Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/366/17
І м е н е м У к р а ї н и
12.06.2017 року м. Одеса
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Щекино Тульської області Російської Федерації, громадянина України, з базовою середньою освітою, учня 3 курсу ДНЗ «Одеський професійний ліцей морського транспорту», не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених п.6, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.186, ч.4 ст.187 та ч.2 ст.194 КК України,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Севастополь Автономної Республіки Крим, громадянина України, з базовою середньою освітою, учня 2 курсу ДНЗ «Одеський центр професійно-технічної освіти», засудженого вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 25 липня 2016 року за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого від відбування покарання, із застосуванням ст.ст.75,104 КК України, з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених п.6, п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 та ч.2 ст.194 КК України,
Відкрите викрадення ОСОБА_16 майна ОСОБА_7 (грабіж)
Близько 01 години 50 хвилин 28 жовтня 2016 року ОСОБА_16 , перебуваючи біля будинку №94 по вул. Семена Палія (колишня вул. Дніпропетровська дорога) в м. Одесі, в якості пасажира сів до салону керованого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , автомобіля таксі марки «Renault Logan», н.з. НОМЕР_1 , на торпеді в якому побачив належний останній особі мобільний телефон марки «Blackview», в корпусі сріблясто-чорного кольору, імеі 1: НОМЕР_2 ; імеі 2: НОМЕР_3 , вартістю 1799 грн.
Визначивши даний телефон предметом злочинного посягання, діючи з прямим умислом на його відкрите заволодіння, під час зупинки автомобіля біля будинку №35 по вул. Генерала Бочарова в м. Одесі, ОСОБА_16 схопив цей телефон, відчинив двері, вискочив із салону та зник з місця вчиненого діяння, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Розбійний напад, вбивство ОСОБА_17 , закінчений замах на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, вчинені ОСОБА_16 та ОСОБА_14 .
У вечірній час 29 жовтня 2016 року ОСОБА_16 , з корисливих мотивів, в невстановленому місці зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_14 , якому запропонував здійснити сумісне пограбування його ( ОСОБА_16 ) рідної бабусі - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Предметом злочину було визначено належні останній особі 5000 доларів США, що зберігалися за місцем її та ОСОБА_16 проживання в квартирі АДРЕСА_3 . Отримавши згоду ОСОБА_14 за обіцяну тому винагороду, обидва обвинувачені домовилися придбати засоби маскування, одяг, взуття, а також оговорили спільні дії з проникнення до квартири та подолання можливого опору потерпілої шляхом її зв`язування, без наміру заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень чи смерті.
Реалізуючи викладене близько 10 години 00 хвилин 30 жовтня 2016 року обвинувачені зустрілися біля розташованого по вул. Генерала Бочарова в м. Одесі ринку «Північний», придбали дві маски чорного кольору з прорізами для очей, чоловічий светр, спортивний костюм, одну пару кросівок, липку стрічку (скотч), а також по дві пари медичних полімерних рукавиць та медичних бахіл.
Близько 11 години 00 хвилин цієї ж доби ОСОБА_16 та ОСОБА_14 піднялися на третій поверх будинку АДРЕСА_4 , де ОСОБА_16 вдягнув куплений одяг, разом вони вдягли медичні рукавиці, бахіли, шапки з прорізами для очей, піднялися поверхом вище та підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_5 . ОСОБА_14 подзвонив в дзвінок, на що ОСОБА_17 прочинила двері, після чого ОСОБА_16 силоміць розкрив двері рукою, а ОСОБА_14 схопив потерпілу рукою, заштовхнув в одну із кімнат, де знову штовхнув на диван та безрезультатно намагався її зв`язати, після чого наказав потерпілій мовчати. В той же час ОСОБА_16 зайшов до іншої кімнати - спальні його матері, де почав шукати гроші, розкидаючи речі, та відшукав 7700 грн.
Через незначний проміжок часу ОСОБА_14 побачив, як потерпіла стала намагатися комусь зателефонувати. Щоб перешкодити цьому він відібрав належний ОСОБА_17 телефон марки «Nomi», в копусі сріблясто-коричневого кольору, імеі 1: НОМЕР_4 ; імеі 2: НОМЕР_5 , та поклав його до кишені власного одягу. Потерпіла в свою чергу почала голосно кричати, після чого до цієї ж кімнати зайшов ОСОБА_16 .
Гучні крики потерпілої, а також побоювання можливого впізнання та подальшого викриття обвинувачених обумовили раптову зміну у ОСОБА_16 та ОСОБА_14 спільного умислу на розбійний напад та вбивство з корисливих мотивів ОСОБА_17 , задля чого ОСОБА_16 взяв в руку дерев`яну палицю, зовні схожу на бейсбольну биту, що знаходилася в цій же кімнаті на полу між диваном та шафою, та наніс нею множинні удари в область голови й обличчя потерпілої, що заподіяло їй тяжкі тілесні ушкодження, за критерієм небезпечності для життя, у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми (забійних ран голови №№1-9), саден та синців голови, крововиливів у м`які тканини голови, крововиливу під м`які мозкові оболонки, забою мозку. В свою чергу ОСОБА_14 схопив зі столу кухонний ніж, яким також наніс п`ять ударів в область шиї та грудної клітини потерпілої, що заподіяло їй тяжкі тілесні ушкодження, за критерієм небезпечності для життя, у вигляді: колото-різаних поранень шиї (ран №№10-13), з ушкодженням судин шиї та трахеї, проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пораненням верхньої долі лівої легені (рани №14), що призвело до недокрів`я внутрішніх органів і настанню смерті ОСОБА_17 .
Після вчинення розбійного нападу та умисного вбивства потерпілої, бажаючи приховати вчинені дії та знищити слідову інформацію шляхом підпалу вищезазначеної квартири ОСОБА_16 за попередньою змовою з ОСОБА_14 реалізували наступним чином раптово виниклий відповідний умисел: ОСОБА_16 взяв із шафи дві пляшки алкогольних напоїв та розлив їх на розкидані в кімнаті його матері речі, після чого ОСОБА_14 передав йому свою запальничку, якою ОСОБА_16 їх підпалив.
Впевнившись у початку пожежі обвинувачені залишили квартиру, пішли в напрямку с. Іллічівка Лиманського району Одеської області, де біля розташованих по вул. Нова гаражів викинули заплямований кров`ю одяг, рукавиці, бахіли та шапки, після чого попрямували до будинку АДРЕСА_6 , в дворі якого сховали мобільний телефон загиблої ОСОБА_17 .
Вчинивши усі вищезазначені дії, спрямовані на умисне знищення квартири АДРЕСА_3 , та вважаючи їх необхідними для доведення даного злочину до кінця, ОСОБА_16 та ОСОБА_14 не зуміли цього здійснити з причин, що не залежали від їх волі, оскільки до 14 години 07 хвилин 30 жовтня 2016 року пожежу було локалізовано та ліквідовано особовим складом караулу служби цивільного захисту.
