АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи 656/647/16-к
Справа № 11-кп/791/163/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія вирок ч.3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2017 р.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000131 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Іванівського районного суду Херсонської області від 25.11.2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Онуфріївка, Онуфріївського району, Кіровоградської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою - АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України такого, що немає судимості, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 , засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покладено на засудженого наступні обов`язки
1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в дохід держави 175 (сто сімдесят пять) гривень 92 копійки.

Вирішене питання щодо речових доказів.
Відповідно до вироку суду ОСОБА_7 05.06.2016 року близько 16.30 години, умисно, таємно, з метою незаконного викрадення чужого майна, керуючись мотивами корисливої зацікавленості, шляхом пролому дерев`яної хвіртки вітрини, проник до торговельного кіоску ПП «Гришин», розташованого по вул. Івана Франка, 41 в смт. Іванівка, Іванівського району, Херсонської області звідки вчинив крадіжку майна, що належить потерпілому ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду в розмірі 1196 грн.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 вважає, що вирок суду підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема зазначає, що законом України № 1492-VIII від 07.09.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» до ст. 76 КК України внесено зміни, згідно з якими нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Згідно із резолютивною частиною вироку на засудженого ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 76 КК України покладено такі обов`язки як періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання. З урахуванням того, що злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, обвинуваченим скоєно 05.06.2016 року, тобто до внесення змін Законом України № 1492-VIII від 07.09.2016 року до ст. 76 КК України, то судом при постановленні вироку стосовно ОСОБА_7 допущено неправильне застосування вимог кримінального закону, а саме вимог ст. 76 КК України, що потягло за собою неконкретизацію виконання обвинуваченим призначеного покарання у частині покладених на нього зобов`язань.

Просить резолютивну частину вироку змінити, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 3,4, ч.1 ст. 76 КК України (у ред. Закону України № 1254-6 від 14.04.2009 року), такі як повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується ретельно дослідженими в судовому засіданні доказами, перевіреними в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, яким суд дав належну оцінку, та є обґрунтованим.

Кримінальне правопорушення, яке скоїв ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, кваліфіковано правильно та ніким не оспорюється.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, 05.06.2016 року, тобто на момент вчинення кримінального правопорушення діяла ст. 76 КК України в редакції від 14.04.2009 року.
Зміни до ст. 76 КК України (в редакції Закону № 1492-УШ від 07.09.2016 року), набули чинності 08.10.2016 року, відповідно до яких у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

2. На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки:

1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого;

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таким чином, нова редакція ст. 76 КК України, яка зобов`язує суд покласти певні обов`язки на засудженого, на відміну від попередньої редакції, погіршує його становище.

Відповідно до ч. 2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, суду першої інстанції при покладенні на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, необхідно було застосувати редакцію статті 76 КК України від 14.04.2009 року.

На думку колегії суддів вирок суду підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 413 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Іванівського районного суду Херсонської області від 25.11.2016 року відносно ОСОБА_7 , змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженого за ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

(підпис) (підпис) (підпис)

Судді : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_2