Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/891/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.12.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький кримінальне провадження №0000395 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23.08.2016 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, народився в с. Сугокліївка, Бобринецького району, Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.11.2014 року Бобринецьким районним судом Кіровограсдької області за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ст.71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.11.2014 року, і за сукупністю вироків, остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 4150грн. 60 коп.

В порядку ст. 100 КПК України вирішено долю речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 06 липня 2015 року близько 04 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи біля домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_2 в якому проживала потерпіла ОСОБА_10 , при раптово виниклому умислі на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що його злочинні дії ніким не будуть помічені, підійшов до вікна кухні в якому розбив шибку. Продовжуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 проник через утворений отвір у вікні до середини житла. З кухні, ОСОБА_8 пройшов до кімнати спальні в якій знаходився телевізор марки Panasonic модель ТХ- LR42E30, вартістю 5424 грн., який таємно викрав. З викраденим телевізором ОСОБА_8 залишив місце скоєння злочину тим самим шляхом, що й проник до будинку. Викрадений телевізор ОСОБА_8 обернув у свою власність та розпорядився ним на власний розсуд як особистим, цього ж дня продавши невідомим особам в м. Кіровоград за кошти в сумі 2000 грн. Отримані кошти за продаж викраденого телевізора ОСОБА_8 витратив на власні потреби.

Своїми злочинними діями ОСОБА_8 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 5424 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, просить ухвалити новий вирок, та призначити покарання не пов`язане з позбавленням його волі.
Свої вимоги мотивує тим, що справа розглянута упереджено з віддачею переваги стороні обвинувачення. Вважає, що суд першої інстанції упереджено не допитав у якості свідка його маму, яка ствердила б свій фізичний стан та його неправомірну (злочинну) дію у пошуках коштів на її лікування.

Зазначає що крадіжку скоїв для придбання продуктів харчування та ліків для мами пенсіонерки, у якої окрім нього нікого не має, сталої роботи у нього не має, обмежується випадковими заробітками. Свою вину у скоєнні злочину визнає повністю. На теперішній час він відшкодував шкоду потерпілій у трикратному розмірі, а тому просить суд суворо не карати.
Заслухавши доповідача, в дебатах обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили суд застосувати ст.75 КК України, прокурора, який просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні, перевірених у судовому засіданні та наведених у вироку доказах, яким суд дав всебічну та об`єктивну оцінку.
Зважаючи на те, що доведеність вини та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, колегія суддів не надає юридичної оцінки доказам у кримінальному провадженні, та вважає його вину доведеною, а кваліфікацію дій за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, правильною.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи тяжкість вчиненного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Як вбачається з вироку, обґрунтовуючи висновок щодо виду та міри призначеногоОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, зокрема, те, що останній не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває , раніше судимий.
Обставини, які пом`якшують покарання, судом правильно визнано - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше був засуджений та знову вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 за умови його ізоляції від суспільства та призначив мінімальне покарання передбачене санкцією ч.3 ст. 185 КК України.
Також, колегія суддів зазначає, що районний суд при призначенніОСОБА_8 покарання правильно застосував вимоги ч.1 ст. 71 КК України, частково приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2014 року.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції не достатньо врахував конкретні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , обставини, які пом`якшують покарання і призначив покарання, яке за своїм видом і розміром є явно несправедливим внаслідок суворості.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та документів, які надані суду апеляційної інстанції ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, у трикратному розмірі відшкодував потерпілій заподіяні матеріальні збитки, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає із матір`ю, яка є людиною похилого віку та хворіє на хронічні захворювання (а.к.п.14-16, 139-142).
Таким чином, за наявності вищенаведених обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій, активне сприяння розкриттю злочину), з урахуванням особи винного, та обставин скоєння злочину, думку потерпілої ОСОБА_10 , яка просила суворо обвинуваченого не карати, колегія суддів на підставі п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України визнає за необхідне пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання, у зв`язку із чим змінити вирок Бобринецького районного суду стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, призначивши йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. громадських робіт у мінімальному розмірі.Відповідно до ст.71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.11.2014 року, і за сукупністю вироків, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

Вказане покарання, на думку колегії суддів, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Що стосується апеляційних доводів обвинуваченого про те, що суд першої інстанціїупереджено не допитав у якості свідка його маму, яка ствердила б свій фізичний стан та його неправомірну (злочинну) дію у пошуках коштів на її лікування, що крадіжку скоїв для придбання продуктів харчування та ліків для мами пенсіонерки, у якої окрім нього нікого не має, сталої роботи у нього не має, обмежується випадковими заробітками, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані доводи не можуть бути підставою для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання, оскільки ОСОБА_8 вчинив злочин в період іспитового строку.
Згідно роз`яснень п.10 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання від 24.10.2003 року №7, ч. 2 ст. 75 КК України передбачено, 10, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з вказаних вимог закону, а також зі змісту частини 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Також, колегія суддів вважає необґрунтованими усні доводи обвинуваченого та його захисника про порушення права обвинуваченого на захист, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в суді першої інстанції під час підготовчого судового засідання 22.03.2016 року та в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження по суті 19.05.2016 року обвинуваченому судом роз`яснювалися його права, в тому числі і право мати захисника. Проте, обвинувачений відмовився від захисника, зазначивши, що захист своїх інтересів буде здійснювати самостійно. Вказане підтверджується протоколами судових засідань та записом на технічному носії ( а.к.п.19-21, 39-40).
З урахування вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні шляхом пом`якшення призначеного покарання.
Керуючись ст. ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23.08.2016 року, стосовно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

ОСОБА_8 , вважати засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.11.2014 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду негайно.

Строк покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з 01.12.2016 року.

В решті вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області, від 23.08.2016 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2