Винуватість кожного із обвинувачених у вчиненні вищезазначених діянь підтверджується сукупністю наступних доказів.
Відкрите викрадення ОСОБА_16 майна ОСОБА_7 (грабіж)
Обвинувачений ОСОБА_16 свою вину у вчиненні даного епізоду діяльності визнав в повному обсязі та в суді показав, що відкрито викрав восени минулого року у таксиста телефон, з яким утік із салону автомобіля.
Потерпілий ОСОБА_7 в суді показав, що будучи таксистом, в нічний час 28 жовтня минулого року, був зупиненим навпроти будинку №94 по вул. Дніпропетровська дорога в м. Одесі раніше незнайомим молодим чоловіком, якого він погодився підвезти до арки, розташованої в будинку АДРЕСА_7 . На торпеді в салоні керованого ним автомобіля лежав належний йому телефон марки «Blackview», вартістю близько 1800 грн. Пасажир, сидячи на передньому пасажирському сидінні, розплатився за проїзд, після чого несподівано схопив цей телефон, вискочив з салону та втік у невідомому напрямку. Потерпілий після зазначеного викликав на місце події правоохоронців. В подальшому викрадене майно йому було повернуто вже слідчим.
Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення о 03 годині 00 хвилин 28 жовтня 2016 року ОСОБА_7 повідомив орган поліції про його пограбування, що було вчинено близько 02 години цієї ж доби та просив притягнути до відповідальності причетну до цих дій невстановлену особу.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 26 грудня 2016 року потерпілий ОСОБА_7 , в присутності понятих, серед чотирьох представлених йому фотокарток чоловіків впізнав ОСОБА_16 в особі грабіжника за сукупністю ознак статури, рис обличчя, довжиною та кольором волосся.
Безпосереднім оглядом в суді визнаного в якості речового доказу мобільного телефону встановлено, що він має наступні фактичні ознаки: імеі 1: НОМЕР_2 ; імеі 2: НОМЕР_3 , модель «Blackview» НОМЕР_6 , передня частина корпусу чорного кольору, задня частина корпусу сріблястого кольору.
Сукупність вищезазначених доказів дозволяє суду дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_16 у вчиненні наступного.
Близько 01 години 50 хвилин 28 жовтня 2016 року ОСОБА_16 , перебуваючи біля будинку №35 по вул. Генерала Бочарова в м. Одесі в якості пасажира керованого ОСОБА_7 автомобіля таксі, з корисливих мотивів та умислом на відкрите заволодіння майном останнього, схопив з торпеди належний потерпілому мобільний телефон марки «Blackview», вартістю 1799 грн., яким розпорядився на власний розсуд.
Зазначені умисні дії ОСОБА_16 суд кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України, як грабіж.
Розбійний напад, вбивство ОСОБА_17 , закінчений замах на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, вчинені ОСОБА_16 та ОСОБА_14 .
Обвинувачений ОСОБА_16 вину у вчиненому не визнав та, відмовляючись в суді пояснити причину виниклих спонукань, показав, що попередньо домовився з раніше знайомим йому ОСОБА_14 разом проникнути до квартири, де проживала його бабуся, в період часу, коли остання залишиться вдома одна. Він також повідомив ОСОБА_14 , що в квартирі зберігаються 5000 доларів США, частину з яких пообіцяв надати спільнику. Будь-яких планів спричинювати потерпілій тілесні ушкодження чи вбивати її вони не оговорювали.
При підготовці до пограбування, з метою уникнення їх можливого впізнання та не залишення слідів, він придбав на ринку спортивний костюм, разом з ОСОБА_14 дві шапки з прорізами для очей, а також ОСОБА_14 придбав в аптеці бахіли та рукавиці. Із собою вони також заздалегідь взяли липку стрічку (скотч).
Як вбачається з подальших показань ОСОБА_16 через незначний проміжок часу він та ОСОБА_14 підійшли до парадної будинку за місцем його проживання, двері якої він відчинив власним ключем. ОСОБА_14 подзвонив в дзвінок вхідної двері квартири, на що бабуся прочинила двері, після чого ОСОБА_14 схопив її рукою та заштовхнув в одну із кімнат, зачинивши за собою двері, в той час як він ( ОСОБА_16 ) зайшов до спальні своєї матері, де почав шукати гроші.
Через деякий час він почув приглушений звук від декількох ударів, що відбулися в кімнаті, де перебували ОСОБА_14 та ОСОБА_17 . В наступний момент він зайшов в цю кімнату, де побачив скривавлену бабусю, розгледів на її шиї поріз від ножа. На його питання про подію, яка щойно сталась, ОСОБА_14 не відповів. Будучи шокованим він лише підійшов до бабусі, доторкнувся до її тіла, намагаючись прощупати тиск. ОСОБА_16 вважає, що саме в цей момент його руки та верхній одяг заплямилися кров`ю потерпілої, яка рясно витікала з її ран.
Стосовно знарядь вчиненого, на його думку, одноособового вбивства ОСОБА_14 його бабусі, він ( ОСОБА_16 ) пам`ятає, що належна йому дерев`яна бита, яка до цього знаходилася між диваном та шафою, вже лежала на столі, а ніж він взагалі не розгледів.
В наступному він вийшов до коридору, а ОСОБА_14 на незначний час зайшов до кімнати його матері, після чого повернувся та закрив за собою непрозорі двері. Вони разом хуткою ходою залишили квартиру.
ОСОБА_16 категорично заперечив вчинення будь-яких власних насильницьких дій по відношенню до загиблої бабусі, з якою у нього до цих подій були лише добрі стосунки, а також показав про необізнаність про причини виникнення пожежі та конкретні дії ОСОБА_14 , пов`язані із завданням потерпілій тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_14 вину у вчиненому фактично визнав частково та показав, що у вечірній час 29 жовтня минулого року він зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_16 і той повідомив про якісь виниклі у нього проблеми, для вирішення яких запропонував допомогти зв`язати його бабусю, забрати з квартири за місцем її проживання 5000 доларів, половину суми з яких пообіцяв йому в якості винагороди, на що він погодився.
Вони разом спланували увірватися до квартири, закрити рота бабусі, а також зв`язати її скотчем, без наміру заподіяння їй тілесних ушкоджень чи смерті.
Наступного ранку близько 09 години 30 хвилин він зателефонував ОСОБА_16 , ще через 15 хвилин вони зустрілися, знову обговорили спільні дії, задля чого купили шапки - маски, скотч, медичні рукавиці, бахіли та одяг. Двері парадної ОСОБА_16 відчинив власним ключем, після чого піднялися на третій поверх, де ОСОБА_16 вдягнув куплений одяг, разом вдягли медичні рукавиці, бахіли, шапки з прорізами для очей, піднялися поверхом вище та підійшли до вхідної двері квартири, де мешкала бабуся. Він ( ОСОБА_14 ) подзвонив в дзвінок, на що ОСОБА_17 спочатку не відчинила, після другого дзвінка ОСОБА_16 щось відповів зміненим голосом, на що потерпіла нарешті прочинила двері.
