Справа №635/4167/16-к
Провадження №1-кп/635/262/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2017 року Колегія суддів Харківського районного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілої - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_10

захисника - ОСОБА_11

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка кримінальне провадження №0000699 за фактом скоєння ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Харкові, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніш судимого: 1) 29 вересня 2011 року Фрунзенським районним судом міста Харкова за ст.ст.263 ч.2, 75, 76 КК України до одного року позбавлення волі з іспитовим строком на один рік; 2) 28 березня 2012 року Фрунзенським районним судом міста Харкова за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2, 71 КК України до одного року одного місяця позбавлення волі; 3) 26 червня 2012 року Орджонікідзевським районним судом міста Харкова за ст.ст.186 ч.2, 187 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 4) 15 листопада 2012 року Фрунзенським районним судом міста Харкова за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 03 лютого 2016 року по відбуттю строку покарання; який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1, 153 ч.1, 152 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
24 лютого 2016 року приблизно о 02.00 годині ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де під час конфлікту з потерпілою ОСОБА_9 , який раптово виник на грунті особистих неприязнених стосунків, діючи умисно, з метою заподіяння останній тілесних ушкоджень, наніс потерпілій не менш дванадцяти ударів в область тулуба ножем, який знайшов у будинку, після чого ОСОБА_9 втікла. Після чого, ОСОБА_10 наздогнав ОСОБА_9 біля приміщення Циркунівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Циркуни, вул.Кірова, 32, повернув її додому за адресою: АДРЕСА_2 , після чого надав їй першу медичну допомогу та викликав швидку допомогу.

Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково і пояснив, що 23 лютого 2016 року в вечірній час він прийшов до свого знайомого, з яким святкував день народження його матері. 24 лютого 2016 року, приблизно о 02.00 годині, він повертався додому і проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , побачив, що у ньому горить світло. Він вирішив провідати свого друга - ОСОБА_13 , який мешкав у цьому будинку. Коли він подзвонив у двері будинку, то йому відчинила потерпіла, яка запросила його до будинку. Між ним та потерпілою, всередині будинку, виник конфлікт, під час якого потерпіла висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою, заподіяла тілесні ушкодження. Під час конфлікту він схопив з тумби, яка стояла в одній з кімнат будинку, ніж і розпочав наносити потерпілій тілесні ушкодження в область тулуба. Скільки ударів він наніс він не пам"ятає, але не менш десяти. Після чого потерпіла втікла. Він побіг за нею, намагаючись повернути. Наздогнавши потерпілу біля приміщення Циркунівської середньої школи, він повернув її додому, обробив рани та викликав швидку допомогу. Умислу на позбавлення потерпілої життя або на заподіяння їй тілесних ушкоджень в нього не було. Розкоюється у вчиненому.

Вина обвинуваченого у заподіянні потерпілій тяжких тілесних ушкоджень підтверджується поясненнями, наданими потерпілою та свідками у судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що 23 лютого 2016 року приблизно о 20.00 годині вона повернулась з роботи додому за адресою: АДРЕСА_2 , і лягла відпочивати. Приблизно о 02.00 годині 24 лютого 2016 року вона прокинулась від відчуття болю в районі лопаток і побачила, що зліва від її ліжка стоїть чоловік, який тримав в руках ніж. Потім вона дізналась, що це був обвинувачений. Після чого вона намагалась втекти, але у коридорі впала. Обвинувачений наздогнав її і знов розпочав наносити їй удари по різним частинам тіла. Чим він наносив удари пояснити не може. Потім обвинувачений допоміг їй підвестись і почав штовхати її в напрямку ліжка, при цьому він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. За характером його дій вона зрозуміла, що він мав намір її згвалтувати. Коли ОСОБА_14 відволікся, вона втікла і побігла по напрямку до школи, яка розташована неподалік від її будинку. На подвір"ї школи вона намагалась покликати на допомогу, але це виявилось марним. Приблизно через півгодини вона побачила перехожого і почала знов кликати на допомогу. Цим перехожим виявився обвинувачений, який її розшукував. Після чого вони з ОСОБА_14 повернулись до її будинку, де він обробив їй рани і викликав швидку допомогу.

Як пояснила у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , вона працює молодшею медичною сестрою в бригаді швидкої допомоги. 24 лютого 2016 року приблизно о 04 годині 30 хвилин на станцію швидкої допомоги надійшов виклик з с.Циркуни Харківського району Харківської області, в якому повідомлялось про жінку, яка отримала ножове поранення. Коли вона в складі бригади швидкої допомоги приїхала за адресою, яка була зазначена у виклиці, то їм на зустріч вийшов обвинувачений. Він поводився агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, а тому вони повідомили про це в поліцію, після чого пройшли в середину будинку. В одній з кімнат, де гучно працював телевізор, на канапі лежала потерпіла, яка практично повністю була вкрита ковдрою. Коли лікарь відкинула ковдру, то виявилось, що на тілі жінки було не менш 10 ножових поранень - в області грудної клітини, в області животу, на руках. Вони почали проводити комплекс заходів першої медичної допомоги. Під час цього обвинувачений поводився збуджено, бігав по кімнаті, заважав їм і покинув кімнату лише після її прохання принести ноші і покликати людей, які б допомогли перенести потерпілу до машини. Через деякий час він повернувся з ношами, допоміг перенести потерпілу до машини і вони поїхали. Коли вони несли потерпілу до машини швидкої допомоги, вона чула від обвинуваченого запах алкоголю. Крім того, в неї склалося враження, що він неодноразово був у цьому будинку, оскільки він знав, як вимкнути телевізор, як ввімкнути світло, впевнено поводився з собакою, який був на подвір"ї. Дорогою потерпіла повідомила, що саме обвинувачений заподіяв їй виявлені тілесні ушкодження.

Як пояснила у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , вона працює фельдшером на станції швидкої допомоги. 24 лютого 2016 року приблизно о 04.00 годині на станцію надійшов виклик, згідно з яким жінка в с.Циркуни Харківського району Харківської області отримала ножові поранення. Вона в складі бригади швидкої допомоги виїхала на виклик. Коли вони прибули на місце, вказане у виклику, то їх зустрів обвинувачений, який поводився агресивно, квапив їх. Через таку поведінку обвинуваченого вони викликали наряд поліції. Потім обвинувачений провів їх в будинок і пояснив, що на території школи, яка розташована неподолік від будинку, куди вони приїхали не виклик, він знайшов жінку, яку було поранено і привів додому. Коли вони зайшли в будинок, то вона звернула увагу на те, що в кімнаті, де перебувала потерпіла, гучно працював телевізор. Потерпіла лежала на канапі і була повністю вкрита ковдрою. Коли вона відкинула ковдру, то побачила не менш десяти ножових поранень в області живота, два поранення в області грудної клітини, після чого вони з медичною сестрою почали надавати потерпілій першу медичну допомогу. Під час надання потерпілій першої медичної допомоги обвинувачений поводив себе збудженно, постійно повторював, що в нього забруднений одяг, а йому потрібно на роботу. Вподальшому він допомагав їм переносити потерпілу в машину. Потерпіла на їх питання - хто заподіяв їй тілесні ушкодження спочатку не відповідала, а коли вони вже їхали до лікарні, повідомила, що тілесні ушкодження їй заподіяв обвинувачений.

Як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , він живе по сусідству з потерпілою. 24 лютого 2016 року приблизно о 05.00 годині він вийшов з будинку, зустріти дружину, яка працювала в школі і побачив, що біля школи, яка розташована неподалік, стоїть машина швидкої допомоги. Він підійшов до машини і зустрів біля неї медичну сестру, яка попросила допомогти винести з сусіднього будинку хвору жінку, на що він відповів згодою. Коли він зайшов в середину будинку, то побачив, що там перебувають лікарі та обвинувачений, а на ношах лежала потерпіла. Він допоміг винести ноші, покласти потерпілу в машину, а коли вони поїхали, повернувся додому. Коли вони виносили потерпілу, обвинувачений поводився спокійно, ніяких погроз не висловлював. Потерпіла також нічого не пояснювала з приводу того, що з нею сталося. Про обставини заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень він дізнався лише коли працівники поліції запросили його у якості понятого для огляду місця події.

Як пояснила у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , вона працює в школі, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Циркуни, вул.Кірова, 32. 24 лютого 2016 року приблизно о 04.00 годині вона пішла на роботу, але ніяких закликів про допомогу, звуків боротьби не чула. Згодом від працівників поліції вона дізналась, що її сусідці, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , було заподіяно тілесні ушкодження і її забрали до лікарні.

Як пояснила у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , вона мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . В нічь навпроти 24 лютого 2016 року вона ніяких криків, звуків боротьби не чула. Наступного дня, коли вона прийшла на пошту, щоб здійснити оплату комунальних послуг, від сусідів дізналась, що сусідці, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , було заподіяно тілесних ушкоджень і її забрали до лікарні.

Також вина ОСОБА_10 у заподіянні ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , від 24.02.2016 року, під час якого були вилучені: одяг потерпілої, ножі (том 1, а.с.136-150);

- листом Комунального закладу охорони здоров"я "Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" №53/1154 від 24.02.2016 року, згідно з яким ОСОБА_9 була госпіталізована у цей день до відділення політравми з діагнозом: різане поранення лівої вушної раковини, множинні (2) проникаючі колото-різані поранення правої плевральної порожнини, правобічний пневматоракс, підшкірна емфізема грудної клітини, множинні (8) непроникаючі колото-різані поранення грудної клітини, множинні (2) проникаючі поранення черевної порожнини з проникаючим "сліпим" пораненням поперекової ободової кишки (том 1, а.с.151);

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , де були виявлені сліди речовини бурого кольору (том 1, а.с.154-156);

- протоколом пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.02.2016 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_9 на світлині впізнала обвинуваченого ОСОБА_10 і вказала на нього, як на особу, яка заподіяла їй тілесні ушкодження. Потерпіла впізнала обвинуваченого за загальними зовнішніми ознаками і рисами обличчя (том 1, а.с.160-163);

- протоколом пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.02.2016 року, згідно з яким свідок ОСОБА_15 впізнала на світлині обвинуваченого ОСОБА_10 за загальними зовнішніми ознаками та рисами обличчя (том 1, а.с.164-167);

- протоколом додаткового огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 26.02.2016 року, під час якого за місцем мешкання потерпілої був виявлений та вилучений ніж з рукояттю коричневого кольору (том 1, а.с.168-171);

- протоколом пред"явлення речей для впізнання за фотознімками від 27.02.2016 року, згідно з яким обвинувачений ОСОБА_10 впізнав на світлині ніж з рукояттю коричневого кольору, як такий, яким він наніс тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 . Ніж він впізнав за дерев"яною рукояттю коричневого кольору (том 1, а.с.180-185). Цей ніж ОСОБА_10 впізнав і під час дослідження речових доказів у судовому засіданні, пояснивши, що саме цим ножем він спричинив потерпілій тілесні ушкодження;

- протоколом пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.03.2016 року, згідно з яким свідок ОСОБА_16 на світлині впізнала обвинуваченого ОСОБА_10 за зовнішними ознаками та рисами обличчя (том 1, а.с.191-194);

- протоколом пред"явлення речей для впізнання за фотознімками від 12.04.2016 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_9 на світлині за кольором рукояті, довжиною як леза так і рукояті, іншими загальними ознаками, впізнала ніж, яким обвинувачений ОСОБА_10 заподіяв їй тілесні ушкодження (том 1, а.с.195-200);

- медичною карткою стаціонарного хворого ОСОБА_9 №9-2994, згідно з якою потерпілій заподіяні наступні тілесні ушкодження: різане поранення лівої вушної раковини, множинні (2) проникаючі колото-різані поранення правої плевральної порожнини, правобічний пневматоракс, підшкірна емфізема грудної клітини, множинні (8) непроникаючі колото-різані поранення грудної клітини, множинні (2) проникаючі поранення черевної порожнини з проникаючим "сліпим" пораненням поперекової ободової кишки (том 1, а.с.202-238);

- висновком експерта №770 від 18.04.2016 року, згідно з яким чотири сліди пальців рук, які були вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , були залишені великими пальцями лівої та правої рук та вказівним пальцем правої руки ОСОБА_10 (том 1, а.с.241-250);

- висновком експерта №420-Ц/16 від 14 квітня 2016 року, згідно з яким в змиві, вилученому під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , виявлена кров людини групи О (І) з ізогемаглютінінами анті-А, анті-В, походження якої від потерпілої ОСОБА_9 не виключається (том 2, а.с.3-5);

- висновком експерта №419-Ц/16 від 14 квітня 2016 року, згідно з яким в змивах, вилучених під час огляду місця події: АДРЕСА_2 , виявлена кров людини з груповою приналежністю В (ІІІ) з ізогемаглютініном анті-А та супутнім антігеном Н. Виключити домішок крові потерпілої ОСОБА_9 не можливо, за умови наявності в неї тілесних ушкоджень, які супроводжувались зовнішньою кровотечею (том 2, а.с.8-10);

- висновком експерта №193-Ис/16 від 05 квітня 2016 року, згідно з яким на светрі, який був вилучений з місця огляду події за адресою: АДРЕСА_2 , виявлена кров людини групи О (І) з ізогемаглютігнінами анті-А, анті-В та супутнім антігеном Н і походження її від потерпілої ОСОБА_9 не виключається (том 2, а.с.13-14);

- висновком експерта №192-Ис/16 від 05 квітня 2016 року, згідно з яким на футболці, яка була вилучена з місця огляду події за адресою: АДРЕСА_2 , виявлена кров людини групи О (І) з ізогемаглютігнінами анті-А, анті-В та супутнім антігеном Н і походження її від потерпілої ОСОБА_9 не виключається (том 2, а.с.17-18);

- висновком експерта №191-Ис/16 від 05 квітня 2016 року, згідно з яким на бюстгалтері, який був вилучений з місця огляду події за адресою: АДРЕСА_2 , виявлена кров людини групи О (І) з ізогемаглютігнінами анті-А, анті-В та супутнім антігеном Н і походження її від потерпілої ОСОБА_9 не виключається (том 2, а.с.21-22);

- протоколом проведення слідчого експеременту за участю потерпілої ОСОБА_9 від 04.04.2016 року, під час якого потерпіла розповіла та місці показала обставини вчинення щодо неї злочину (том 2, а.с.23-26);

- висновком експерта №865-С/16 від 14 квітня 2016 року, згідно з яким на підставі наданої медичної документації у потерпілої ОСОБА_9 були виявлені: множинні проникаючі колото-різані поранення грудної клітини, множинні проникаючі колото-різані поранення брюної порожнини з проникаючим сліпим пораненням поперекової ободової кишки, різане поранення лівої вушної раковини. Ці пошкодження виникли від дії гострого предмету, який має колюче-ріжучі властивості, не виключено, що ножем, який був наданий на дослідження. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_9 після заподіяння їй цих тілесних ушкоджень могла робити самостійні дії як-то - пересуватися, кричати, чинити опір. Потерпілій ОСОБА_9 було нанесено щонайменше дванадцять ран, при цьому показання, на які вона посилається при проведенні слідчого експерименту, в цілому відповідають об"єктивним судово-медичним даним в частині механізму та послідовності тілесних ушкоджень, які в неї наявні. По ступеню тяжкості проникаючі колото-різані поранення грудної клітини, що ускладнились розвитком лівобічного малого гемотораксу, правобічного пневмотораксу, після травматичного ескудативного плевріту з двобічним мінімальним гідротораксом та проникаючі колото-різані поранення брюшної порожнини належать до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (том 2, а.с.28-30);

- висновком експерта №505-Ц/16 від 18 квітня 2016 року, згідно з яким на кухонному ножі, який був вилучений з місця огляду події за адресою: АДРЕСА_2 , виявлена кров людини групи О (І) з ізогемаглютігнінами анті-А, анті-В та супутнім антігеном ОСОБА_20 крові від потерпілої ОСОБА_9 не виключається за умови наявності у потерпілої тілесних ушкоджень, які супроводжувались зовнішнею кровотечею (том 2, а.с.33-37);

- висновком експерта №598 від 25.04.2016 року, згідно з яким наданий на дослідження ніж, виготовлений заводським по типу господарських ножів і до категорії холодної зброї не відноситься (том 2, а.с.40-42);

- протоколом огляду подвір"я будинку АДРЕСА_1 , під час якого були виявлені та вилучені чоловічі речі, належні ОСОБА_10 , а саме: чоловіча куртка, чоловічі штани (том 2, а.с.86-87);

- висновком експерта №195-Ис/16 від 04 квітня 2016 року, згідно з яким на брюках, вилучених за адресою: АДРЕСА_1 , кров людини не виявлена (том 2, а.с.91);

- висновком експерта №194-Ис/16 від 05 квітня 2016 року, згідно з яким на куртці, вилученій за адресою: АДРЕСА_1 , кров людини не виявлена (том 2, а.с.94).

Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів дозволяє колегії суддів зробити висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 в заподіянні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 .

При кваліфікації дій обвинуваченого за цим епізодом колегія суддів виходить з наступного.

Вбивство - це умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині. З суб"єктивної сторони вбивство може бути умисним або необережним.

Як роз"яснив пленум Верховного суду України в пункті 4 своєї постанови №2 від 07.02.2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" закінчений замах на умисне вбивство особи може бути вчинено лише з прямим умислом, тобто коли винна особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про те, що характер дій обвинуваченого не свідчить про наявність у нього умислу на позбавлення життя потерпілої. До такого висновку суд приходить виходячи з того, що обвинувачений мав можливість заподіяти потерпілій смерть, коли наздогнав її на шкільному подвір"ї, але не зробив цього, а замість цього надав їй першу медичну допомогу, викликав швидку. Всі ці дії обвинуваченого дозволяють колегії суддів зробити висновок про відсутність у ОСОБА_10 умислу на позбавлення потерпілої життя.

За таких обставин коллегія суддів кваліфікує дії обвинуваченого за цим епізодом за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 24.02.2016 року приблизно о 04.00 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел направлений на задоволення статевої пристрасті неприроднім шляхом з потерпілою ОСОБА_9 , всупереч волі останньої та скориставшись її безпорадним станом, який виник після заподіяння потерпілій ножових поранень, змусив ОСОБА_9 до оротогенітального контакту, задовольнивши статеву пристрасть неприроднім шляхом.

Вподальшому, 24 лютого 2016 року приблизно о 04.00 годині, ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи умисел, направлений на статеві зносини з потерпілою ОСОБА_9 в природній формі, всупереч волі останньої, скориставшись безпораднім станом потерпілої після нанесених їй ножевих поранень та задоволення статевої пристрасті неприроднім шляхом, скоїв згвалтування ОСОБА_9 .

Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих правопорушень не визнав і пояснив, що не вчиняв у відношенні ОСОБА_9 ніяких насильницьких дій, а саме - не задовольняв з нею статеву пристрасть неприрооднім шляхом та не гвалтував її. Вважає, що потерпіла обмовляє його.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що після того, як вони з обвинуваченим повернулись до її будинку, він погрожуючи їй фізичною розправою, роздягнув її, поклав на ліжко і роздягнувшись сам, почав задовольняти з нею статеву пристрасть неприроднім шляхом, через оротогенітальний контакт. При цьому він знімав все, що відбувалось на її мобільний телефон чорного кольору марки HTC. Вона не могла чинити йому опір, оскільки через втрату крові, була дуже слабкою. Після цього обвинувачений відклав телефон і почав статеві зносини природнім шляхом. При цьому він чергував послідовність своїх дій. Статевий акт закінчено не було, пошкоджень їй діями обвинуваченого заподіяно не було. Після закінчення згвалтування обвинувачений надав їй першу медичну допомогу і викликав швидку.

Як пояснила у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , 24 лютого 2016 року приблизно о 04.00 годині на станцію швидкої допомоги надійшов виклик про ножове поранення у жінки за адресою: АДРЕСА_2 . Вона у складі бригади швидкої допомоги здійснювала виїзд за цим викликом. Коли вони в картері швидкої допомги везли потерпілу у лікарню, вона їм повідомила про те, що обвинувачений також згвалтував її. Про це вона повідомила в телефонному режимі працівникам міліції.

Як пояснила у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 24 лютого 2016 року вона працювала на станції швидкої допомоги. У цей день, приблизно о 04.00 на станцію надійшов виклик про ножове поранення у жінки за адресою: АДРЕСА_2 . Вона, в складі бригади швидкої допомоги, здійснювала виїзд за цим викликом. Коли вони доставляли потерпілу до лікарні, вона повідомила їм про те, що обвинувачений згвалтував її.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши письмові докази, колегія суддів доходить до висновку про необхідність постановлення виправдовувального вироку в цій частині пред"явленого обвинувачення. До такого висновку колегія суддів приходить виходячи з наступного.

Диспозиція статті 153 КК України передбачає відповідальність за задоволення статевої пристрасті неприроднім способом із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використанням безпораднього стану потерпілої особи.

У відповідності з вимогами п.2 ч.1 ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 152 (зґвалтування, вчинене повторно або особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених статтями 153-155 Кримінального кодексу України), частиною першою статті 153 (насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом).

Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25 лютого 2016 року потерпіла ОСОБА_9 повідомила працівникам поліції про те, що в період часу з 23 на 24 лютого 2016 року невідомий чоловік за місцем її мешкання: АДРЕСА_2 , згвалтував її природнім способом (том 1, а.с.157).

Як вбачається з медичної історії та бланку обстеження лікарями щодо вчиненого у відношенні ОСОБА_9 сексуального насильства №9-28-88, потерпіла повідомила, що 24.02.2016 року приблизно о 02.00 годині за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 , була побита невідомими особами (особою) в себе вдома, щодо вчиненого відносно неї сексуального насильства потерпіла не впевнена (том 1, а.с.207-208).

Згідно з картою епідеміологічного спостереження потерпілої ОСОБА_9 , 24 лютого 2016 року о 06.00 годині потерпіла, яка була доставлена каретою швидкої допомоги до відділення політравми КЗОЗ "Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф", була оглянута лікарем-гінекологом, який ознак сексуального насильства у відношенні потерпілої не виявив (том 1, а.с.212-213).

Це підтверджується і висновком експерта №865-С/16 від 14 квітня 2016 року, згідно з яким ушкоджень, притаманних згвалтуванню на тілі потерпілої ОСОБА_9 не встановлено (том 2, а.с.28-30).

Як вбачається з рапорту старшого слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_21 на ім"я начальника СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_22 від 11.05.2016 року, в ході розслідування кримінального провадження №0000699, було встановлено, що 24.02.2016 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вступив в статевий зв"язок неприроднім способом з використанням безпораднього стану потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Попередня кваліфікація кримінального правопорушення: ч.1 ст.153 КК України (том 2, а.с.82).

На підставі цього рапорту старшим слідчим СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_23 11 травня 2016 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР (том 2, а.с.81).

11 травня 2016 року постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області кримінальне провадження №0000699 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, кримінальне провадження №0000715 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України та кримінальне провадження №0001854 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.153 КК України об"єднані в одне провадження №0000699 (том 2, а.с.83-84).

Враховуючи те, що кримінальне провадження за фактом вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.153 КК України було порушено з порушенням процедури, встановленої КПК України, усі докази, добуті слідством за цим кримінальним провадження визнаються колегією суддів недопустимими. А за таких обставин, ОСОБА_10 за цим кримінальним правопорушенням підлягає виправдовуванню.

Частина 2 статті 152 КК України передбачає відповідальність за згвалтування, тобто насильницкі статеві зносини з застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використання безпорадного стану потерпілої особи, вчинене повторно або особою, яка раніш вчинила будь-який із злочинів, передбачених статтями 153-155 цього Кодексу.

Як роз"яснив Пленум Верховного суду України у своїй постанові №5 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи" повторним є зґвалтування чи насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, якщо кожному з них відповідно передувало вчинення цією ж особою такого ж злочину. Зґвалтування, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених статтями 153-155 КК, а так само насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених статтею 152 або статтею 154 цього Кодексу, є спеціальним видом повторності та окремою кваліфікуючою ознакою цих злочинів. Для визнання злочину повторним не мають значення стадії вчинених винною особою злочинів, вчинення їх одноособово чи у співучасті, наявність чи відсутність факту засудження винної особи за раніше вчинений злочин (злочини).

Ознака повторності відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності, або якщо судимість за раніше вчинений злочин було погашено чи знято у встановленому законом порядку, або якщо на момент вчинення нового злочину минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за раніше вчинений злочин.

Стан потерпілої особи слід визнавати безпорадним, коли вона внаслідок малолітнього чи похилого віку, фізичних вад, розладу психічної діяльності, хворобливого або непритомного стану, або з інших причин не могла розуміти характеру та значення вчинюваних з нею дій або не могла чинити опір. При цьому необхідно, щоб винна особа, яка вчиняє зґвалтування чи насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, усвідомлювала (достовірно знала чи припускала), що потерпіла особа перебуває саме у такому стані.

Аналогічні висновки містяться і в ухвалі колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 5 липня 2007 року: безпорадний стан потерпілої як кваліфікуюча ознака злочину, передбаченого ст.152 КК України, це такий фізичний або психічний стан потерпілої, коли вона не здатна усвідомлювати характеру і значення вчинюваних із нею дій або, усвідомлюючи їх, не може чинити опір ґвалтівникові.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.1. ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р. суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду як джерело права. Згідно цієї практики принцип презумпції невинності вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який йому ставиться в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів повинен тлумачитись на користь підсудного (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgmentof 6 December 1988, Series A no. 146, р. 33 § 77).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Аналізуючи наведені вище норми права, зміст письмових доказів, а саме: медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_9 №9-2894, згідно з якою потерпіла при надходженні до відділення політравми КЗОЗ "Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" була оглянута лікарями, у тому числі і лікарем-гінекологом, і пошкоджень, характерних вчиненню згвалтування виявлено не було (том 1, а.с.202-238), висновок експерта №865-с/16 від 14 квітня 2016 року, згідно з яким ушкоджень, характерних для згвалтування на тілі потерпілої ОСОБА_9 не встановлено, в полових шляхах потерпілої ОСОБА_9 слідів сперми не малося (том 2, а.с.28-30), інші досліджені в судовому засіданні докази, які протиречать поясненням потерпілої, наданим у судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, стороною обвинувачення надано не було, а тому обвинувачений підлягає виправданню за недоведеністю його вини у вчиненні цього злочину.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніш неодноразово судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, злочин вчинив через декілька днів після звільнення з місць позбавлення волі. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №325 від 25.04.2015 року ОСОБА_10 в теперішній час виявляє діссоціальний розлад особистості. Може розуміти значення свої дій та керувати ними. В проміжок часу, який відноситься до правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, ОСОБА_10 перебував поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Застсування примусових заходів медичного характеру на теперішній час не потребує (т.2, а.с.77-79).

Згідно з вимогами ст.12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_10 , є тяжким злочином.

Обставиною, що пом"якшує покарання ОСОБА_10 , згідно зі ст.66 КК України, є надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 , згідно зі ст.67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_10 покарання, достатнє для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої частиною 1 статті 121 КК України.

У відповідності з вимогами ст.72 КК України до покарання, призначеного цим вироком, підлягає зарахуванню строк попереднього ув"язнення із розрахунку - один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах КЗОЗ "Обласна Клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1166 Цивільного Кодексу України матеріальна шкода, заподіяна неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що його заподіяла.

Оскільки саме внаслідок дій ОСОБА_10 ОСОБА_9 , перебувала на лікуванні в медичній установі, в інтересах якої прокурором заявлено позов, внаслідок чого ця установа понесла витрати на лікування потерпілої у розмірі 6434 грн.82 коп., то позов підлягає задоволенню у повному обсязі і з обвинуваченого підлягають стягненню заподіяні збитки.

У відповідності з вимогами КПК України з ОСОБА_10 на користь держави підлягають стягненню витрати по залученню до участі у справі експертів у розмірі 6644 грн.78 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 369-371 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
ОСОБА_24 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

ОСОБА_10 за ст.ст.153 ч.1, 152 ч.2 КК України виправдати.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 27 лютого 2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі "Харківська установа виконання покарань (№27)".

Зарахувати ОСОБА_10 в строк покарання, призначеного цим вироком, строк попереднього ув"язнення з 27 лютого 2016 року по 05 квітня 2017 року з розрахунку - один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь головного фінансового управління Харківської обласної державної адміністрації (р/рахунок 0001 у ГУ ДКСУ в Харківській області, МФО 851011, , призначення КБК 24060300) витрати по лікуванню потерпілої ОСОБА_9 у розмірі 6434 (шість тисяч чотириста тридцять чотири) грн.82 коп.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати по залученню до участі у справі експертів у розмірі 6644 (шість тисяч шістсот сорок чотири) грн.78 коп.

Речові докази по справі - два кухонних ножа, труси чорного та красного кольору, які передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_9 , залишити в користуванні останньої, футболку зеленого кольору, светр коричневого кольору, бюстгальтер чорного кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів Харківського районного суду Харківської області - повернути потерпілій ОСОБА_9 , чоловічу куртку чорного кольору та чоловічі брюки чорного кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів Харківського районного суду Харківської області - повернути ОСОБА_10 , 2 фрагменти марлевого тампону з речовиною бурого кольору та кухонний ніж, які зберігаються в камері схову речових доказів Харківського районного суду Харківської області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти діб зі дня його проголошення, а засудженим - в той же строк зі дня отримання ним копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3