по характерному запаху було зрозуміло, що він вживав спиртні напої, однак, згідно показів ОСОБА_6 , її син знаходився у цілком адекватному стані. Перевдягнувшись, ОСОБА_5 вийшов на вулицю, сказавши при цьому, що йду гуляти. Приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання, почула крик, який лунав з вулиці поряд із вхідними дверима до під`їзду. Визирнувши з балкону, там знаходився її син та мешканці квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_7 та її дочка ОСОБА_8 , при цьому між ними відбувався словесний конфлікт, у тому числі й з ненормативною лексикою. Вирішивши не вплутуватися ОСОБА_6 зайшла назад до кімнати, а через 15 хвилин почула знову крики з вулиці. Вийшовши на балкон, вона побачила ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та чоловіка останньої ОСОБА_11 , який «скакав з кулаками». При цьому увагу на свого сина ОСОБА_6 не звернула, однак чула його голос. Вийшовши потім на вулицю, на асфальті поряд із під`їздом вона виявила свого сина ОСОБА_12 у непритомному стані, якому у подальшому викликали швидку медичну допомогу. Зазначає, що її сина побив ОСОБА_13 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає: АДРЕСА_3 , пояснила, що приблизно о 23 годині 00 хвилин вона почула сильний удар по вхідним дверям до 1-го під`їзду вказаного будинку, після чого вийшла на вулицю. Там знаходилася її дочка ОСОБА_8 , а також ОСОБА_5 . Останній перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, провокував конфлікт, висловлювався нецензурною лайкою як в її бік, так і в бік дочки. У цей час порід проходив чоловік ОСОБА_10 ОСОБА_13 разом з товаришем на ім`я ОСОБА_14 . Сергій підбіг до ОСОБА_12 та наніс удар кулаком руки в область обличчя останнього, від чого той впав на клумбу через каміння. Далі між ними почалася бійка, однак, згідно показів ОСОБА_15 , ОСОБА_5 не зміг вдарити ОСОБА_16 , після чого останній наніс ще один удар, від якого ОСОБА_17 впав на асфальт обличчям догори поряд з клумбою та втратив свідомість.

Під час допиту в якості свідка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка мешкає: АДРЕСА_3 , остання надала приблизно аналогічні покази, що й ОСОБА_15 , з уточненням лише того, що її чоловік спочатку наніс удар кулаком руки в область живота ОСОБА_12 , та, можливо ще один удар в область обличчя під час бійки, або всього на всього штовхнув, у зв`язку з чим, останній перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не втримав рівновагу та впав на асфальт.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , пояснив, що увечері того дня, починаючи приблизно з 20 години 00 хвилин, він знаходився разом з ОСОБА_20 та його дружиною ОСОБА_10 за місцем свого мешкання за вказаною адресою, де вжили з першим приблизно по бокалу пива ємністю 0,5 літра. ОСОБА_8 дещо раніше пішла додому. Йдучи у подальшому з ОСОБА_16 по АДРЕСА_5 , йому на мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_10 , яка попросила втихомирити сусіда на ім`я ОСОБА_17 . Побачивши ОСОБА_17 , який сидів на каміння поряд з клумбою поблизу 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_6 , ОСОБА_16 підбіг до нього та наніс один удар кулаком руки в область обличчя (можливо щелепи), від чого той впав на клумбу. Піднявшись між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 почалася бійка. При цьому свідок ОСОБА_19 достовірно вказати, хто наносив удари, їх кількість та локалізацію не може. У результаті ОСОБА_17 впав на землю, обличчям догори, втративши свідомість. Наскільки свідок пам`ятає, головою об каміння ОСОБА_17 не вдарився, крові на асфальті не було. Уже лежачому на землі ОСОБА_17 , ОСОБА_16 потім наніс декілька удар ногою в область плеча та один-два удар в область грудної клітини.

23.07.2017 року під час проведення огляду одягу свідка ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі письмової згоди останнього були вилучені бавовняно-паперова футболка білого кольору із стрічками синього кольору та синім коміром, шорти із синтетичного матеріалу світло синього кольору, а також пара пантофлів із полімерного матеріалу чорно-синього кольору. 23.07.2017 року вищевказані вилучені речі визнані речовими доказами.

Слідчий просить поновити пропущений процесуальний строк подання клопотання про арешт майна, як пропущений із поважних причин, у зв`язку з перебуванням слідчих, які входять до складу групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, після добового чергування, а також значний обсяг слідчих дій, які проводилися у період з 24.07.2017 року до 25.07.2017 року.

Слідчий, обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, зазначає, що вилучені предмети одягу мають істотне значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки можливо зберегли на собі сліди скоєного кримінального правопорушення (злочину), та у подальшому будуть використані в якості доказів обставин, які встановлюються у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, прокурор просив клопотання про арешт майна задовольнити, з підстав наведених у клопотанні.

ОСОБА_19 до суду не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати клопотання за його відсутності.

Заслухавши прокурора та слідчого, дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує його доводи, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Статтею 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Оскільки у клопотанні про арешт тимчасово вилученого майна заявлено клопотання про поновлення процесуального строку, слідчий суддя, оцінивши причини пропуску строку як поважні, поновлює їх та розглядає клопотання про арешт майна по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно, щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За нормами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У зв`язку із тим, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки можливо зберегло на собі сліди скоєного кримінального правопорушення (злочину), та у подальшому буде використано в якості доказів обставин, які встановлюються у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі і приховування та знищення майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення тимчасово вилученого майна задовольняє клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170, 172 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 задовольнити.

Поновити процесуальний строк подання клопотання про арешт майна, вилученого 23.07.2017 під час проведення огляду, а саме бавовняно-паперової футболки білого кольору із стрічками синього кольору та синім коміром, шортів із синтетичного матеріалу світло-синього кольору, а також пари пантофлів із полімерного матеріалу чорно-синього кольору, які належать ОСОБА_19 .

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 23.07.2017 під час проведення огляду, а саме на бавовняно-паперову футболку білого кольору із стрічками синього кольору та синім коміром, шорти із синтетичного матеріалу світло-синього кольору, а також пару пантофлів із полімерного матеріалу чорно-синього кольору, яке належить ОСОБА_19 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1