Справа № 335/3466/14-к 1-кп/335/304/2014
У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2014 року місто Запоріжжя
Колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 за участю прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , перекладача ОСОБА_13 , представника особи, яка звернулася з клопотанням ОСОБА_14 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_15 про зняття арешту,

встановила:
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження №0001626 від 20.08.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.ч. 1, 3 ст.209 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.209 КК України.
В жовтні 2014 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_15 в якому остання просить скасувати арешт, накладений ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя на будинок АДРЕСА_1 .
Клопотання мотивоване тим, що судом, в ході розгляду кримінального провадження, за клопотанням представника потерпілого, накладався арешт на вказаний будинок, з мотивів наявності спору про право власності. Оскільки спір вирішений судом, власником будинку за рішенням суду визнана ОСОБА_15 , яка не є стороною кримінального провадження та не несе відповідальності за дії третіх осіб, заявник вважає, що порушуються його права.

Представник заявника ОСОБА_14 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити з зазначених підстав.
Прокурор та представник потерпілого, клопотання заперечили з тих підстав, що в такий спосіб обвинувачені намагаються уникнути матеріальної відповідальності, приховати майно здобуте злочинним шляхом. ОСОБА_15 не може бути власником, оскільки задекларований рівень доходу не дозволяв їй збудувати будинок, в задоволенні клопотання просили відмовити.
Дослідивши клопотання, матеріали подані в його обґрунтування, заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд доходить наступного висновку.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до частини третьої цієї статті, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_15 є матір`ю обвинуваченої ОСОБА_8 , проте не є підозрюваною чи обвинуваченою у даному кримінальному провадженні, відомості про те, що вона несе чи може нести цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинувачених відсутні, як і відомості про те, що арештоване майно є предметом кримінального правопорушення чи отримане в результаті його вчинення.

До початку судового розгляду ОСОБА_15 зверталася до суду з клопотанням про зняття арешту з спірного житлового будинку, яке було судом задоволено.
В травні 2014 року за клопотанням представника потерпілого, арешт був поновлений, оскільки судом встановлено наявність спору про право власності на зазначений будинок.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2014 року, яке набрало законної сили 29.08.2014 року вирішено спір - визнано за ОСОБА_15 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 . При цьому судом встановлено, що 04.09.2008 року між ОСОБА_15 та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» укладено кредитний договір №014/10614/3/22466 на підставі якого ОСОБА_15 отримала кредит в розмірі 50000 доларів США. Цільове призначення даних кредитних коштів, відповідно до п.2.1 Договору добудівництво житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Починаючи з 2008 року ОСОБА_15 щомісячно сплачувала на адресу банку грошові кошти в якості повернення кредиту, на день розгляду справи судом кредит погашений.

Судом не приймається до уваги доводи сторони обвинувачення, що зазначений будинок є предметом кримінального правопорушення, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається що його будівництво здійснювалося на запозичені кошти і ще за два роки до подій які відображені в обвинувальному акті.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, зокрема і наслідки арешту майна для інших осіб. Накладений арешт не дозволяє в повній мірі реалізовувати право власності на зазначений об`єкт нерухомості.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що арешт накладено необґрунтовано.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України,

ухвалила:
Клопотання ОСОБА_15 про скасування арешту задовольнити;
Скасувати арешт, накладений на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Ухвала окремо від вироку оскарженню не підлягає.

ГоловуючийОСОБА_1
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_3