В наступний момент ОСОБА_16 силоміць розкрив двері, а він схопив потерпілу рукою, заштовхнув в одну із кімнат, де штовхнув на диван та безрезультатно намагався її зв`язати, після чого наказав потерпілій мовчати. В той же час ОСОБА_16 зайшов до іншої кімнати, щоб відшукати гроші.
Через деякий час ОСОБА_14 побачив, як потерпіла стала намагатися комусь зателефонувати, через що він негайно відібрав цей телефон та поклав його до кишені власного одягу. Потерпіла несподівано почала голосно кричати, після чого до цієї ж кімнати зайшов ОСОБА_16 та наказав йому відійти в сторону. В подальшому він побачив в руках ОСОБА_16 биту, якою той наніс близько шести ударів в голову рідної бабусі. Потерпіла продовжувала голосно кричати, на що він ( ОСОБА_14 ) схопив зі столу кухонний ніж, яким також наніс близько двох ударів в область горла потерпілої. Кімната була дуже заплямована кров`ю.
Як вбачається з подальших показань ОСОБА_14 після того, як потерпіла змовкла, ОСОБА_16 намагався прощупати у неї тиск, після чого вони деякий час разом шукали в кімнатах квартири гроші, проте нічого не знайшли. В наступний момент ОСОБА_16 взяв із шафи дві пляшки алкогольних напоїв та розлив їх на розкидані в іншій кімнаті речі, попросив у нього ( ОСОБА_14 ) запальничку, яку він передав йому, після чого ОСОБА_16 підпалив розкидані на підлозі речі. На його запитання про причину підпалу ОСОБА_16 відповів, щоб той не переймався, оскільки квартира нібито застрахована.
Впевнившись у початку пожежі, вони разом залишили квартиру, зняли заплямований одяг, шапки, рукавиці, бахіли, пішли в напрямку найближчих гаражів, біля одного з яких перекинули ці речі через прибудований паркан.
Причиною зміни власних показань в судовому засіданні на відміну від наданих під час досудового розслідування показань про одноособове застосування насильства до загиблої шляхом нанесення численних ударів битою та ножем, а також про одноособово вчинений підпал квартири, ОСОБА_14 пояснив переосмисленням вчиненого та бажанням в суді дати правдиві покази.
Незважаючи на отримані показання винуватість кожного із обвинувачених у вчиненому підтверджується сукупністю наступних доказів.
Потерпіла ОСОБА_8 в суді показала, що в день загибелі матері вона, перебуваючи на роботі та відчуваючи щось недобре, безрезультатно намагалася їй додзвонитися. В першій половині доби до неї на роботу прийшов син ( ОСОБА_16 ), в поведінці якого вона не побачила щось незвичайного. Вона попросила його сходити додому, а через деякий час він їй передзвонив та повідомив, що там вже перебуває міліція, пожежні та швидка допомога. Після почутого вона негайно відпросилася з роботи та побігла додому.
В подальшому серед зниклих в квартирі речей вона виявила лише втрату грошей, на загальну суму до 7700 грн. Стосовно вилученого слідчим з квартири кухонного ножа потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що її мати ОСОБА_17 ймовірно розчищала ножем у власній кімнаті гранат.
Окрім того, потерпіла показала, що остання зазвичай була вольовою жінкою та лише прочиняла вхідні двері до квартири в разі дзвінків незнайомих осіб. Щодо стосунків між своєю матір`ю та її онуком ОСОБА_8 показала, що бабуся дуже любила останнього.
Про особливу прижиттєву дбайливість ОСОБА_17 до свого онука ( ОСОБА_16 ) показала в суді і свідок сторони захисту сусідка ОСОБА_18 .
Співмешканець ОСОБА_8 свідок ОСОБА_19 в суді показав, що про загибель її матері та пожежу в квартирі дізнався з її дзвінка. В подальшому було виявлено зникнення із квартири частини залишеної ним заробітної плати, в розмірі 5200 грн., а також іншої, меншої суми грошей, яка використовувалася для здійснення поточних витрат.
Окрім того свідок показав, що в квартирі зберігалася належна родині ОСОБА_20 значна сума грошей в іноземній та національній валютах, яку злочинці не зуміли відшукати. Обвинуваченого ОСОБА_16 свідок характеризує як дуже скритну дитину. ОСОБА_14 він бачив в їх квартирі лише один раз та знає, що той товаришував із ОСОБА_16 .
Відповідно до протоколу огляду квартири АДРЕСА_3 , проведеного черговим слідчим з письмового дозволу ОСОБА_8 до внесення даних про дане кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в період з 13 години 17 хвилин до 17 години 00 хвилин 30 жовтня 2016 року, на розташованому в одній із кімнат дивані виявлено труп жінки, віком 65-70 років, з видимими тілесними ушкодженнями в області голови та шиї, а також виявлено та вилучено кухонний ніж, дерев`яний предмет, схожий на биту, інші речі, предмети одягу, з наявними на них плямами бурого кольору чи слідами продуктів горіння, а також здійснено змиви з виявлених на окремих предметах плямах бурого кольору. На фотографічних зображеннях №№5-6, долучених у виді фототаблиці до протоколу огляду, зафіксовано зовнішній вигляд розкиданих на підлозі кімнати речей з видимими ознаками їх пошкодження вогнем, а на зображеннях №№18-20, окрім дерев`яної бити, зафіксовано розкритий плід граната.
Остання обставина цілком узгоджується з показаннями потерпілої ОСОБА_8 про ймовірність використання ОСОБА_17 перед загибеллю кухонного ножа, яким вона розчищала гранат.
Під час проведення слідчого експерименту, із застосуванням відеозапису, ОСОБА_16 на місці показав про аналогічні за змістом показанням в суді обставини проникнення до квартири та наступних власних дій і дій ОСОБА_14 . Окрім того ОСОБА_16 привів учасників слідчої дії до місця, де він з ОСОБА_14 позбулися заплямованого одягу, шапок, рукавиць та бахіл, а також до іншого місця схову мобільного телефону ОСОБА_17 .
Як вбачається з протоколів огляду місця події від 31 жовтня 2017 року:
- на ділянці місцевості, розташованій біля буд. АДРЕСА_8 було виявлено та вилучено чорну чоловічу кофту з капюшоном;
- на ділянці місцевості, розташованій по вул. Нова в с. Іллічівка Лиманського району Одеської області було виявлено та вилучено дві чорні в`язані шапки з прорізами для очей, пара медичних бахіл синього кольору, медична рукавичка білого кольору та шкарпетка чорного кольору;
- на ділянці місцевості, розташованій біля буд. №18 по вул. Махачкалінська в м. Одесі, у внутрішній частині закопаної автомобільної покришки було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nomi», в копусі сріблясто-коричневого кольору, імеі 1: НОМЕР_4 ; імеі 2: НОМЕР_5 .
