09.03.2017
Справа № 469/1516/15-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09березня 2017 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді- ОСОБА_1
секретарів судового засідання- ОСОБА_2
- ОСОБА_3
прокурорів- ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Березанського району Миколаївської області, громадянина України, працездатного, не працюючого, раніше судимого 22.10.2014 року Березанським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України до 1 року випробувального терміну, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого, ч. 2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_7 15.08.2015 року приблизно о 23:30 год., точного часу не встановлено, знаходячись біля житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_3 та який належить ОСОБА_8 , зайшов через ворота на територію вказаного домоволодіння, звідки таємно, умисно, повторно, протиправно, з метою викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, за допомогою драбини заліз на дах будинку та сараю, де металевим ломом зірвав 36 листів шиферу, бувших у використанні, загальною вартістю 2700 грн.
З місця вчинення злочину ОСОБА_7 зник, розпорядившись викраденим майном як своєю власністю, чим спричинив ОСОБА_8 , матеріальний збиток на загальну суму 2700 грн.
Крім того, 16.08.2015 року, приблизно о 23:30 год., точного часу не встановлено, ОСОБА_7 знаходячись біля житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_4 , в якому проживає ОСОБА_9 , зайшов на територію домоволодіння, звідки таємно, умисно, повторно, протиправно, з метою викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, здійснив крадіжку 1 корови червоної масті, 9-ти річного віку вагою 550 кг., загальною вартістю 8250 грн. та 1 корову - теличку червоної масті 1,5 річного віку вагою 300 кг., загальною вартістю 4500 грн.
Також 17.08.2015 року приблизно о 23:30 год., точного часу не встановлено, ОСОБА_7 знаходячись біля житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_3 та який належить ОСОБА_8 , зайшов через ворота на територію вказаного домоволодіння, звідки таємно, умисно, повторно, протиправно, з метою викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, за допомогою драбини заліз на дах літньої кухні, де металевим ломом зірвав 35 листів шиферу, бувших у використанні, загальною вартістю 2625 грн.
З місця вчинення злочину ОСОБА_7 зник, розпорядившись викраденим майном як своєю власністю, чим спричинив ОСОБА_8 , матеріальний збиток на загальну суму 2625 грн.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Злочин є закінченим, вчиненим з прямим умислом і корисливим мотивом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєному визнав повністю, підтвердив вчинення ним злочину при викладених вище обставинах, та пояснив суду, що за обставин, викладених в обвинувальному акті, він 15.08.2015 року приблизно о 23:30 год., вчинив крадіжку 36 листів шиферу з даху житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Крім того, підтвердив, що 16.08.2015 року, приблизно о 23:30 год., він вчинив крадіжку 1 корови червоної масті, 9-ти річного віку та 1 корову - теличку червоної масті 1,5 річного віку з домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , а 17.08.2015 року, приблизно о 23:30 год., він викрав також 35 листів шиферу з даху житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Фактичний розмір викраденого ним майна, встановлений органом досудового розслідування, і зазначений в обвинувальному акті, обвинувачений не оспорює. У скоєному щиро розкаюється.
Оскільки обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, а також всі фактичні обставини вчинення злочину, за згоди всіх учасників судового провадження з запропонованим судом обсягом дослідження доказів, суд, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового провадження обставин, які ніким не оспорюються та переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши процесуальні наслідки такого порядку дослідження доказів, встановлені ч.3. ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
У зв`язку з цим, у відповідності з положеннями ч.3. ст.349 КПК України суд ухвалив, обсяг доказів, що підлягають дослідженню в судовому засіданні, обмежити допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що підтверджують вартість викраденого майна, дослідженням протоколів слідчого експерименту та дослідженням письмових доказів, що містять характеризуючі дані про особу обвинуваченого.
Так, з дослідженої судом Довідки Управління агропромислового розвитку Березанської районної державної адміністрації від 13.10.2015 року (а.п.106) вбачається, що у серпні 2015 року закупівельна ціна одного кілограма живої ваги корів становила 15 грн., а згідно даних Довідки ФОП ОСОБА_10 від 12.10.2015 р. (а.п.107) станом на 15.08.2015 року вартість одного листа 8-хв шиферу, що був у використанні становить 75 грн.
