АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1415/16 Справа № 174/500/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року про продовження строку тримання під вартою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Хмельницьку Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ч.2 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до наданих органом слідства матеріалів, ОСОБА_8 22.08.2016р., приблизно о 14.50 годині з метою з`ясування особистих відносин, прийшов до приміщення службового кабінету директора ТОВ «Гідроспецмонтаж» - ОСОБА_9 , який розташований на другому поверсі адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, маючи прямий умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , способом, небезпечним для життя багатьох осіб, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті останнього і бажаючи її настання, а також розуміючи, що від його дій може також бути заподіяна шкода здоров`ю іншим працівникам даного підприємства ТОВ «Гідроспецмонтаж» - заступнику головного бухгалтера ОСОБА_10 , головному бухгалтеру ОСОБА_11 , бухгалтеру ОСОБА_12 , головному інженеру ОСОБА_13 , які перебували в інших приміщеннях, розташованих поряд з вказаним кабінетом, приблизно о 15.15 годині цього ж дня, знаходячись у вказаному кабінеті привів наступальну осколкову ручну гранату типу РГД - 5, яку приніс із собою, у бойову готовність, внаслідок чого усередині вищевказаного приміщення стався вибух, після чого ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник.

22.08.2016 року за даним фактом СВ Вільногірського ВП Кам`янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області внесено до ЄРДР кримінальне провадження № 0000302 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

27.08.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Ухвалою Вільногірського районного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2016 року застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали - з 28 серпня 2016 року до 24 жовтня 2016 року.

Ухвалою Вільногірського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року клопотання слідчого Вільногірського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на строк 30 днів, тобто до 17 листопада 2016 року включно.

18 жовтня 2016 року керівником Жовтневої місцевої прокуратури строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню продовжено до 27 листопада 2016 року.

Ухвалою Вільногірського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року клопотання слідчого Вільногірського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на строк 13 днів, тобто до 27 листопада 2016 року включно.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, не зменшилися, досудове слідство кримінального провадження ще триває, і є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, зокрема отримання висновків експертиз, в тому числі і стаціонарної психолого-психіатричної експертизи, яка на даний час проводиться відносно підозрюваного, а ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб, не має сталих соціальних зв`язків, оскільки офіційно не одружений, неповнолітніх дітей не має, після події злочину з місця злочину та з м.Вільногірська зник і з`явився до органів досудового розслідування тільки через декілька днів, що стороною захисту не заперечується, тому у суду наявні достатні підстави вважати, що знаходячись на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить його належну процесуальну поведінку. Вважає, що підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, а тому застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою його підзахисному.

Вважає зазначену ухвалу незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог процесуального права. На його думку, слідчим суддею не було враховано, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ч.1 ст.184 КПК України, оскільки в ньому лише перелічені ризики, передбачені ст.177 КПК України, а не викладені обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, не зазначені посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, не зазначено обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не викладені обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, як того вимагає п.1 ч.3 ст.199 КПК України.

