н/п 1-кп/640/685/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" грудня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
06 вересня 2016 року з прокуратури Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України суд поставив на обговорення питання доцільності продовження дії запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого, оскільки судове провадження не завершено до спливу продовженого судом строку тримання його під вартою.
В судовому засіданні прокурор просив суд продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , оскільки ризики, які існували під час досудового провадження на теперішній час продовжують мати місце.
Потерпіла підтримала думку прокурора.
Захисник просив суд прийняти рішення на свій розсуд.
Обвинувачений не заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, прийшов до наступного висновку.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З урахуванням викладеного, враховуючи те, що при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд враховує особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, наявність ризиків, передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, вважає, що застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому продовжує йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, передбачений КПК України.
Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню, а також зі ступеня тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення.
Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені ст. ст.177, 178 КПК України не визначає розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд, -
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін - у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27), продовживши строк цього запобіжного заходу на 60 днів, тобто до 22.02.2017 року без визначення застави.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1