справа № 462/798/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2017 року м. Львів

Залізничний районний суд у м.Львова в складі:

судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000356 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
26.01.2017 року близько 13.05 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в гіпермаркеті «Епіцентр К» ТОВ «Епіцентр К» по вул. Городоцькій, 302 у м. Львові, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав муфту РЗ 40Х5/4 вартістю 205,60 грн., крем для бриття мін.мерт. моря 100 мл. вартістю 33,90 грн. та гель після бриття Q10+R 5 в 1 Active 200 мл. вартістю 55,45 грн. , всього товарів на загальну суму 339,95 грн. Вказані товари він заховав до своєї куртки, після чого, скориставшись відсутністю уваги охоронців та продавців, намагався пронести їх повз каси, не оплативши їхньої вартості. Свого злочинну умислу обвинувачений ОСОБА_4 не зміг довести до кінця, так як був зупинений охоронцями торгового центру «Епіцентр К» за межами каси.
В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав повністю та пояснив, що він 26.01.2017 року близько 13.00 год. приїхав до гіпермаркету «Епіцентр К» для придбання муфти для котла опалення. При собі мав 150 грн. Після того, як знайшов в магазині необхідну муфту, в нього виник умисел на її викрадення, так як поруч не було продавців та охоронців. Вказану муфту він заховав до своєї куртки. В іншому відділу магазину він взяв крем для бриття та гель після бриття, теж заховав їх до своєї куртки, розуміючи, що за ним ніхто не стежить. Після цього, із викраденими товари, він пройшов повз каси торгового центру, не оплативши їхньої вартості, однак, не дійшовши до виходу, його зупинили охоронці та попросили повернути їм викрадені товари. У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.
Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, і тому кваліфікує його дії за ч.2 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винуватого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживанням, обставину, що пом`якшує покарання, судом визнано щире каяття.
Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність матеріальних претензій від потерпілого, особу обвинуваченого, обставини справи та наведені вище дані, які характеризують особу обвинуваченого, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання в межах санкції статті обвинувачення. За відсутності тяжких наслідків від злочину і обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням щирого каяття як пом`якшуючої покарання обставини, суд дійшов висновку про призначення покарання у вигляді штрафу, оскільки виправлення обвинуваченого і перевиховання за вчинений злочин можливе без ізоляції від суспільства.
Керуючись ст.ст. 349,368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 чт. 15, ч. 1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речовий доказ: компакт диск з відеозаписами камер спостереження залишити в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1