Під час проведення слідчого експерименту, із застосуванням відеозапису, ОСОБА_14 на місці показав про обставини сумісного із ОСОБА_16 проникнення до квартири, а також про одноособове нанесення ним 4-5 ударів битою в область голови потерпілої, та 2-3 ударів ножем в область її шиї з метою припинення гучних криків ОСОБА_17 , а також про одноособове заволодіння мобільним телефоном загиблої та підпалу квартири.
Як вбачається з висновків судово-медичних експертиз №639 від 16 листопада 2016 року та №96(639) від 18 листопада 2016 року на трупі ОСОБА_17 маються ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забійних ран голови (рани №№1-9), садна та синці голови, крововиливи у м`які тканини голови, крововилив під м`які мозкові оболонки, забій мозку; колото-різані поранення шиї (рани №№10-13) з ушкодженням судин шиї та трахеї; проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пораненням верхньої долі лівої легені (рана №14); синці, садна верхніх кінцівок, різані поверхневі рани на ладанній поверхні 4-го пальця правої кісті в області 3-й фаланги (рана №15), на задній поверхні 2-го пальця лівої кісті на рівні 3-й фаланги (рана №16).
Множинні забійні рани (шість) на клапті шкіри волосистої ділянки голови (правої лобно-тім`яно-скронево-потиличної) могли утворитись від дії тупого обмеженого знаряддя, яке має не виражене дугоподібне ребро. Забійні рани «1» і «5» могли утворитись від неодноразової дії тупого обмеженого знаряддя, яке має не виражене дугоподібне ребро.
Колото-різане пошкодження на клапті шкіри лівої бічної поверхні груди могло утворитись від дії плоского колюче-ріжучого знаряддя, що має обушок та лезо.
Колото-різане пошкодження на клапті шкіри передньої поверхні шиї могло утворитись від дії плоского колюче-ріжучого знаряддя, що має обушок та лезо.
Коло-різані пошкодження «1-3» на клапті шкіри правої бічної поверхні шиї могли утворитись від дії плоского колюче-ріжучого знаряддя, що має обушок та лезо. В краях колото-різаних пошкоджень «1» і «3» визначаються незначні чужорідні включення в вигляді текстильних волокон чорного і червоного кольору.
Дані колото-різані пошкодження на клаптях шкіри могли утворитись від дії одного травмуючого знаряддя при різних умовах нанесення пошкоджень.
Садна та синці з`явились внаслідок дії тупого предмета (предметів), індивідуальні особливості яких в пошкодженнях не відобразились.
Різані поверхневі рани на ладанній поверхні 4-го пальця правої кісті в області 3-й фаланги (рана №15), на задній поверхні 2-го пальця лівої кісті на рівні 3-й фаланги (рана №16) могли утворитись від дії плоского ріжучого знаряддя, що має лезо.
Дані ушкодження причинені за 10-30 хвилин до настання смерті, про що свідчить данні гістологічного дослідження (вогнищевий субарахноїдальний крововилив в м`яких мозкових оболонках великих півкуль; ушкодження легень у вигляді дефекту щілиноподібної форми; вогнищевий крововилив в жировій клітковині, яка оточує трахею з крововиливами в краях ушкоджень; інфільтруючий крововилив в м`яких тканинах шиї без вираженої перифокальної клітинної реакції), а також наявність у лівій плевральній порожнині (500 мл рідкої крові та 100 г рихлих згортків крові).
Відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забійних ран голови (рани №№1-9), садна та синців голови, крововиливи у м`які тканини голови, крововилив під м`які мозкові оболонки, забій мозку згідно правил судово-медичного встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя.
Колото-різані поранення шиї (рани №№10-13) з ушкодженням судин шиї та трахеї, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, з пораненням верхньої долі лівої легені (рана №14) згідно правил судово-медичного встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя.
Синці, садна верхніх кінцівок, різані поверхневі рани на ладанній поверхні 4-го пальця правої кісті в області 3-й фаланги (рана №15), на задній поверхні 2-го пальця лівої кісті на рівні 3-й фаланги (рана №16) зазвичай в момент заподіяння і при звичайному перебігу у живих осіб мають незначні швидко проходячи наслідки, тривалістю не більше ніж шість днів і за цим критерієм мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
В момент заподіяння ушкоджень ОСОБА_17 була звернена до травматичних впливів передньо - правою поверхнею тіла, про що свідчить локалізація ушкоджень на правій, передньо - правій і передній поверхнях тіла, при цьому вона могла перебувати в положенні сидячи, стоячи.
Смерть ОСОБА_17 полягає у прямому причинному зв`язку з проникаючими колото-різаними пораненнями шиї з ушкодженням судин шиї та трахеї, грудної клітини проникаючим в ліву плевральну порожнину, з ушкодженнями лівої легені з крововиливом у ліву плевральну порожнину (500 мл крові, 100 г згортків), що призвело до недокрів`я внутрішніх органів і настанню смерті.
Виразність трупних явищ, виявлених при дослідженні трупа 31 жовтня 2016 року приблизно о 09:00 г. (трупні плями синюшні, помірні, розташовані на задньо-бокових поверхнях тулуба, при дозованому тиску на них з силою 2 кг на 1 см.кв. протягом 3 секунд бліднуть і відновлюються через 10 хвилин; трупне заклякання добре виражено у всіх групах досліджуваних м`язів; гнильні змінення не проявлені) дозволяє зробити висновок, що смерть ОСОБА_17 могла наступити 20-30 годин тому від моменту дослідження трупа.
Різані рани, синець та садна верхніх кінцівок могли утворитися під час самозахисту.
При дослідженні трупа ОСОБА_17 будь-яких явно виражених соматичних захворювань, які могли вплинути на її смерть, не виявлено.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №589 від 18 листопада 2016 року за результатами дослідження експертизи клаптів шкіри вилучених від потерпілої ОСОБА_17 , а також її одягу, і кухонного ножа, встановлено наступне:
- на задній поверхні блузці-футболці чорного кольору в верхніх відділах справа розташовані два колото-різаних пошкодження («1», «2»), які могли утворитись від дії плоского колючо-ріжучого знаряддя, типа ножа, маючого обушок та лезо, в яких відобразились групові ознаки травмуючого знаряддя;
- колото-різані пошкодження на блузці-футболці могли утворитись від дії клинка, наданого на дослідження кухонного ножа;
- множинні забійні рани (шість) на клапті шкіри волосистої ділянки голови (правої лобно-тім`яно-скронево-потилочної ділянки) могли утворитись від дії тупого обмеженого знаряддя, яке має не виражене дугоподібне ребро;
- забійні рани «1» і «5» могли утворитись від неодноразової дії тупого обмеженого знаряддя, яке має не виражене дугоподібне ребро;
- колото-різане пошкодження на клапті шкіри лівої бічної поверхні груди могло утворитись від дії плоского колюче-ріжучого знаряддя, маючого обушок та лезо;
- колото-різане пошкодження на клапті шкіри передньої поверхні шиї могло утворитись від дії плоского колюче-ріжучого знаряддя, маючого обушок та лезо;
- колото-різані пошкодження «1»-«3» на клапті шкіри правої бічної поверхні шиї могли утворитись від дії плоского колюче-ріжучого знаряддя, маючого обушок та лезо;
- в краях колото - різаних пошкоджень «2» і «3» визначаються незначні чужорідні включення у вигляді текстильних волокон чорного і червоного кольору;
- дані колото-різані пошкодження на клаптях шкіри могли утворитись від дії одного травмуючого знаряддя, при різних умовах нанесення пошкоджень;
- тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_17 (забійні і колото-різані рани), могли бути спричинені найвірогідніше двома предметами;
- колото-різані пошкодження, виявлені на тілі ОСОБА_17 , могли бути утворені наданим на дослідження кухонним ножем;
- тілесні ушкодження - колото-різані пошкодження, виявлені на тілі ОСОБА_17 , та колото-різані пошкодження, виявлені на блузці-футболці чорного кольору, за своїми морфологічними ознаками відповідають друг другу за механізмом утворення;
- за своєю локалізацією колото-різані пошкодження на тілі потерпілої наносились за межами розташування одягу (блузці-футболки) - по відкритим ділянкам тіла, або при зміщенні одягу;
- велика кількість забійних ран голови та колото-різаних пошкоджень на тілі потерпілої обумовили пошкодження багатьох кровоносних судин, що привело к значному просочуванню кров`ю тканин одягу (блузці-футболці, рейтуз, трусів, шкарпеток);
- колото-різані пошкодження на тілі потерпілої та її блузці-футболці могли утворитись від дії кухонного ножа, наданого на експертизу.
Згідно з висновків судово-медичних імунологічних експертиз знайдено кров людини, походження якої за груповою належністю не виключається від ОСОБА_17 , а походження крові від ОСОБА_16 та ОСОБА_14 не виключається тільки в якості домішки, якщо кров належить двом та більше особам, при наявності у останніх пошкоджень із зовнішньою кровотечею:
- на трьох марлевих тампонах зі змивами, наволочці, рушнику, дерев`яній биті, футболці та колготах потерпілої ОСОБА_17 , вилучених під час огляду квартири загиблої (№1060 від 07 грудня 2016 року, №1079 від 15 грудня 2016 року, №1141 від 18 січня 2017 року);
- на гумовій медичній рукавичці, чорній в`язаній шапці, вилучених під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_8 (№1068 від 08 грудня 2016 року, №1066 від 15 грудня 2016 року);
- на належній ОСОБА_16 чоловічій кофті (№1124 від 05 січня 2017 року);
- на належних ОСОБА_14 куртці та штанах (№1140 від 18 січня 2017 року);
Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи №590 від 13 грудня 2016 року при дослідженні належного ОСОБА_14 одягу та взуття встановлено, що:
- на поверхні куртки розташовані сліди, східні з підсохлою кров`ю, які покриті пліснявою сірого кольору і розташовані: на передній поверхні куртки зліва, в верхніх відділах на ділянці розмірами 48x22 см, представлені множними бризкам крові (1); на передньо-внутрішній поверхні лівого рукава поблизу у верхньому відділі, на ділянці 18x9 см, представлені множинними бризкам крові (2); на внутрішній поверхні передньої полки куртки в 6 см від краю борта, розташовані від внутрішньої поверхні основи коміра до внутрішньої нагрудної кишені ділянкою розмірами 28x6 см, з розташованими на ній множинними бризками крові (3); на передньо-внутрішній поверхні правого рукава в верхніх відділах і частково на передній поверхні в верхньому відділі справа, на ділянці 23х14-4 см, представлені множинними бризкам крові (4);
- на поверхні джинсових брюк розташовані малочисленні, малоконтрастні сліди, східні з підсохлою кров`ю, які покриті пліснявою сірого кольору і розташовані: на передній поверхні джинсових брюк зліва, в 30 см від пояса і в 11 см від лівого бічного шва, на ділянці розмірами 10x2,5 см, представлені малочисленими бризками крові (1); на передньо-внутрішній поверхні у низу зліва, у лівого шагового шва, на ділянці 4,0x3,7 см, представлено одиничними бризкам крові (2).
- на поверхні кросівок розташовані малочислені, малоконтрастні сліди буроватокоричневого кольору, східні з підсохлою кров`ю, які розташовані: на передній поверхні у носка і представлені малочисленими слідами округлої форми, розмірами 0,2 см і 0,5 см, які розташовані одиночно, за ознаками можуть відповідають бризкам крові («1»); на зовнішній поверхні верха кросівок біля союзки одиничні сліди, округлої форми, розмірами 0,1 см і 0,5 см, розташованим на ниті шва і передніх відділах союзки, за своїми ознаками відповідають бризкам крові («2»).
Бризки крові на одягу і взутті могли утворитись при таких умовах: при контакті з кровотечею з кровоносних артеріальних судин, пошкоджених при нанесенні колото-різаних та забійних пошкоджень; при находженні поблизу від ділянок з кровотечею кровоносних судин,або при падінні часток крові з травмуючого знаряддя при замахах ним.
Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи №595 від 18 листопада 2016 року при дослідженні належної ОСОБА_16 кофти визначаються наступні ділянки з речовиною буро-коричневого кольору, східного з підсохлою кров`ю:
- на передній поверхні кофти навколо середині справа, на ділянці 12x7 см, розташовані переривчасті, незначні, бляклі нашарування з нечіткими, не вираженими, розмитими краями; які можуть бути віднесені до плям крові, визначити їх механізм утворення не представляється можливим (1);
- у нижньому відділі правого рукава, на передньо-зовнішній поверхні, на ділянці 17х9 см і представлено незначними, переривчастими ділянками поверхневого просочування тканини, особливо біля манжети, що обумовило щільність тканини, а також мілкими, точковими, малочисленими слідами, округлої форми, діаметрами 0,1-0,2 см, які відносяться до бризок крові, які розташовані як одиноко, так і в вигляді незначних скопищ (2); у нижньому відділі лівого рукава, на задньо-внутрішній поверхні, переважно на манжеті, на ділянці 9,5x8 см, де представлено незначними, переривчастими ділянками поверхневого просочування тканини, що обумовило щільність тканини, а також мілкими, точковими, малочисленими слідами округлої форми, діаметрами 0,1-0,3 см, які відносяться до бризок крові, які розташовані одиноко (3);
- в верхньому відділі лівого рукава, на зовнішній поверхні, на ділянці 13,5x11,5 см, де представлено незначними, неправильних геометричних форм, переривчастими слідами поверхневого просочування тканини, що обумовило деяку щільність тканини, а також мілкими, точковими, одиничними слідами округлої форми, діаметрами 0,1-0,2 см, які відносяться до бризок крові, які розташовані одиноко (4);
- на спинці в нижньому відділі зліва, на ділянці 43x20 см, представлено множинними, точковими слідами, округлої форми, діаметрами від 0,1 до 0,5 см, розташовані як одиночно, так і у вигляді скопищ, які за своїми ознаками відносяться до бризок крові (5).
Дані сліди в вигляді незначних просочувань тканини кров`ю та бризок могли утворитись, при незначному контакті з кровоточивою поверхнею, так і в результаті кровотечі з пошкоджених кровоносних артеріальних судин, або при падінні часток крові з травмуючого знаряддя.
Як вбачається із змісту акту про пожежу від 30 жовтня 2016 року та звіту про пожежу від 31 жовтня 2016 року орієнтовним часом її виникнення в квартирі за місцем проживання ОСОБА_8 є 12 година 40 хвилин 30 жовтня 2016 року. До 14 години 07 хвилин цієї ж доби пожежу було локалізовано та ліквідовано особовим складом караулу служби цивільного захисту. Ймовірною причиною пожежі є занесення джерела запалювання вогневого типу полум`яної форми горіння невстановленими особами з використанням ініціаторів горіння в двох осередках пожежі: біля розташованого на південній стіні в одній із кімнат віконного отвору, а також на відстані в 0,5 м від нього, в районі розташування столу-книжки та дерев`яного табурету. Термічні пошкодження були виражені локальним вигоранням предметів меблювання та верхнього одягу, який був розкиданий по всій площі кімнати.
Згідно висновків комплексних судової психолого-психіатричних експертиз №3 та №4 від 05 грудня 2017 року ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , кожний окремо, на період часу, який відноситься до скоєння кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, на хронічний психічний розлад, недоумство, інший психічний розлад не страждав, у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, у зв`язку з чим він був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час кожен з обвинувачених також не страждає на хронічний психічний розлад, недоумство. Здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь у проведенні слідчих дій, стати перед слідством та судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Як вбачається з висновку судово-психологічної експертизи №17-108 від 27 січня 2017 року: - у відеозаписах допиту ОСОБА_16 від 31 жовтня 2016 року та слідчого експерименту за його участю від 31 жовтня 2016 року відсутні ознаки здійснення психологічного впливу на нього з боку осіб, які брали участь у проведенні даних слідчих дій;
- психологічні особливості цих процесуальних дій, в ході яких ОСОБА_16 відтворював події, характеризуються наявністю психологічно значимих маркерів, що відповідають психологічній специфіці (проявам та закономірностям) реконструкції подій;
- під час допиту ОСОБА_16 була задана недостатня кількість відкритих питань; при цьому, задані закриті та альтернативні запитання суттєво не вплинули на процес реконструкції подій; в цілому, динаміка допиту характеризується послідовним переходом від одного сюжету до іншого у відповідності зі змістом повідомлень ОСОБА_16 , поступовим розгортанням сюжетних ліній; комунікативна технологія допиту ОСОБА_16 є задовільною, не вважаючи на низький рівень комунікативної компетентності слідчого, його запитання не мали суттєвого впливу на зміст показань підекспертного;
- під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_16 була задана невелика кількість відкритих питань; при цьому, задані закриті та альтернативні запитання суттєво не вплинули на процес реконструкції подій; в цілому, динаміка допиту характеризується послідовним переходом від одного сюжету до іншого у відповідності зі змістом повідомлень ОСОБА_16 , поступовим розгортанням сюжетних ліній; комунікативна технологія проведення допиту є психологічно згідною: впорядковує та стимулює активність комунікативної діяльності ОСОБА_16 та, у цілому, не має суттєвих ознак психологічного впливу на останнього;
- психологічна характеристика комунікативної діяльності ОСОБА_16 у процесі відтворення ним подій під час проведення вищезазначених слідчих дій за його участю (за матеріалами відеозаписів): низький рівень діалогової активності та ініціативності, наявність уточнень та пригадувань, відсутність розбіжностей у семантичної побудові промови, наявність свого бачення ситуації (не слідує за логікою розуміння ситуації слідчим). У цілому, реконструкція ОСОБА_16 обставин та перебігу подій, що він реконструює, відображає достатній комплекс ознак, що, за своєю суттю є психологічними «слідами» минулого досвіду відносно реконструйованих подій; опис ОСОБА_16 докримінальної, кримінальної і посткримінальної стадій злочину, що розслідується за справою, є змістовно збалансованим та дозволяє скласти цілісний сюжет реконструйованої події;
- в поведінці ОСОБА_16 констатуються психологічні особливості, що властиві, для самостійної реконструкції подій під час проведення вищезазначених слідчих дій за його участю від 31 жовтня 2016 року.
Як вбачається з висновку судово-психологічної експертизи №17-109 від 27 січня 2017 року:- у відеозаписах допиту ОСОБА_14 від 15 листопада 2016 року та слідчого експерименту за його участю від 31 жовтня 2016 року відсутні ознаки здійснення психологічного впливу на нього з боку осіб, які брали участь у проведенні даних слідчих дій;
- психологічні особливості цих процесуальних дій, в ході яких ОСОБА_14 відтворював події, характеризуються наявністю психологічно значимих маркерів, що відповідають психологічній специфіці (проявам та закономірностям) реконструкції подій.
- під час допиту ОСОБА_14 була задана невелика кількість відкритих питань; при цьому, задані закриті та альтернативні запитання суттєво не вплинули на процес реконструкції подій; в цілому, динаміка допиту характеризується послідовним переходом від одного сюжету до іншого у відповідності зі змістом повідомлень ОСОБА_14 , поступовим розгортанням сюжетних ліній; комунікативна технологія проведення допиту є психологічно згідною: впорядковує та стимулює активність комунікативної діяльності ОСОБА_14 та, у цілому, не має суттєвих ознак психологічного впливу на останнього;
- під час слідчого експерименту ОСОБА_14 задана достатня кількість відкритих питань, що не мають активного випереджального характеру, виключають несамостійність відповідей особи та стимулюють до змістовного розширення її повідомлень у відповідності з психологічною специфікою самої процедури слідчої дії; задані закриті та альтернативні запитання суттєво не вплинули на процес реконструкції подій; динаміка слідчого експерименту характеризується послідовним переходом від одного сюжету до іншого у відповідності зі змістом повідомлень ОСОБА_14 , поступовим розгортанням сюжетних ліній; комунікативна технологія проведення слідчого експерименту є психологічно згідною: впорядковує та стимулює активність комунікативної діяльності ОСОБА_14 та, у цілому, не має суттєвих ознак психологічного впливу на останнього.
