Номер провадження: 11-сс/785/325/17
Номер справи місцевого суду: 523/3129/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 01 березня 2017 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000885 від 27 лютого 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 01 березня 2017 року задоволеного клопотання старшого слідчого СВ Суворовського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 123 500 грн. У разі внесення застави на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до її підзахисного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя не дав належної оцінки обставинам, передбаченим ст.178 КПК України, а саме тому, підозрюваний ОСОБА_8 одружений, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання. Крім того зазначає, що під час розгляду клопотання слідчого слідчий суддя не повинен був брати до уваги наявність у підозрюваного непогашеної судимості.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого виконав вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні оскарженої ухвали.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох епізодів повторного відкритого заволодіння майном потерпілих ОСОБА_10 на суму 5043 грн., яке мало місце близько 14:30 години 26 лютого 2017 року та ОСОБА_11 на загальну суму 4548 грн., яке мало місце близько 16:30 години 27 лютого 2017 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні двох епізодів злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема: витягом з кримінального провадження №0000885, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , протоколом затримання ОСОБА_8 , повідомленням ОСОБА_8 про підозру від 28 лютого 2017 року, іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до статей 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності вказаних доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, передбачених ст.87 КПК України, апеляційним судом не встановлено.

Злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України відповідно до ст.12 КК України є тяжким, оскільки передбачає покарання за його вчинення у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Таким чином, згідно з вимогами п.5 ч.2 ст.183 КПК України до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає обгрунтованим висновок слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що під тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності його провини, підозрюваний може вдатись до спроб переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вказаний ризик підтверджуються обставинами, що у відповідності до вимог ст.178 КПК України, мають бути враховані при обрані запобіжного заходу, яким слідчий суддя дав належну оцінку, зокрема обставинам, що характеризують особу ОСОБА_8 .

Так, в період з 2001 року підозрюваний ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності та в сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість вчинив два епізоду нових корисливих злочинів менш ніж через рік після звільнення з місць позбавлення волі, при чому один злочин вчинив щодо неповнолітньої особи.

Викладені обставини характеризують ОСОБА_8 як особу схильну до вчинення злочинів.

Стороною захисту до апеляційної скарги не було надано жодних доказів на підтвердження доводів про те, що ОСОБА_8 одружений, офіційно працевлаштований та має постійне місце проживання.

За відсутності у підозрюваного постійного місця роботи апеляційний суд дійшов висновку про існування ризику того, що перебуваючи на свободі підозрюваний може вчиняти інші злочини проти власності з метою забезпечення своїх матеріальних потреб.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе забезпечити належного виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, і не дасть змогу органу досудового розслідування контролювати місце його перебування.

При цьому обставини передбачені ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом не встановлені.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому в п.2 ч.5 ст.182 КПК України зазначено, що розмір застави, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

На думку апеляційного суду, слідчий суддя дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та, з урахуванням обставин злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , особи підозрюваного, а також наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, визначив заставу в межах встановлених ч.5 ст.182 КПК України в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у разі внесення застави, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти заявленим слідчим ризикам.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 01 березня 2017 року

про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 123 500 гривень залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4