Справа № 696/264/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року м. Камянка

Слідчий суддя Камянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Камянського Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , за погодженням з начальником Камянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олянино Кам`янського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, розлученого, з середньою освітою, депутатом не являється, утриманців не має, раніше не судимого( судимості погашені), який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2017 року слідчий СВ Камянського Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з начальником Камянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В клопотанні орган досудового слідства посилався на те, що ОСОБА_4 , .01.2016 близько 16 год. хв., перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень завдав численних ударів руками та коліномв обличчя та по голові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя та голови, закриту черепно-мозкову травму, які за ознакою небезпеки для життя та здоров`я відносяться до категорії тяжких. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 була12.01.2017 госпіталізована до Камянської ЦРЛ, а 13.01.2017 госпіталізована до Черкаської обласної лікарні, де 05.02.2017 року остання від отриманих тілесних ушкоджень померла.

Відомості про вказаний злочин внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 12.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

05.02.2017 року постановою слідчого СВ Камянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області по кримінальному провадженні № 0000026 перекваліфіковано дії ОСОБА_4 із ч.1 ст.121 КК України на ч.2 ст.121 КК України.

03.03.2017 року ОСОБА_4 повідомлену про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України . 09.03.2017 року постановою керівника Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_8 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців.

В клопотанні орган досудового розслідування необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, оскільки санкція покарання передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років..

Також зазначив що 14 січня 2017 року Камянським районним судом Черкаської області відносно ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу тримання під вартою, строк якого закінчується 14 березня 2017 року, а по кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих дій. Підстав для зміни запобіжного заходу не має. Просив врахувати, що ОСОБА_4 під тягарем тяжкого обвинувачення і можливості засудження вперше до реального позбавлення волі на тривалий строк, може залишити місце свого проживання, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, намагатися вплинути на свідків, а саме на ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , як особисто, так і за допомогою інших осіб, шляхом залякування, погроз або навіть заподіяння тілесних ушкоджень, оскільки їм відомо, що підозрюваний ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 ..

Вказаний ризик підтверджується даними з розсекреченого протоколу № 75/122/62-2017 від 27.01.2017, згідно якого підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи в СІЗО вживає активних заходів щодо здійснення тиску на свідка ОСОБА_14 , шляхом залякування останньої.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,вказали, що існують ризики у застосуванні більш мякого запобіжного заходу. Захисник просив відмовити у задоволенні даного клопотання, та обрати більш мякий запобіжний захід .

ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, однак визнав, що він повідомив свою матір по телефону, здійснюючи дзвінок із СІЗО, про необхідність пошуку для нього телефону свідка ОСОБА_14 ..

Як на досудовому слідстві, так і в даному судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе у скоєнні даного кримінального правопорушення не визнає.

Заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання, слідчого про існування визначених ст. 177 КПК України ризиків, підозрюваного ОСОБА_4 , захисника- адвоката , дослідивши копії матеріалів, якими обгрунтовується необхідність продовження застосування запобіжного заходу, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного увязнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Як наголушується у Принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, які піддіються затриманню або увязненню в будь-якій формі, затвердженого резолюцією №43/173 ГА ООН від 9 грудня 1988 року, затримана особа, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні

кримінального злочину, вважається невинуватою і має право на поводження з нею як з- такою до тих пір, доки її винуватість не буде доведено згідно із законом у ході відкритого судового розгляду, на якому вона має всі гарантії, необхідні для свого захисту.

03.03.2017 ОСОБА_4 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке було перекваліфіковано з ч.1 на ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або зявилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2)виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, приймає до уваги наявність обгрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, строк покарання що йому загрожує у разі доведеності вини, особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, цей злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, який вчинений із застосуванням насильства, також те, що він може перешкоджати проведенню з ним слідчих дій по кримінальному провадженню, і приходить до висновку, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України і для їх запобігання застосування більш мякого запобіжного заходу є недостатнім, тому підозрюваному ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 90 діб.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків. При цьому підставою для продовження такого запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної вище статті.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується наступними доказами:

-Протоколом огляду місця події від 12.01.2017 за місцем проживання ОСОБА_7 ;

Протоколом огляду місця події від 12.01.2017 за місцем перебування ОСОБА_7 в Кам`янській ЦРЛ;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.01.2017, який повідомив, що його знайома на ім`я ОСОБА_15 повідомила, що її побив співмешканець її знайомої ОСОБА_16 ;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.01.2017, який повідомив, що в вечірній час 12.01.2017 він зайшов до своєї знайомої на ім`я ОСОБА_15 і бачив, що остання знаходиться в себе вдома з тілесними ушкодженнями;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.01.2017, яка повідомила, що 12.01.2017 вона зайшла до своєї знайомої на ім`я ОСОБА_15 і бачила, що остання знаходиться в себе вдома з тілесними ушкодженнями та пояснила, що її побив співмешканець її знайомої ОСОБА_16 ;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.01.2017, яка повідомила, що 12.01.2017 вона зайшла до своєї знайомої на ім`я ОСОБА_15 і бачила, що остання знаходиться в себе вдома з тілесними ушкодженнями та пояснила, що її побив співмешканець її знайомої ОСОБА_16 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 . ві д 13.01.2017, який повідомив, що 11.01.2017 він розпивав спиртне з чоловіком на прізвисько « ОСОБА_17 » і бачив як останній зайшов до кімнати де відпочивала жінка та замахувався ногами;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 14.01.2017, яка повідомила, що 11.01.2017 вона перебувала в себе дова з ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (прізвища не знає) в ході словесної перепалки ОСОБА_20 наніс численні удари кулаком по обличчю та голові ОСОБА_15 , та декількам ударів ногами по тулубу ОСОБА_15 .

- рапортом старшого інспектора-чергового Камянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_21 . Про отримання інформації про настання смерті ОСОБА_7 в Черкаській обласній лікарні;

-лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 від 07.02.2017 року;

-розсекреченим протоколом № № 75/122/62-2017;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 , під час якого остання відтворила механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ..

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі Харченко проти України, згідно з якою розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України від 10 лютого 2011 року).

Слідчий суддя бере до уваги, що існують обгрунтовані побоювання того, що у ОСОБА_4 на психологічному рівні сформована життєва позиція, щодо невиконання обовязків, які покладаються на нього державними органами в силу ряду суспільних відносин, а тому наявність ризику переховування ОСОБА_4 від слідства та суду є обгрунтованим. На наявність вказаного ризику також свідчить той факт, що ОСОБА_4 тривалий час не санкціоновано знаходився на території іншої держави, має там родичів з якими підтримує звязки, коли в Україні власного житла не має, при відсутності легальних засобів для існування .

Таким чином в судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування інших, більш мяких запобіжних заходів аніж тримання під вартою можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 ..

Керуючись п.п. 1. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, рішенням Європейського суду з прав людини від 10.02. 2011 року, справа Харченко проти України, ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Камянського Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , за погодженням з начальником Камянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_22 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,- задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах слідчого ізолятора №30 м. Черкаси у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України- до 90 діб, який обчислювати з часу взяття під варту ОСОБА_4 в залі судового засідання , тобто з 14 січня 2017 року до 13 квітня 2017 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу направити начальнику Черкаського слідчого ізолятора №30 для виконання СВ

Камянському ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області та до Камянського відділу Смілянської місцевої прокуратури-для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: