ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/754/16-к
Провадження № 1-о/210/2/17

"08" лютого 2017 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали заяви ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2016 року про застосування ч.5 ст. 72 КК України в частині перерахунку строку попереднього ув`язнення,-

ВСТАНОВИВ:
07 лютого 2017 року до провадження судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 , відповідно до Ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2017 року, надійшли матеріали клопотання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про перегляд за нововиявленими обставинами Ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2016 року про застосування ч.5 ст. 72 КК України в частині перерахунку строку попереднього ув`язнення.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заявнику слід відмовити у відкритті провадження за вище вказаною заявою виходячи з наступного.

За нормами ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Тобто, за змістом ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими вважаються обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Нововиявленими обставинами слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: 1) об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; 2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Характеризуються нововиявлені обставини такими ознаками: їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх суттєве значення для справи; їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість урахування під час провадження в справі постановлення вироку в зв`язку з невідомістю їх суду; їх відкриття тільки після набрання вироком законної сили; їх спеціальне розслідування прокурором або, за його дорученням, слідчим.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказам.

Суд розмежовує поняття нововиявлених обставин (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Відповідно до ч.1 ст. 467 КПК України за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Суд вважає, що нових, суттєвих обставин у клопотанні та додаткових заявах про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами зазначено не було.

Як вбачається з матеріалів справи, всі зазначені у заявах обставини були відомі судовим інстанціям, які розглядали дане кримінальне провадження, ці обставини були досліджені у сукупності із іншими доказами та їм була дана належна оцінка при постановленні відповідних рішень, зокрема при ухваленні ухвали від 12 лютого 2016 року.

Тому зазначені у клопотанні факти неможливо розцінювати як нововиявлені обставини, що не були відомі судовим інстанціям при постановленні ними судових рішень.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною законодавства України, не гарантує право на поновлення розгляду справи, в якій винесено остаточне рішення (рішення у справі Кучеренко проти України №41974; Європейський суд з прав людини (рішення якого є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень за застосування практики Європейського Суду з прав людини») у справах «Рябих проти Росії» та «Науменко проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантовано ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположень свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення і повинні використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не зміни рішень.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що принцип остаточності судового рішення означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду та ухвалення нового рішення у справі.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи копія ухвали суду від 12 лютого 2016 року була отримана засудженим ОСОБА_3 12 березня 2016 року, а із вищезазначеним клопотанням останній звернувся до суду лише 10 серпня 2016 року.
Відповідно до ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Відповідно до ст. 464 КПК України після надходження заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинамисуддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 КПК України і вирішує питання про відкриття кримінального провадження.
У зв`язку з чим заявнику ОСОБА_2 слід відмовити у відкритті провадження за його клопотанням про перегляд за нововиявленими обставинами Ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2016 року про застосування ч.5 ст. 72 КК України в частині перерахунку строку попереднього ув`язнення

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.459, 461, 462, 464 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті кримінального провадження за клопотаннямОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про перегляд за нововиявленими обставинами Ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2016 року про застосування ч. 5 ст. 72 КК України в частині перерахунку строку попереднього ув`язнення.
Копію ухвали невідкладно надіслати ОСОБА_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1