справа №619/988/17
провадження №1-кп/619/208/17
ВИРОК
іменем України
14 липня 2017 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого двірником Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, маючого неповну середню освіту, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 09.10.2001 Петровським районним судом м. Донецька за ч.2 ст.141 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.45 КК України з випробувальним терміном 2 роки; 2)05.09.2003 Петровським районним судом м. Донецька за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 3) 07.06.2007 Торезьким міським судом Донецької області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.115, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 27.12.2012 на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Херсона умовно-достроково строком на 8 місяців 17 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
02.02.2017 ОСОБА_6 , знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , вживав разом з останнім спиртні напої. У вечірній час доби, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 сталася сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на спричинення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 , перебуваючи у кімнаті вищевказаного будинку, взяв зі столу в ліву руку кухонний ніж з рукояткою коричневого кольору та, розмахуючи ним, почав рухатись у бік ОСОБА_4 . Останній з метою запобігання отриманню тілесних ушкоджень та захисту від неправомірних дій ОСОБА_6 , повернувся та почав рухатись у напрямку виходу з кімнати. В цей час ОСОБА_6 , наздогнавши ОСОБА_4 та продовжуючи реалізовувати свій умисел, наніс ОСОБА_4 один удар в область черевної порожнини ліворуч, після чого ОСОБА_4 вийшов з будинку, та з метою самооборони, взяв у сараї, що розташований на території вищевказаного домоволодіння, сокиру з якою повернувся до будинку. В свою чергу ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, наніс ОСОБА_4 ще один удар ножем в область грудної клітини ліворуч, після чого потерпілий з метою збереження власного життя та уникнення продовження подальшого конфлікту вибіг з будинку на вулицю. Того ж дня, ОСОБА_4 госпіталізовано до хірургічного відділення Дергачівської ЦРЛ з діагнозом: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з ушкодженням селезінки, гемоперитонеума, різаної рани передньої стінки грудної клітини ліворуч, різаних ран правого передпліччя і кісті, алкогольне сп`яніння. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №27/17Д від 22.03.2017 ОСОБА_4 спричинені наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана передньої стінки грудної клітини ліворуч, яка за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; проникаюче ножове поранення черевної порожнини з ушкодженням селезінки, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.
Допитаний у судовому засіданні 04.05.2017 обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, просив вибачення перед потерпілим.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні вище зазначеного злочину доведена прокурором у повному обсязі та підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України з точки зору належності, достовірності, допустимості та відповідно достатності, а саме:
-показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що з обвинуваченим у
нього були нормальні відносини, конфліктів ніколи не було. 02.02.2017 у нього вдома в будинку АДРЕСА_1 він був з жінкою, до них прийшов ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , та вони разом розпивали спиртні напої, потім жінки заснули, а вони продовжили розпивати спиртні напої, під час яких виник конфлікт, висловлювалися на адресу один одного нецензурною лайкою. ОСОБА_6 схватив ніж та почав погрожувати, наніс йому один удар, після чого, він пішов та взяв сокиру у сараї, якою почав розмахувати у бік ОСОБА_9 , наніс йому один удар у руку та отримав під час цього ще один удар у ліву сторону живота. Крім того, розмахуючи сокирою ймовірно наніс удар ОСОБА_8 по нозі, яка спала на дивані.
-показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що 02.02.2017 вона разом з
ОСОБА_6 прийшли до ОСОБА_4 , де вживали спиртні напої, після чого вона заснула, а прокинулася у лікарні з ранами на ногах. Ніяких конфліктів під час розпивання напоїв не було, а конфлікт відбувся через надмірну кількість алкоголю. Шевченко має запальний та агресивний характер;
-показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що працює фельдшером
виїзної бригади швидкої допомоги та виїжджала у складі реанімаційної бригади та доставили до ЦРБ ОСОБА_4 , який мав проникаючі поранення, був в стані алкогольного сп`яніння. Шевченко спочатку казав, що сам наніс собі поранення, потім казав, що це зробив ОСОБА_12 , змінював свої показання, про травму не хотів говорити. Сказав, що вони випивали, при цьому, відмовлявся сказати з ким. Сказав, що нікого здавати не буде, сам напоровся на ніж;
-показаннями свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що ОСОБА_4 її сусід,
02.02.2016 о 20год. 30хв. прийшов до неї весь в крові та просив викликати поліцію і швидку. Потім вона була у нього в будинку, там була ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , яка спала. Фельдшер надавала допомогу ОСОБА_16 , їй стало погано і вона вийшла. Приблизно в три години ночі поліція запросила бути понятою, забрали ножі, сокиру, речі в крові, а ніж, яким були нанесені тілесні ушкодження не знайшли;
- показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що ОСОБА_6 її знайомий, а ОСОБА_4 - співмешканець. 02.02.2017 вони випивали зі співмешканцем, ОСОБА_18 і ОСОБА_9 у них вдома з самого ранку, після чого, вона з ОСОБА_15 лягли спати, а коли прокинулась побачила ОСОБА_19 у крові. Як все відбувалося вона не бачила і не чула. Зі слів ОСОБА_20 ножем наніс йому тілесні ушкодження. Біля ліжка була сокира в крові, ніж не знайшли. Ірині нанесли тілесні ушкодження, була порізана нога та вона викликала для неї швидку допомогу;
- показаннями свідка ОСОБА_21 про те, що вона виїжджала у складі швидкої допомоги з приводу множинних ран нижніх кінцівок жінки;
- протоколом огляду місця події від 02.02.2017, складеного та підписаного у присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , за участю спеціаліста ОСОБА_24 , за участю власника (користувача) приміщення чи іншого володіння особи ОСОБА_25 , відповідно якому оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 , під час огляду виявлено п`ять ножів, светр чорно-біло-сірий, светр з капюшоном, брюки сірого кольору, футболка червоного кольору, черевики чорного кольору, пачка сірників, речовина бурого кольору на марлевому тампоні з тазику кімнати №1 (т.1 а.с.7-11);
- протоколом огляду місця події від 03.02.2017, складеного та підписаного у присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_26 , за участю користувача будинку ОСОБА_17 , відповідно якому оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 , під час огляду виявлено ножі в кількості 7 штук, сокира з РБК, наволочка з РБК, простися з РБК, ножиці з РБК, ножиці, марлевий тампон зі змивами РБК (т.1 а.с.13-17);
- протоколом огляду місця події від 03.02.2017, складеного та підписаного у присутності понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_27 , за участю спеціаліста ОСОБА_24 , за участю власника (користувача) приміщення чи іншого володіння особи ОСОБА_17 , відповідно якому оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 під час огляду виявлено нічого не було, окрім слідів РБК (т.1 а.с.63-64);
- висновком експерта №27/17-Д від 27.02.2017, згідно якому ОСОБА_4 було госпіталізовано в ургентному порядку 02.02.2017 до КЗОЗ РТМО ДЦРЛ, з діагнозом:Проникаюче ножове поранення черевної порожнини з ушкодженням селезінки. Колото-різана рана передньої стінки грудної клітини ліворуч. Множинні дрібні рани правої кисті, правого передпліччя. Алкогольне сп`яніння. Після проведення огляду, було направлений в ургентному порядку до операційної, де було проведено операцію: «Верхньо-серединна лапаротомія, ревізія органів черевної порожнини, спленектомія. Дренування черевної порожнини». Таким чином вищезазначена колото-різана рана грудної передньої стінки грудної клітини ліворуч. По ступеню тяжкості це ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.1.5.1. п.2.3.2а п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення міри тягаря тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6). Проникаюче ножове поранення черевної порожнини з ушкодженням селезінки, за ступенем тяжкості, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п.2.1.1а; п.2.1.2; п.2.1.3.к «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995р.№6). Встановити ступінь тяжкості дрібних ран правої кисті та передпліччя не є можливим у зв`язку з недостатнім описом тілесних ушкоджень. Всі вищезазначені тілесні ушкодження утворилися незадовго, про проведення медичних втручань, від предмету (ів), який в момент нанесення мав колото-ріжучі властивості. Достовірних даних щодо положення потерпілого, взаєморозташування потерпілого і нападника (підозрюваного), та послідовності нанесення потерпілому тілесних ушкоджень не міститься. Згідно з медичної документації, постраждалий на момент госпіталізації знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Група крові гр. ОСОБА_4 А(II)Rh+(т.1 а.с.90-91);
- висновком експерта №225-Ц від 15.02.2017, згідно якому ксерокопія першого листа «Медичної картки стаціонарного хворого №344» від 02.02.2017 на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданої Дергачівською ЦРЛ, указано, що група крові гр-на ОСОБА_4 А(II)Rh+поз. При проведенні судово-медичної експертизи марлевого тампону з речовиною бурого кольору, вилученого 02.02.2017 під час огляду місця події будинку АДРЕСА_2 …», встановлено наявність крові людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген А і ізогемагглютінін анти-В. Статева приналежність крові не визначена із-за відсутності клітинних елементів крові, придатних для цитологічних досліджень. Таким чином, можна допустити, що дані сліди крові могли виникнути від любої людини, група крові якої А(II) з ізогемагглютініном анти-В, в тому числі від потерпілого ОСОБА_4 (т.1 а.с.148-152);
- висновком експерта №223-Ц від 15.02.2017, згідно якому кров громадянина ОСОБА_4 відноситься до групи А(II) з ізогемагглютініном анти-В (ксерокопії довідки з ЦРБ Дергачівського району від 14.02.2017). В результаті проведення судово-медичної експертизи семи ножів, двох пар ножиць, сокири, вилучених «02.02.2017 під час огляду місця події буд. АДРЕСА_2 …», встановлено наступне: на ножицях (об`єкт №14) виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген А. Статева приналежність крові не визначена із-за відсутності клітинних елементів крові, необхідних для даного методу дослідження. Отже, можливо припустити, що дані сліди крові могли виникнути від любої людини група крові А(II) з ізогемагглютініном анти-В., в тому числі і від потерпілого ОСОБА_4 ; в об`єктах №15,17 виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген В. Статева приналежність крові не визначена із-за відсутності клітинних елементів крові, необхідних для даного методу дослідження. Таким чином, можливо припустити, що в даних об`єктах маються домішки крові, що належать будь-якій людині, група крові якої В (III) з ізогемагглютініном анти-А. Від громадянина ОСОБА_4 ці сліди крові виникнути не могли; В об`єкті №16 виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген А. При цітілогіческому дослідженні виявленні клітинні крові з жіночою статевою відміткою (полоспецифічні вирости) і клітинні елементи крові з чоловічою генетичною статевою міткою («У»-хроматин). Отже, можливо припусти що кров могла виникнути від чоловіка з груповою приналежністю крові А(II) з ізогемагглютініном анти-В, крові А(II) з ізогемагглютініном анти-В, А(II) з ізогемагглютініном анти-В, в тому числі і від громадянина ОСОБА_4 , а також маються домішки крові, що належать особі жіночої генетичної статі, група крові якої також може бути А(II) з ізогемагглютініном анти-В. На сокирі (об`єкти №№22, 23, 28) виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген А.При цітілогіческому дослідженні виявленні клітинні елементи крові, що мають чоловічу генетичну мітку («У»-хроматин). Отже, можливо припустити, що дані сліди крові могли виникнути від чоловіка група крові якого А(II) з ізогемагглютініном анти-В, в тому числі і від громадянина ОСОБА_4 ; в об`єкті №25 цієї ж сокири виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген В. Статева приналежність крові не визначена із-за відсутності клітинних елементів крові, необхідних для даного методу дослідження. Отже, можливо припустити, що в даних об`єктах є домішки крові, які належать будь-якій людині, група крові якого В(III) з ізогемагглютініном анти-А. Від громадянина ОСОБА_4 ці сліди виникнути не могли; В об`єкті №27 досліджуваної сокири виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлені антиген А і В. Статева приналежність крові не визначена через відсутність клітинних елементів крові, необхідних для даного методу дослідження. Виходячи з вищевикладеного і отриманих результатів дослідження, можливо припустити змішання слідів крові від будь-якої людини група крові якої В(III) з ізогемагглютініном анти-А, і від будь-якої людини з груповою приналежністю крові А(II) з ізогемагглютініном анти-В, в тому числі і від громадянина ОСОБА_4 . При проведенні судово-медичної експертизи семи кухонних ножів та кухонних ножиць (об`єкти №№18-21), сліди крові не виявлені) (т.1 а.с.169-181);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.03.2017, складеного та підписаного у присутності понятих ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , за участю підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5 , спеціаліста ХОБСМЕ ОСОБА_30 , відповідно якому ОСОБА_6 показав механізм нанесення обопільних ударів з потерпілим ОСОБА_4 (т.1 а.с.191-195);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.03.2017, складеного та підписаного у присутності понятих ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , за участю потерпілого ОСОБА_4 , спеціаліста ХОБСМЕ ОСОБА_33 , відповідно якому потерпілий ОСОБА_4 показав механізм нанесення обопільних ударів з ОСОБА_6 (т.1 а.с.212-215);
- висновком експерта №34/17Д від 22.03.2017, згідно якому свідчення які були отримані від гр. ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту від 16.03.2017 в цілому не відображають обставини спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_4 . Свідчення, які були отримані від гр. ОСОБА_4 в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, але і не відображують їх в повному обсязі (т.1 а.с.222-224);
- постановою про визнання речовими доказами від 22.03.2017, відповідно до якої
вилучені 02.02.2017 в ході огляду місця події предмети: паперові конверти зі змивами бурого кольору, підковдру та наволочку з нашаруванням бурого кольору, сім кухонних ножів, а також двоє ножиців та сокира зі слідами бурого кольору, п`ять кухонних ножів, светр синій зі слідами речовини бурого кольору, кофта з капюшоном зі слідами речовини бурого кольору, брюки сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболка червоного кольору, черевики чорного кольору, а також коробки сірників з плямами бурого кольору, опечатані в картонні коробки, паперові конверти та полімерні мішки - визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Дергачівського ВП (т.1 а.с.233-234).
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України.
Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює двірником за трудовим контрактом у Козачолопанській селищній раді, де характерзується позитивно.
Відповідно до змісту ст. ст.50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу винного, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Суд зазначає, що щире каяття полягає у належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки. При цьому домінуючим є внутрішнє ставлення винного до скоєного, що знаходить зовнішній прояв у його словесному осуді, вибаченні перед потерпілим, вжитті заходів для відшкодування шкоди. Така оцінка власних дій була виражена обвинуваченим протягом усього судового розгляду.
Відповідно до п.1, 13 ч.1 ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання суд визнає рецидив злочинів, а також вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, судом враховується віктимна поведінка потерпілого під час конфлікту, що виник між ними, який визнав той факт, що також діяв неправомірно по відношенню до обвинуваченого, вийшовши з будинку та маючи змогу піти звідти, пішов до сараю, де взяв сокиру, з якою повернувся до будинку та наніс сокирою декілька ударів обвинуваченому. При цьому, згідно висновку експерта №21/17-Д від 03.02.2017, на підставі проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , 1985 року народження, були встановлені наступні пошкодження: синці: по зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині; садна: по зовнішній поверхні 1-го пальця лівої кисті. Вказані пошкодження, які були встановлені на момент проходження експертизи, утворились від неодноразової дії предмету на протязі тривалого часу, який володіє колючими властивостями, не можна виключити, що таким предметом могла бути і ін`єкційного шприцу. Пошкодження у вигляді синця по ступені тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п.1.5.2. п.2.3.2.б п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р.№6). Пошкодження у вигляді садна по ступені тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п.1.5.2. п.2.3.2.б п.2.3.5. «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р.№6) (т.1 а.с.83).
За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті, у мінімальному розмірі.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який має на утриманні малолітнього сина, працює та характеризується позитивно, наслідки вчиненого злочину, ставлення винного до скоєного та наслідків злочину, який у повному обсязі відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілому, про що надана відповідна заява, попросив вибачення перед потерпілим та останній його вибачив і просив покарання для обвинуваченого, не поєднаного з позбавленням волі, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період випробувального терміну суд покладає на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Долю про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Згідно обвинувального акту витрати на залучення експертів та проведення експертиз в ході досудового розслідування відсутні.
З урахуванням вимог ст.ст.176, 177, 200, 377 КПК України у суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, у зв`язку з цим до набрання вироком законної сили суд залишає незмінним запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: паперові конверти зі змивами бурого кольору, підковдру та наволочку з нашаруванням бурого кольору, сім кухонних ножів, а також двоє ножиців та сокира зі слідами бурого кольору, п`ять кухонних ножів, светр синій зі слідами речовини бурого кольору, кофта з капюшоном зі слідами речовини бурого кольору, брюки сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболка червоного кольору, черевики чорного кольору, а також коробки сірників з плямами бурого кольору, опечатані в картонні коробки, паперові конверти та полімерні мішки, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Дергачівського ВП знищити.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_6 залишити незмінним до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1