Зазначає, що твердження слідчого судді щодо визнання встановленою наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ч.2 ст. 115 КК України, які ґрунтуються на поясненнях сторін, наданих до суду матеріалів, даних про особу є хибними та безпідставними, оскільки надані до суду матеріали органом обвинувачення разом з клопотанням про застосування у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є доказами обґрунтованості такої підозри.
Вказує, що ОСОБА_8 не визнав вину в інкримінованому йому злочині, в свій захист пояснив, що дійсно 22.08.2016р. останній знаходився в службовому кабінеті ОСОБА_14 , де між ними відбулася розмова з приводу звільнення з роботи ОСОБА_8 , яка переросла в сварку, в ході якої ОСОБА_14 став погрожувати ОСОБА_8 предметом, схожим на гранату, яка випала в нього з рук та вибухнула, внаслідок чого і сам ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді трьох поранень осколками гранати, один в області носа, два інших в область тулубу спереду.
Вважає, що слідчим суддею взагалі не зазначено на підставі дослідження яких доказів та матеріалів встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину. Жодного доказу такої підозри на момент розгляду клопотання слідчого не існувало. При цьому судом було проігноровано, що у відповідності до повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 27.08.2016 року, потерпілому ОСОБА_9 , згідно довідки КЗ "Вільногірської центральної міської лікарні" від 22.08.2016р. були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді в тому числі травматичної ампутації правої кисті, рваної рани в області правого колінного суглобу, що також підтверджує версію ОСОБА_8 , оскільки з наведеного можливо дійти до висновку, вибух відбувся у правій руці ОСОБА_14 .
Окрім того, судом не враховано, що дані, зазначені в повідомленні про підозру від 27.08.2016 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкрімінованого йому злочину взагалі не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки на момент розгляду клопотання слідчого, жодного висновку спеціаліста чи експерта в галузі вибухотехніки про те, що знаряддям злочину є ручна наступальна осколкова граната РГД-5 або взагалі будь-який вибуховий пристрій не існувало та не існує по теперішній час.
Вважає, що висновки суду в частині, що підозрюваний є пенсіонером, що у нього відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, які б могли забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків, що ОСОБА_8 в офіційному шлюбі не перебуває, характеризується посередньо, тому знаходячись на волі, може продовжити злочинну діяльність, ухилитися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання ОСОБА_8 під вартою є хибними та безпідставними.
Зазначає, що 22.08.2016р., ОСОБА_8 , після вибуху, дійсно виїхав до м. Кам`янське Дніпропетровської області, де перебував у своїх знайомих та родичів. Як пояснив сам ОСОБА_8 , він не знав, чи живий ОСОБА_14 після вибуху, злякався його погроз фізичною розправою у відношенні себе за допомогою криміналітету, які той висловлював перед вибухом, злякався, що саме його запідозрять у вчиненні вибуху, але дізнавшись 25.08.2016 року від своєї доньки про те, що його шукають працівники поліції, які приходили до неї додому 26.08.2016 року ОСОБА_8 добровільно з`явився до Вільногірського ВП Кам`ямського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, для надання пояснень з приводу своєї непричетності до інкрімінованого йому злочину де після надання письмових пояснень його було затримано слідчим в порядку ст. 208 КПК України.
Вважає, що слідчий суддя взагалі проігнорував той факт, що ОСОБА_8 самостійно з`явився до Вільногірського ВП, тобто не мав наміру переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Зазначив, що ОСОБА_8 є співвласником квартири АДРЕСА_3 , де зареєстрований за місцем проживання та фактично проживав на момент затримання понад 12 років, є пенсіонером, отримує постійний стабільний дохід, тому не повинен і не зобов`язаний працювати, проживає в зазначеній квартирі однією сім`єю з жінкою, без реєстрації шлюбу, яка є матір`ю їх повнолітнього сина та які з сином теж зареєстровані в цій же квартирі, а отже висновок суду щодо відсутності усталених соціальних зв`язків за місцем реєстрації ОСОБА_8 є безпідставним та необґрунтованим.
Враховуючи, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання за зареєстрованою адресою, добровільно з`явився до органу досудового розслідування для надання пояснень щодо непричетності до інкримінованого йому злочину, на протязі останніх 12 років місце проживання не змінював, не покидав, жодного разу не викликався слідчим для проведення слідчих чи інших процесуальних дій за його участю, раніше не судимий, вважає, що слідчий суддя мав всі підстави, визначені в ст. 194 КК України відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , підозрюваного, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги захисника та просив їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з представлених до апеляційного суду матеріалів, слідчим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302від 22.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ч.2 ст.115 КК України.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ч.2 ст.115 КК України.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в якому зазначено, що існують обставини, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в подальшому для продовження строку його тримання під вартою, не зменшилися. Такими ризиками визнано те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 після вчинення вищевказаного кримінального правопорушення втік та до 26.08.2016 року знаходився у невстановленому місці. Також продовжують існувати ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника в інтересах підозрюваного щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.
Крім того, слідчий суддя відповідно до положень ч.3 ст.199 КПК України послався на наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою, оскільки не проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій, зокрема отримання висновків експертиз, в тому числі і стаціонарної психолого-психіатричної експертизи.
Відповідно до ст.178 КПК України суд врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 в їх сукупності та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому слідчим суддею в ухвалі про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 вказано, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного та вважає, що підстави, на які послався слідчий суддя, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , виправдовують подальше тримання його під вартою.
Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 197,199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою в межах строків досудового розслідування.
Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, а застосований судом щодо підозрюваного запобіжний захід відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою і такою, що не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 177, 184, 199, 405,407,419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року про продовження строку тримання під вартою залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року, якою продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: