Справа № 192/3285/16-к
Провадження № 1-кп/192/37/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" травня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с-щі Кедровий, Нижньоінгашського району Красноярського краю, який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , не працюючого, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_3 20 серпня 2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище, із корисливих спонукань з метою особистої наживи, прийшов до огородженої території будинку АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , де переліз через паркан на подвір`я вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав майно останньої: металевий кутник довжиною 180 см, розміром 75*75 мм, вартістю 123 гривень 73 копійки; металеву трубу довжиною 150 см, діаметром 35 мм, вартістю 43 гривні 34 копійки; металеву трубу довжиною 150 см, діаметром 50 мм, вартістю 68 гривень 33 копійки; металеву трубу довжиною 150 см, діаметром 45 мм, вартістю 56 гривень 02 копійки; металеву трубу довжиною 140 см, діаметром 60 мм, вартістю 80 гривень 16 копійок; металеву трубу довжиною 160 см, діаметром 35 мм, вартістю 46 гривень 22 копійки. Викрадене ОСОБА_3 перекинув через паркан та з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 417 гривень 80 копійок.
ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним злочину.
В судовому засіданні пояснив, що влітку він жив в будинку, який належить потерпілій та знав де знаходиться різне майно. Потім 20 серпня 2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище, із корисливих спонукань з метою особистої наживи, він прийшов до огородженої території будинку АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , де переліз через паркан на подвір`я вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав майно останньої: металевий кутник довжиною 180 см, розміром 75*75 мм; металеву трубу довжиною 150 см, діаметром 35 мм; металеву трубу довжиною 150 см, діаметром 50 мм; металеву трубу довжиною 150 см, діаметром 45 мм; металеву трубу довжиною 140 см, діаметром 60 мм; металеву трубу довжиною 160 см, діаметром 35 мм. Викрадене майно ОСОБА_3 перекинув через паркан та продав на метал. Згодом майно працівники поліції повернули потерпілій.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.69). Згідно поданої заяви просила розглянути кримінальне провадження за її відсутності, зазначила, що претензій до обвинуваченого вона не має (а.с.57).
Враховуючи те, що обвинувачений та його захисник, прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких вони правильно розуміють, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України не встановлено.
Вирішуючи відповідно до ст. 65 КК України питання про вид та міру покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади у зв`язку з вживанням алкоголю, синдром залежності», раніше не судимий, є інвалідом ІІІ групи.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає за необхідне й доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
В той же час суд вважає, що обвинувачений може бути виправлений і без ізоляції його від суспільства, знаходячись під контролем органів, що відають виконанням вироку. Тому, суд вважає доцільним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що буде необхіднимі достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75,76 КК України, ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілій.

Головуючий суддя: ОСОБА_1