З дослідженого судом Протоколу проведення слідчого експерименту від 24.10.2015 року з фототаблицею (а.п.108-113) вбачається, як обвинувачений детально на місцевості у присутності понятих пояснює обставини вчинення ним крадіжок шиферу 15.08.2015 року та 17.08.2015 року (а.п.108-113), а з дослідженого судом Протоколу проведення слідчого експерименту від 24.10.2015 року з фототаблицею (а.п.114-118), вбачається, як обвинувачений на місцевості у присутності понятих детально пояснює обставини вчинення ним крадіжки корів 16.08.2015 року з домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_4 .
Також з наданих прокурором суду письмових заяв потерпілої ОСОБА_8 від 14.09.2015 року (а.п.104) та потерпілої ОСОБА_9 від 17.08.2015 року (а.п.105) вбачається, що потерпілі повідомили правоохоронний орган про факти крадіжок належного їм майна.
Оцінюючи показання обвинуваченого та досліджені судом письмові докази, суд вважає, що дані докази узгоджуються між собою та об`єктивно співпадають, а тому визнає їх достовірними, належними і допустимими, та такими, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Призначаючи обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, суд у відповідності з положеннями ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо (а.п.126), не одружений (а.п.126), раніше судимий (а.п.121-122, 124-125), на «Д» обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває (а.п.128).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є його щире каяття у скоєному та активне сприяння ним розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом не встановлено.
Відповідно до викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі.
Крім того, оскільки обвинувачений вчинив інкримінований йому злочин в період іспитового строку визначеного йому Вироком Березанського районного суду від 22.10.2014 року (а.п.124-125), суд керуючись вимогами ч.1 ст.70 КК України та роз`ясненнями викладеними в пунктах 25-26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, вважає, що обвинуваченому необхідно призначати покарання відповідно до положень ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного судом за новим вироком за ч.2 ст.185 КК України, невідбутої частини покарання за попереднім Вироком Березанського районного суду за ч.3 ст. 185 КК України від 22.10.2014 року (а.п.124-125), частково у розмірі шести місяців позбавлення волі.
До початку судового розгляду у даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у якому потерпіла просить:
Вирішуючи питання чи підлягає задоволенню зазначений цивільний позов, суд виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином, враховуючи, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду у розмірі 5325,00 грн., що встановлено у судовому засіданні, і саме у цьому розмірі заподіяної обвинуваченим потерпілій ОСОБА_8 шкоди ОСОБА_7 було пред`явлено обвинувачення за епізодами від 15.08.2015 року та 17.08.2015 року, суд вважає, що саме у цій частині позовних вимог підлягає задоволенню цивільний позов потерпілої щодо стягнення матеріальної шкоди, оскільки для цього наявні підстави, передбачені законом.
Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що обвинуваченим вчинено протиправні дії (злочин) стосовно потерпілої ОСОБА_8 , суд вважає, що для стягнення з обвинуваченої на користь потерпілої ОСОБА_8 моральної шкоди наявні правові підстави.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (п.9) визначає її розмір залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Враховуючи душевні та психічні страждання, яких зазнала потерпіла у даному кримінальному провадженні, а саме, що вона внаслідок злочинних дій обвинуваченого, якими був пошкоджений її будинок, не могла довгий час у ньому проживати, суд дійшов до висновку, що заявлені у зазначеному кримінальному провадженні вимоги потерпілої про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі п.5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази по справі:
- 71 шт. листів шиферу, які передані гр. ОСОБА_11 під зберігальну розписку від 10.10.2015 року (а.п.119, 143), після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_8 згідно п.5. ч.9 ст.100 КПК України.
Надані суду документи зберігати при справі.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 392 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного засудженому покарання за ч.2 ст.185 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного йому за Вироком Березанського районного суду від 22.10.2014 року за ч.3 ст. 185 КК України, а саме, частину покарання у виді шести місяців позбавлення волі, і призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на три роки, шість місяців.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 7325,00 грн., в тому числі: 5325,00 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.
На підставі п.5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази по справі:
- 71 шт. листів шиферу, які передані гр. ОСОБА_11 під зберігальну розписку від 10.10.2015 року (а.п.119, 143), після набрання вироком законної сили, повернути законному володільцю ОСОБА_8 згідно п.5. ч.9 ст.100 КПК України.
Надані суду документи зберігати при справі.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: