У Х В А Л А
іменем України
10 липня 2017 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Шевченківського району Харківської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,

якому вручено письмове повідомлення про підозру у злочині, передбаченому за ч. 1 ст. 121 КК України,

у с т а н о в и в :
10.07.2017 року заступник начальника СВ Зміївського відділу поліції ГУНП України в Харківській області ОСОБА_6 , у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000499 від 05.06.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту з покладанням обов`язків: 1) заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20:00 години до 06:00 години наступного дня; 2) прибувати до Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області чи до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області за першою вимогою або повідомляти про неможливість прибуття.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 04.06.2017 року близько 10:00 години ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув до свого сусіда ОСОБА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому вони на протязі 2-3 годин спільно вживали спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої у останнього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Продовжуючи сварку ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вийшли на територію подвір`я вищевказаного домоволодіння, при цьому, ОСОБА_4 , з метою нанесення тілесних ушкоджень, з будинку взяв кухонного ножа. Далі, ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з ножем в руці підійшов зі спини до ОСОБА_7 , який стояв на території вищевказаного двору, і навмисно завдав йому два удари ножем ззаду в область хребтової лінії. В результаті дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи№ 106-Зм/17 від 21.06.2017 року, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: - гостра важка відкрита проникаюча хребетно-спинномозкова травма від 04.06.2017 року, у формі проникаючих двох сліпих колото-різаних поранень паравертебральних ділянок на рівні 8-го грудного відділу хребта справа і на рівні 12-го грудного відділу хребта ліворуч, забиття спинного мозку грудного відділу хребта тяжкого ступеню, з формуванням епі- та субдуральних гематом на рівні конуса спинного мозку, з вираженою компресійно-ішемічною мієлопатією, що ускладнилися у своїй течії розвитком нижнього пара парезу, з акцентом в ліву ногу, синдромом Броун-Секара, неможливістю акту ходьби і порушення функцій тазових органів, що за ступенем тяжкості, як в сукупності, так і кожне окремо кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя (згідно п. 2.1.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

07.07.2017 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважав, що є підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Під час розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 наполягала на його задоволенні посилаючись на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти своєї причетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення та не був проти застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного ОСОБА_4 , вважала за можливе застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 121 КК України, відповідно з якою йому загрожує, у разі визнання винуватим у цьому кримінальному правопорушенні, покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не має постійної роботи, компроментуючих матеріалів в Чемужівській сільській раді на нього немає.

Наявність перелічених обставин свідчить про існування ризику переховування від органів досудового розслідування або суду, тобто ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні.

Прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, тому клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу - домашнього арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України,

п о с т а н о в и в :
1. Задовольнити клопотання заступника начальника СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту у відношенні ОСОБА_4 .

2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.

3. Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20:00 години до 06:00 години наступного дня.

4. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: прибувати до Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за першою вимогою або повідомляти про неможливість прибуття.

5. Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на сектор превенції Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

6. Строк дії ухвали - до 09 вересня 2017 року.

7. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: