солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого детектива Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , погоджене прокурором САП ГПУ ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, який працює на посаді голови правління ПрАТ «Холдингова компанія «ЕНЕРГОМЕРЕЖА», має трьох малолітніх дітей двох ІНФОРМАЦІЯ_2 , одного ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий, перебуває у міжнародному розшуку, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.364, ч.5 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Детектив звернувся до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням в порядку ч.6 ст.193 КПК України, в якому просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з подальшою можливістю застосування до останнього в разі доставки його до суду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із альтернативою - визначенням застави у конкретному розмірі, одночасно акцентуючи увагу слідчого судді на тому, що підозрюваний ОСОБА_9 на сьогоднішній день перебуває у міжнародному розшуку і щодо нього проводиться спеціальне досудове розслідування.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, зазначив про те, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів для твердження про те, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.364, ч.5 ст.191 КК України є обґрунтованою. Крім того, зазначив, що на сьогоднішній день не тільки наявна постанова НАБУ про оголошення ОСОБА_9 в розшук, а також наявний витяг Інтерполу про перебування підозрюваного в міжнародному розшуку. Переховування підозрюваного від органу досудового розслідування мало наслідком зупинення на деякий час досудового розслідування, про що виносилися відповідні постанови. На сьогоднішній день досудове розслідування відновлено, будь-яких процесуальних перешкод для розгляду даного клопотання не вбачав.

Сам факт переховування підозрюваного від органу досудового розслідування вважав тим ризиком, для запобігання якого в майбутньому до цієї особи може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також не заперечував, що тяжкість інкримінованих правопорушень, покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років можуть свідчити про необхідність перебування даної особи в умовах тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин інкримінованих правопорушень та ролі ОСОБА_9 у їх ймовірному вчиненні, для забезпечення належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків та сприяння дотримання ним належної процесуальної поведінки.

Захисники категорично заперечували проти задоволення даного клопотання, кожний окремо вважали неприпустимим розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного ОСОБА_9 , наполягали на виклику свого клієнта в суд згідно з положеннями ч.1 ст.297-5 КПК України шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження інформації про дату, час та місце судового засідання з розгляду даного клопотання.

Зокрема, захисник ОСОБА_4 просила врахувати наявність трьох малолітніх дітей у підозрюваного, його позитивну характеристику з місця роботи станом на липень 2016 року та довідку про стан здоров`я станом на 11.03.2016.

Захисник ОСОБА_5 звернув увагу слідчого судді на те, що доказів перетину державного кордону України підозрюваним ОСОБА_9 у органу досудового розслідування немає, відтак неможливо стверджувати про те, що він правомірно оголошений в розшук. На підтвердження цього також надав довідку з МВС, про те, що ОСОБА_9 в розшуку не перебуває.

На останнє сторона обвинувачення відповіла, що дійсно МВС в розшук ОСОБА_9 і не оголошувало, оскільки в розшук ОСОБА_9 оголосив детектив НАБУ, про що виніс відповідну постанову.

Захисник ОСОБА_6 заперечував наявність достатніх доказів, які б могли впевнити слідчого суддю в тому, що наявна в справі підозра є обґрунтованою.

Також через канцелярію суду надійшло клопотання четвертого захисника підозрюваного ОСОБА_9 , в якому він просив розгляд даного клопотання відкласти через перебування в цей день у відпустці, дане клопотання підтримано іншими захисниками.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя вирішуючи питання про можливість проведення даного судового засідання акцентує увагу сторони захисту на тому, що твердження про можливе порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_9 розглядом даного клопотання за відсутності четвертого захисника повністю виключається присутністю трьох інших захисників в процесі, тим більше що виходячи з їх виступів, позиція захисту є однаковою, декілька разів захисники навіть повторювали один одного, відтак стверджувати про те, що окремий захисник здійснює захист ОСОБА_9 по якомусь окремому питанню, неможна.

Щодо необхідності, на думку сторони захисту, відкласти розгляд клопотання, здійснивши дії по повідомленню підозрюваного про наступне судове засідання через засоби масової інформації, то детектив в клопотанні з посиланням на положення ч.6 ст.193 КПК України прямо ініціює питання перед слідчим суддею щодо розгляду даного клопотання за відсутності особи підозрюваного. В даному випадку посилання захисників на ч.1 ст.297-5 КПК України є помилковим.

Щодо обґрунтованості самого клопотання, то слід зазначити наступне.

Судовим розглядом встановлено, що НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000200 від 26.05.2015 за підозрою в тому числі ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.364, ч.5 ст.191 КК України, а саме в організації вчинення службовою особою зловживання службовим становищем, тобто умисному з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, коли воно причинило тяжкі наслідки, а також в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великих розмірах вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_9 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в договорах про відступлення права вимоги, акті планової перевірки дотримання ВАТ «Запоріжжяобленерго» умов та правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і умов і правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, акті позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ВАТ «Запоріжжяобленерго», протоколах допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , висновку судово-економічної експертизи, документах бухгалтерського обліку ПрАТ «ХК «ЕНЕРГОМЕРЕЖА», висновку судово-почеркознавчої експертизи,

слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що підозра ОСОБА_9 повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182)

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року)

21.06.2016 таке письмове повідомлення про підозру було складено та засобами поштового зв`язку направлено ОСОБА_9 , на підтвердження чого до матеріалів клопотання долучені відповідні листи детектива та повернуті на адресу НАБУ рекомендовані повідомлення.

17.05.2016 ОСОБА_9 змінив своє місце проживання та абонентські номери. На виклики органу досудового розслідування в подальшому не з`являвся.

29.06.2016 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України через переховування ОСОБА_9 від орган досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та через те, що його місцезнаходження невідоме.

01.09.2016 повідомлення про розшук підозрюваного ОСОБА_9 розміщено на офіційному веб-сайті НАБУ.

14.02.2017 повідомлення про виклик до НАБУ опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» для допиту в якості підозрюваного.

Неодноразові виклики підозрюваного ОСОБА_9 до НАБУ також знайшли своє підтвердження в матеріалах клопотання.

16.08.2016 НАБУ надіслано запит до Робочого апарату Укрбюро Інтерполу щодо оголошення підозрюваного ОСОБА_9 у міжнародний розшук. Більше того, до такого листа детективом до матеріалів клопотання долучений безпосередньо і сам витяг про перебування підозрюваного ОСОБА_9 у міжнародному розшуку.

31.03.2017 Укрбюро Інтерполу надало відповідь про те, що станом на 31.03.2017 ОСОБА_9 значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції в Україну для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.191 та ч.2 ст.191 КК України.

14.03.2017 ухвалено рішення про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише в разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, було доведено, що підозрюваний оголошений в міжнародний розшук.

В такому разі після затримання особи і не пізніше як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя,суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Наведені вище встановлені слідчим суддею обставини свідчать про наявність підстав, за яких обрання запобіжного заходу за відсутності особи допускається процесуальним законом.

Слідчим суддею встановлена і наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, і наявність обґрунтованого ризику, передбаченого ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя також враховує характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , його тривалість, наявність групи осіб, дані про особу підозрюваного, що він хоча раніше і не судимий, проте до кримінальної відповідальності притягувався, хоча і має сім`ю та роботу, проте наявність таких міцних соціальних зв`язків не убезпечила його від факту переховування від органу досудового розслідування та суду, можливість призначення йому покарання на строк до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, те, що ОСОБА_9 станом на 31.03.2017 Робочим апаратом Укрбюро Інтерполу оголошений в міжнародний розшук.

За викладених обставин клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному в порядку ч.6 ст.193 КПК України, підлягає задоволенню.

В той же час, слідчий суддя погоджується із позицією прокурора, що на час обрання такого запобіжного заходу визначення застави є неприпустимим, хоча про це і є посилання в клопотанні.

Сторона обвинувачення не позбавлена можливості під час звернення в майбутньому за потребою до слідчого судді із клопотанням про застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ініціювати питання і про можливість визначення альтернативи у вигляді застави у певному розмірі із наведенням відповідних обґрунтувань.

З цих самих підстав, оскільки КПК України розрізняє інститут «обрання» запобіжного заходу та «застосування» запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що положення п.2 ч.1 ст.309 КПК України застосуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ч.6 чт.193, п.2 ч.1 ст.309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Клопотання детектива, - задовольнити частково.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити, що в такому разі після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

В іншій частині відмовити.

Ухвала в порядку ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1
Повний текст оголошено 10 травня 2017 року