- психологічна характеристика комунікативної діяльності ОСОБА_14 у процесі відтворення ним подій під час проведення вищезазначених слідчих дій за його участю (за матеріалами відеозаписів): середній рівень діалогової активності, низька ініціативність, наявність уточнень та пригадувань, відсутність розбіжностей у семантичної побудові промови, наявність свого бачення ситуації (не слідує за логікою розуміння ситуації слідчим); у цілому, реконструкція ОСОБА_14 обставин та перебігу подій, що він реконструює, відображає достатній комплекс ознак, що, за своєю суттю є психологічними «слідами» минулого досвіду відносно реконструйованих подій; опис ОСОБА_14 докримінальної, кримінальної і посткримінальної стадій злочину, що розслідується за справою, є змістовно збалансованим та дозволяє скласти цілісний сюжет реконструйованої події;
- в поведінці ОСОБА_14 констатуються психологічні особливості, що властиві, для самостійної реконструкції подій під час проведення його допиту від 15 жовтня 2016 року та слідчого експерименту за його участю від 31 жовтня 2016 року.
Надаючи оцінку сукупності усіх вищезазначених доказів суд дійшов наступного.
Показання в суді кожного з обвинувачених узгоджуються в частині того, що саме з ініціативи ОСОБА_16 вони вступили у попередню змову на пограбування його бабусі, з підготовкою засобів маскування, оскільки остання особа могла впізнати свого онука, обговоренням порядку проникнення до житла та можливого впливу на потерпілу. Реалізуючи досягнуту домовленість ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , діючи узгоджено, проникли до житла потерпілої, яка згодом підняла галас, що поставило під загрозу досягнення обвинуваченими поставленої мети у заволодінні грошей.
Висновки судово-медичних експертиз з дослідження тіла загиблої ОСОБА_17 дають змогу визначити, що вилучені з її кімнати дерев`яна бита та ніж є саме тим знаряддям, яке в короткий проміжок часу було застосовано до потерпілої та спричинило завдання їй тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала смерть.
Оскільки можливість вчинення дій, що призвели б до таких наслідків, не входило до первинних планів обвинувачених, а намагання ОСОБА_14 заспокоїти ОСОБА_17 шляхом зв`язування скотчем фактично не були ним реалізовані, то слід дійти висновку, що особа чи особи, які застосували ці знаряддя, вимушені були раптово змінити первинний умисел на інший, який передбачав застосування до ОСОБА_17 фізичного насильства.
Враховуючи неповнолітній вік кожного з обвинувачених, емоційну напругу, потребу у негайному прийнятті виходу з виниклої ситуації, а також короткий проміжок часу, за який її було фактично вирішено за допомогою двох різних за механізмом спричинення тілесних ушкоджень знарядь, один з яких ніж, лежав в кімнаті на видному місці, а другий дерев`яна бита, навпаки, знаходилася в утрудненому для її спонтанного підшукання місці, а саме, між шафою та диваном, про що міг знати лише її володілець, в сукупності з встановленими висновками експертів імунологів даними про значне заплямування одягу обох обвинувачених кров`ю, походження якої за груповою належністю не виключалося від ОСОБА_17 , слід дійти висновку, що саме ОСОБА_16 здійснював нанесення потерпілій ударів битою, а ОСОБА_14 ударів ножем, що в цілому узгоджується з отриманими в суді показаннями останньої особи.
Суд також бере за основу і показання в суді ОСОБА_14 стосовно механізму спричинення обома обвинуваченими пожежі в квартирі, що узгоджуються із відповідним змістом акту та звіту про пожежу.
На думку суду, визнані в судовому засіданні обома обвинуваченими і подальші узгоджені дії, пов`язані із знищенням одягу та речей, які несли на собі слідову інформацію про вчинені дії, позбуття мобільного телефону потерпілої, відсутність у кожного будь-яких протилежних за змістом інших діянь, в сукупності із фактичним нанесенням множинних ударів вищезазначеними знаряддями в життєво-важливі органи потерпілої, також обґрунтовують висновок суду, що у ОСОБА_16 та ОСОБА_14 раптово змінився спільний умисел з пограбування на вчинення розбійного нападу, вбивство з корисливих мотивів ОСОБА_17 , а також на приховування фактично вчиненого та знищення слідової інформації шляхом підпалу вищезазначеної квартири.
Також про втрату грошей після пожежі в квартирі потерпілої, на загальну суму 7700 грн. показали в суді потерпіла ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_19 .
Таким чином суд критично ставиться до невизнавальних в суді показань ОСОБА_16 (про не причетність до застосування фізичного насильства, заволодіння грошима та підпалу житла), а також частини невизнавальних в суді показань ОСОБА_14 (про меншу кількість нанесених ударів ножем, оскільки це спростовується висновком судово-медичної експертизи трупу), та розцінює їх як форму захисту кожного із обвинувачених від пред`явленого обвинувачення, спрямовану на уникнення чи пом`якшення відповідальності за вчинене.
Сукупність вищезазначених доказів та висновків дозволяє суду дійти остаточного висновку про доведеність вини ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , кожного окремо, у вчиненні наступного.
У вечірній час 29 жовтня 2016 року ОСОБА_16 , з корисливих мотивів, в невстановленому місці зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_14 , якому запропонував здійснити сумісне пограбування ОСОБА_17 . Предметом злочину було визначено належні останній особі 5000 доларів США, що зберігалися за місцем її та ОСОБА_16 проживання в квартирі АДРЕСА_3 . Отримавши згоду ОСОБА_14 за обіцяну тому винагороду, обидва обвинувачені наступної доби придбали засоби маскування, одяг, взуття, а також оговорили спільні дії з проникнення до квартири та подолання можливого опору потерпілої шляхом її зв`язування, без наміру заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень чи смерті.
Реалізуючи викладене близько 11 години 00 хвилин цієї ж доби ОСОБА_16 та ОСОБА_14 піднялися на третій поверх вищезазначеного будинку одягли засоби маскування, піднялися поверхом вище та підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_5 . ОСОБА_14 подзвонив в дзвінок, на що ОСОБА_17 прочинила двері, після чого ОСОБА_16 силоміць розкрив двері рукою, а ОСОБА_14 схопив потерпілу рукою, заштовхнув в одну із кімнат, де знову штовхнув на диван та безрезультатно намагався її зв`язати, після чого наказав потерпілій мовчати. В той же час ОСОБА_16 зайшов до іншої кімнати - спальні його матері, де почав шукати гроші, розкидаючи речі, та відшукав 7700 грн.
Через незначний проміжок часу ОСОБА_14 побачив, як потерпіла стала намагатися комусь зателефонувати. Щоб перешкодити цьому він відібрав належний ОСОБА_17 телефон марки «Nomi», в копусі сріблясто-коричневого кольору, та поклав його до кишені власного одягу. Потерпіла в свою чергу почала голосно кричати, після чого до цієї ж кімнати зайшов ОСОБА_16 .
Гучні крики потерпілої, а також побоювання можливого впізнання та подальшого викриття обвинувачених обумовили раптову зміну у ОСОБА_16 та ОСОБА_14 спільного умислу на розбійний напад та вбивство з корисливих мотивів ОСОБА_17 , задля чого ОСОБА_16 взяв в руку дерев`яну палицю, зовні схожу на бейсбольну биту, що знаходилася в цій же кімнаті на полу між диваном та шафою, та наніс нею множинні удари в область голови й обличчя потерпілої, що заподіяло їй тяжкі тілесні ушкодження, за критерієм небезпечності для життя, у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми (забійних ран голови №№1-9), саден та синців голови, крововиливів у м`які тканини голови, крововиливу під м`які мозкові оболонки, забою мозку. В свою чергу ОСОБА_14 схопив зі столу кухонний ніж, яким також наніс п`ять ударів в область шиї та грудної клітини потерпілої, що заподіяло їй тяжкі тілесні ушкодження, за критерієм небезпечності для життя, у вигляді: колото-різаних поранень шиї (ран №№10-13), з ушкодженням судин шиї та трахеї, проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пораненням верхньої долі лівої легені (рани №14), що призвело до недокрів`я внутрішніх органів і настанню смерті ОСОБА_17 .
Після вчинення розбійного нападу та умисного вбивства потерпілої, бажаючи приховати вчинені дії та знищити слідову інформацію шляхом підпалу вищезазначеної квартири ОСОБА_16 за попередньою змовою з ОСОБА_14 реалізували наступним чином раптово виниклий відповідний умисел: ОСОБА_16 взяв із шафи дві пляшки алкогольних напоїв та розлив їх на розкидані в кімнаті його матері речі, після чого ОСОБА_14 передав йому свою запальничку, якою ОСОБА_16 їх підпалив.
Впевнившись у початку пожежі обвинувачені залишили квартиру, пішли в напрямку с. Іллічівка Лиманського району Одеської області, де біля розташованих по вул. Нова гаражів викинули заплямований кров`ю одяг, рукавиці, бахіли та шапки, після чого попрямували до будинку АДРЕСА_6 , в дворі якого сховали мобільний телефон загиблої ОСОБА_17 .
Вчинивши усі вищезазначені дії, спрямовані на умисне знищення квартири АДРЕСА_3 , та вважаючи їх необхідними для доведення даного злочину до кінця, ОСОБА_16 та ОСОБА_14 не зуміли цього здійснити з причин, що не залежали від їх волі, оскільки до 14 години 07 хвилин 30 жовтня 2016 року пожежу було локалізовано та ліквідовано особовим складом караулу служби цивільного захисту.
Зазначені дії ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , кожного окремо, суд кваліфікує за:
- ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;
- за п.6, п.12 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб;
- шляхом перекваліфікації із вміненої ч.2 ст.194 КК України на ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, як закінчений замах на умисне знищення чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу.
Призначення обвинуваченим кримінального покарання.
При призначенні покарання кожному із обвинувачених суд визнає вчинення ними злочинів у неповнолітньому віці в якості обставини, що пом`якшує покарання, а вчинення злочину щодо особи похилого віку в якості обставини, що обтяжує призначене їм покарання.
Суд враховує загальні висновки досудових доповідей, що виправлення кожного з обвинувачених без позбавлення або обмеження волі становить небезпеку для суспільства, а також окремо:
- щодо ОСОБА_21 : про наявність в його оточенні достатньої кількості осіб з просоціальною поведінкою, в тому числі із негативним впливом; про наявність у нього здібностей до навчання в навчальному закладі; про виховання в повній родині, з вітчимом, матір`ю та бабусею; про відсутність випадків вживання алкоголю чи наркотичних засобів; присутню мотивацію до змін і самовдосконалення; про в цілому його позитивні характеристики за місцем проживання та навчання; а також факт першого притягнення до кримінальної відповідальності;
- щодо ОСОБА_14 : про його виховання в сім`ї з вітчимом, матір`ю та малолітньою сестрою; про наявність здібностей до навчання в навчальному закладі, але відсутність прагнення до оволодіння навчальним матеріалом; про брак навичок управління власними емоціями, що спричинює агресивну поведінку по відношенню до інших; а також присутню мотивацію до змін і самовдосконалення; про вчинення даних злочинів під час тривання іспитового строку за вчинення іншого злочину корисливої спрямованості.
Суд також враховує в основному визнавальну позицію ОСОБА_14 під час судового розгляду даного провадження, а також, навпаки, надання ОСОБА_16 значної частини невизнавальних показань, та той факт, що він вчинив злочин проти рідної йому людини.
З врахуванням викладеного та факту засудження ОСОБА_14 у 2016 році за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, положень ч.3 ст.78 КК України, а також роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в частині неприпустимості повторного звільнення засудженого від відбуття покарання з випробуванням, якщо цією особою було вчинено новий злочин під час іспитового строку, суд вважає, що сукупність усіх вищезазначених обставин не дозволяє застосувати до кожного із обвинувачених після призначення остаточного покарання положення ст.ст.69, 75, 76 і 104 КК України, та обумовлює необхідність подальшої ізоляції ОСОБА_16 та ОСОБА_14 від суспільства.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених п.6, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.186, ч.4 ст.187 та ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, призначивши покарання:
- за п.6, п.12 ч.2 ст.115 КК України, із застосуванням ст.98, п.5 ч.3 ст.102 цього ж кодексу, у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років;
- за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років;
- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_16 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.
На підставі ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_16 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період з 30 жовтня 2016 року до моменту постановлення вироку, тобто 12 червня 2017 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.
Застосований до ОСОБА_16 запобіжний захід залишити попередній - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_16 рахувати з 30 жовтня 2016 року.
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених п.6, п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 та ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, призначивши покарання:
- за п.6, п.12 ч.2 ст.115 КК України, із застосуванням ст.98, п.5 ч.3 ст.102 цього ж кодексу, у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років;
- за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років;
- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років.
На підставі ст.71 цього ж Кодексу до зазначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 25 липня 2016 року та призначити ОСОБА_14 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років та 6 (шість) місяців.
На підставі ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_14 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період з 30 жовтня 2016 року до моменту постановлення вироку, тобто 12 червня 2017 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.
Застосований до ОСОБА_14 запобіжний захід залишити попередній - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_14 рахувати з 30 жовтня 2016 року.
Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:
- диски із відеозаписами зберігати в матеріалах судового провадження;
- змиви, речі загиблої, одяг, взуття обвинувачених, рукавички, бахіли, дерев`яну биту, рушник, наволочку, пожежне сміття знищити встановленим порядком;
- мобільний телефон марки «Blackview» - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 ;
- мобільний телефон марки «Nomi», кухонний ніж, жіночій та чоловічий гаманці повернути потерпілій ОСОБА_8 .
Арешт, накладений на усі вищезазначені речові докази скасувати.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_16 та ОСОБА_14 в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2