УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №288/232/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2017 року колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
представника ТОВ «Софія Ойл»: ОСОБА_7
представника потерпілих: ОСОБА_8
Вказаною ухвалою слідчого судді накладено арешт на дизельне паливо в кількості 7000 літрів, яке належить ТОВ «Софія Ойл» та на даний час знаходиться в паливо цистерні, марки «EVERLAST», модель «EVL-P», д.н.з. НОМЕР_1 , вантажного автомобіля марки «SCANIA», модель «R420», д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходиться на майданчику Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, за адресою: смт. Попільня, Житомирської області, вул. Фомічова, 6.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що вилучене майно є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження є необхідність в його арешті.
В апеляційній скарзі директор ТОВ «Софія Ойл» ОСОБА_9 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Посилається на те, що арештоване майно не відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України та не може бути речовим доказом, воно правомірно належить ТОВ «Софія Ойл», не має жодного відношення до розслідуваного кримінального провадження у якому вказане товариство саме визнано потерпілим, а тому вважає, що такий захід забезпечення кримінального провадження до них не міг бути застосований.
Вважає, що прокурором не доведено, що потерпілі у справі укладали з ТОВ «Софія Ойл» цивільно-правові угоди та, що підприємство мало перед ними якісь зобов`язання, а особи, яким потерпілі перерахували кошти не мають жодного відношення до власника майна.
Також, апелянт вказує на незаконні дії працівників поліції, які затримали автопоїзд з вантажем, не співмірність заходу забезпечення, та технічну неможливість виконання ухвали.
Заслухавши доповідача, представника ТОВ «Софія Ойл», який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора та представника потерпілих на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З клопотання слідчого та долучених матеріалів вбачається, що 25 січня 2017 року, о 18 год. 30 хв., до чергової частини Попільнянського ВП Коростишівського відділу ГУ НП в Житомирській області надійшло повідомлення від ОСОБА_10 , жителя с. Мала Рача, Радомишильського району, Житомирської області, про те, що невідомі особи в с. Паволоч вчиняють відносно нього неправомірні дії.
Виїздом на місце пригоди СОГ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, було встановлено, що ОСОБА_10 працює водієм в ТОВ «Софія Ойл» (м. Київ, Києво -Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Південна, 7), займається доставкою дизельного палива по території України.
Через деякий час після прибуття водія ОСОБА_10 в с. Паволоч, Попільнянського району, чоловік на ім`я ОСОБА_12 перестав виходити на зв`язок з мобільного телефону з номером НОМЕР_3 і злив дизельного пального не відбувся.
Згідно до змісту статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 та ч. 3 цієї статті арешт з метою збереження речових доказів може бути накладено на майно будь-якої особи, якщо це майно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, а зокрема є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом або отримане юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За таких обставин, коли слідчим вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні і є достатні підстави вважати, що арештоване майно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді щодо необхідності прийняття рішення про накладення арешту на майно, яке належить ТОВ «Софія Ойл», оскільки лише такий захід забезпечення кримінального провадження може забезпечити належне збереження вказаного майна на час проведення досудового розслідування.
Доводи представника ТОВ «Софія Ойл» про відсутність зобов`язань перед потерпілими щодо постачання пального, не причетність працівників товариства до шахрайських дій невідомої особи повинні та можуть бути перевірені лише в ході досудового розслідування, проведення комплексу оперативно-розшукових, слідчих дій.
Разом з тим, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що дизельне паливо доставлялось працівником товариства в с. Паволоч Попільнянського району, фізичні особи, які на даний час визнані потерпілими, перерахували за вказане майно /частину майна/ кошти, однак воно не було відвантажене, а водій намагався поїхати з місця, що на думку колегії суддів обґрунтовано свідчить, що вказане майно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України.
Колегія суддів, вважає безпідставними також доводи апелянта про неможливість накладення арешту на вказане майно, оскільки вони самі є потерпілими у даній справі, не співмірності заходу забезпечення та технічної неможливості вилучення майна з ємкості.
Згідно з ч. 2 та ч. 3 цієї статті арешт з метою збереження речових доказів може бути накладено на майно будь-якої особи, а питання вилучення зазначеного дизельного палива та належного його зберігання є обов`язком органу досудового розслідування.
Питання неправомірних дій працівників поліції та потерпілих при затримання автопоїзда підлягають перевірці в рамках іншого кримінального провадження розпочатого за ст. 356 КК України.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які можна було б очевидно визнати істотними на час прийняття слідчим суддею рішення та перегляду справи судом апеляційної інстанції та дають підстави для скасування вказаної ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.
Натомість вказане рішення слідчого судді не перешкоджає власнику майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків проведення розслідування, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею клопотання про скасування арешту, вимагати належного збереження майна та у встановленому законом порядку відшкодування збитків, тощо.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: