Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/74/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 127 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.02.2017 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000727 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2016 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Тишківка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, українку, громадянку України, освіта неповна середня, одружена, проживає АДРЕСА_1 , раніше не судиму,
засуджено за ч.2 ст.127 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст..75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків передбачених ст..76 КК України.
та
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с.Тишківка, українку, громадянку України, освіта середня-спеціальна, неодружена, не працює, проживає АДРЕСА_1 , раніше не судиму,
засуджено за ч.2 ст.127 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст..75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 1 роки з покладенням обов`язків передбачених ст..76 КК України.
Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 2000 грн., моральної шкоди 4000 грн.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката обвинувачених ОСОБА_10 .

Вироком суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за те, що 29.12.2015 року, близько 18 години, за попередньою змовою між собою, обвинуваченні з метою з`ясування взаємовідносин з потерпілою ОСОБА_8 , які виникли у зв`язку з інтимними стосунками між останньою та чоловіком обвинуваченої ОСОБА_6 - ОСОБА_11 , прибули до прибережної ділянки ставу, розташованого в с.Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, поблизу вулиці Леніна. При зустрічі між обвинуваченими та потерпілою виникла сварка, під час якої у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння ОСОБА_8 сильного фізичного болю або фізичного чи морального страждання шляхом вчинення насильницьких дій, з метою спонукати потерпілу більше не мати інтимних стосунків з ОСОБА_11 . Реалізовуючи свій протиправний намір, ОСОБА_6 , знаходячись навпроти ОСОБА_8 , умисно завдала останній один удар долонею правої руки по лівій ділянці обличчя . Після цього взявши правою рукою за волосся потерпілої, почала тягти в сторони, завдаючи таким чином ОСОБА_8 фізичного болю. В цей час ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , схопила потерпілу за ліву руку та стала силоміць загинати її за спину, спричиняючи таким чином ОСОБА_8 фізичний біль. Далі ОСОБА_7 умисно нанесла декілька ударів лівою ногою в ділянку чашечки колінного суглобу правої ноги потерпілої, внаслідок чого остання не втрималася на ногах та впала на землю . Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , стали намагатися зав`язати капронову мотузку на шиї ОСОБА_8 , обхопивши її руками у вказаній ділянці тіла. Після цього, з метою спричинення потерпілій фізичних та моральних страждань, із застосуванням сили, завели руки ОСОБА_8 назад, прив`язали її мотузкою до сухого пня, зняли верхній та спідній одяг, облили брильянтовим зеленим розчином та залишили потерпілу в даному місці повністю оголеною, при температурі повітря 3-6 ? С морозу, тобто в умовах, шкідливих для її здоров`я, спричинивши таким чином ОСОБА_8 фізичного та морального страждання . Внаслідок протиправних дій обвинувачених, потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді : ЗЧМТ : синця на відкритій частині лобної ділянки, параорбітальної гематоми ліворуч, синця під лівим оком, струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких, з короткочасним розладом здоров`я на термін більше 6 діб. Також спричинено потерпілій тілесні ушкодження у вигляді : осаднення шкіри на передній поверхні шиї в нижній третині праворуч, синця по зовнішній поверхні лівого передпліччя, синця у верхній третині правого передпліччя по задній поверхні, двох саден в середній третині правого передпліччя по зовнішній поверхні, синця в середній третині правого стегна, садна в проекції правої колінної чашечки, гематоми в ділянці правого передпліччя та правого плеча, циркулярної гематоми лівого передпліччя, гематоми в ділянці грудини, гематоми правого стегна, гематоми обох гомілок по задній поверхні, які відносяться до категорії легких .

В апеляціях

-обвинувачена ОСОБА_6 просить вирок районного суду щодо неї скасувати, ухвалити новий вирок яким її виправдати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок районного суду був ухвалений виключно на підставі показань свідка, який є сином потерпілої. Так, суд першої інстанції не взяв до уваги її показання, свідка ОСОБА_11 та показання обвинуваченої ОСОБА_7 . Крім того, ні під час досудового ні під час судового слідства не доведено її причетність до засобів скоєння правопорушення, а саме мотузки та зеленки. Також, судом не розмежовано які дії були вчинені нею та її дочкою, що могло б вплинути на кваліфікацію інкримінованого їй злочину. Потерпіла не зазначила який саме час вона була прив`язана до дерева чи до пня, оскільки показання потерпілої різняться. Також судом не взято до уваги, що між нею та потерпілою довгий час складалися неприязні відносини про це знає все населення села в якому вона проживає, що є підставою щодо наклепу на неї з боку потерпілої.

Більше того обвинувачена зазначає, що на досудовому та судовому слідстві їй не було роз`яснено право на захист.

-обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок районного суду щодо неї скасувати, ухвалити новий вирок яким її виправдати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок районного суду був ухвалений виключно на підставі показань свідка, який є сином потерпілої. Так, суд першої інстанції не взяв до уваги її показання, свідка ОСОБА_11 та показання обвинуваченої ОСОБА_6 . Крім того, ні під час досудового ні під час судового слідства не доведено її причетність до засобів скоєння правопорушення, а саме мотузки та зеленки. Також, судом не розмежовано які дії були вчинені нею та її дочкою, що могло б вплинути на кваліфікацію інкримінованого їй злочину, адже почувши сварку її матері з потерпілою, просила матір не сваритися та не чіпати потерпілу. Також судом не взято до уваги, що між її матір`ю ОСОБА_6 та потерпілою довгий час складалися неприязні відносини про це знає все населення села в якому вона проживає, що є підставою щодо наклепу на неї та її матір з боку потерпілої. З моменту зустрічі з потерпілою та звернення потерпілою до фельдшерського пункту остання на її думку власноручно облила себе зеленкою. Більше того обвинувачена зазначає, що на досудовому та судовому слідстві їй не було роз`яснено право на захист.

В запереченні на апеляційні скарги представник потерплої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_12 .ФІ. просить згадані апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок районного суду щодо обвинувачених залишити без зміни. При цьому зазначив, що апеляційні скарги обвинувачених необгрунтовані, оскільки обвинувачені вчинили злочин середньої тяжкості, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя, а тому суд першої інстанції повно та всебічно дослідив всі наявні докази та обставини кримінального правопорушення та ухвалив законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Заслухавши доповідача, обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги і просили їх задовольнити, захисника-адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених, який також підтримав апеляційні вимоги своїх підзахисних і просив їх задовольнити, думку прокурора про залишення вироку районного суду без зміни, а апеляційних скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах поданих апеляцій, встановлено що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України, за що їх засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних на законних підставах і досліджених у судовому засіданні доказах.

Суд першої інстанції, об`єктивно встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та правильно кваліфікував їх дії за ч.2 ст.127 КК України як катування тобто умисного заподіяння сильного фізичного болю та фізичного і морального страждання шляхом вчинення насильницьких дій, з метою спонукання потерпілої вчинити дії, що суперечать її волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Апеляційні доводи сторони захисту є аналогічними тим, які обвинувачені заявляли у судовому засіданні суду першої інстанції, котрий їх ретельно перевірив та дав правильну оцінку щодо необґрунтованості і надуманості з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене діяння. На кожен із доводів суд у вироку навів відповідну мотивацію щодо їх безпідставності пославшись на сукупність зібраних досудовим слідством і перевірених в судовому засіданні доказів, і колегія суддів повністю погоджується з такими висновками.

Так, допитана в суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_6 зазначила, що між нею та ОСОБА_8 тривалий проміжок часу існують неприязні відносини з тих підстав, що остання має інтимні стосунки з чоловіком обвинуваченої - ОСОБА_11 . На вказаному підґрунті між ними неодноразово виникали сварки, під час яких ОСОБА_6 вимагала від ОСОБА_8 не втручатися в життя її сім`ї. 29.12.2015 року, близько 18години, ОСОБА_6 знаходилася на території власного домоволодіння, де справлялася по господарству. В цей час вона почула з вулиці оклики . Коли виглянула на присадибну ділянку , то виявила там ОСОБА_8 яка вже спускалася у напрямку ставу. Будучи обуреною тим, що потерпіла вже стала ходити до її дому, ОСОБА_6 стала її наздоганяти, побігши навпростець. Втікаючи, потерпіла неодноразово падала на землю. Обвинувачена наздогнала ОСОБА_8 лише в березі, неподалік від дерев`яного містка, який знаходиться на відстані близько 200 метрів від її домоволодіння . Відразу схопила потерпілу за куртку на грудях. Однак остання пригнулася та зняла її. Обвинувачена не виключає, що в цей момент вона могла нанести потерпілій один удар рукою в ділянку голови. Далі ОСОБА_6 схопила ОСОБА_8 за светр. Однак потерпіла присіла і таким чином вивільнилася та відразу втекла через місток . ОСОБА_6 стверджувала, що інших дій, окрім зазначених вище, вона не вчиняла відносно ОСОБА_8 , а викладені в обвинувальному акті обставини є ніщо інше як наклеп потерпілої. Стверджувала, що її донька - ОСОБА_7 , прибула на місце події лише тоді, коли ОСОБА_6 тримала потерпілу за светр. Проте, участі в конфлікті не брала, а навпаки, просила відпустити потерпілу.

В апеляційній інстанції обвинувачена зазначила, що вони у згаданий вище день випадково зустрілися з потерпілою. Під час конфлікту вони лише штовхали одна одну. Також зазначила, що у потерпілої куртка не була застібнута, а тому при штовханині верхній одяг остання могла з себе зкинути.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 пояснила, що 29.12.2015 року, близько 18 години, вона знаходилася в домоволодінні своїх батьків та справлялася по господарству. В цей час вона почула крики зі сторони присадибної ділянки . Виявивши відсутність та території подвір`я своєї матері, обвинувачена стала спускатися по присадибній ділянці вниз, до берега. Орієнтовно за 200 метрів від їх домоволодіння, ОСОБА_7 помітила свою матір, яка на той момент тримала ОСОБА_8 руками за светр на грудях та термосила її. Обвинувачена стала просити ОСОБА_6 щоб та відпустила потерпілу та намагалася розійняти останніх. В цей час ОСОБА_8 вислизнула із светра та втекла через дерев`яний місточок. ОСОБА_7 стверджувала, що під час її перебування на місці конфлікту ні вона, ні її матір не наносили ударів потерпілій та не вчиняли будь-яких інших дій окрім зазначених вище.

В апеляційній інстанції обвинувачена вказала, що лише розбороняла матір (обвинувачену ОСОБА_6 ) та потерпілу. Також зазначила, що у такий спосіб потерпіла ОСОБА_8 хоче їм помститися.

Стосовно не визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України, колегія суддів вважає таку позицію обвинувачених, як спосіб уникнути відповідальності за вчинений злочин, оскільки вина останніх у вчиненні даного злочину повністю підтверджується зібраними доказами,які об`єктивно підтверджується наданими стороною обвинувачення належними та допустимими доказами, достовірність, яких всебічно перевірена судом першої інстанції, зокрема:
-показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка вказала, що протягом тривалого часу мала інтимні відносини з ОСОБА_11 , які в листопаді 2015 року були припинені. Не оспорювала тих обставин, що в зв`язку із зазначеним вище між нею та обвинуваченою ОСОБА_6 склалися неприязні відносини. 29.12.2015 року на її мобільний телефон надійшло SMS повідомлення від ОСОБА_11 , з проханям зустрітися біля дерев`яного містка, що знаходиться на березі ставу, неподалік від домоволодіння обвинувачених, та обговорити їх взаємовідносини. Близько 17 години ОСОБА_8 прибула на місце зустрічі. Орієнтовно через 30 хвилин до неї підійшов ОСОБА_11 , тримаючи в руках ліхтаря. В цей момент з кущів вискочили обвинувачені, відштовхнули ОСОБА_11 та виказуючи образливі слова, накинулися на потерпілу. ОСОБА_6 відразу стала наносити ОСОБА_8 удари долонями рук в ділянку голови ( не менше 5 ударів ). Після цього ОСОБА_7 стала силоміць заводити ліву руку потерпілої назад, погрожуючи зломати її, а ОСОБА_6 в цей час, нанесла їй не менше п`яти ударів кулаками рук по голові та смикала за волосся . Потім ОСОБА_7 нанесла потерпілій кілька ударів ногою по колінному суглобу, внаслідок чого остання впала на землю . Далі обвинувачені, діючи разом, повністю роздягли ОСОБА_8 та намагалися зав`язати капронову мотузку на її шиї. Після цього завели руки потерпілої назад та прив`язали до сухого дерева . Потім ОСОБА_7 , тримаючи в руках сапог ОСОБА_8 , нанесла ним кілька ударів по голові потерпілої. Після цього ОСОБА_6 вистригла на її голові пучок волосся та облила ліву частину тіла потерпілої " зеленкою ". Далі ОСОБА_7 дістала з кишені куртки потерпілої мобільний телефон, зателефонувала до сина ОСОБА_8 та повідомила йому щоб той забрав свою матір. Після цього залишили потерпілу на місці події, забравши із собою її одяг . Мотузку, ножиці та " зеленку " принесла в кишені ОСОБА_6 . Заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди обґрунтувала витратами на лікування . Вимоги про відшкодування моральної шкоди обґрунтувала душевними стражданнями, які пов`язані з приниженням її честі та гідності в очах односельчан .

-показаннями свідка ОСОБА_11 , який вказав, що мав інтимні відносини з потерпілою ОСОБА_8 впродовж 2015 року . Про вказані стосунки було відомо його дружині ОСОБА_6 . В один із днів грудня місяця 2015 року, близько 18 години до його домоволодіння прийшла ОСОБА_8 та стала його кликати. Свідок не подав вигляд, що почув та зайшов у приміщення житлового будинку . Орієнтовно через 15 хвилин до будинку зайшла ОСОБА_6 та повідомила, що між нею та ОСОБА_8 відбулася сварка, під час якої вона роздягла потерпілу та " пустила її з гори ". Наступного дня свідок бачив на одному з дерев, яке розташоване в березі, біля кладки, належну ОСОБА_8 куртку .

-Свідок ОСОБА_13 під час допиту вказав, що ОСОБА_8 є його матір`ю. 29.12.2015 року, близько 18 години на його мобільний телефон, з мобільного телефону потерпілої, зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила щоб він прийшов до кладки та забрав свою матір . Кладка знаходиться нижче присадибної ділянки обвинувачених, орієнтовно за 500 метрів від їх домоволодіння . Орієнтовно через 10-15 хвилин, свідок прибув на місце події, де виявив свою матір прив`язаною до дерева, яка на той момент була повністю оголеною та облита " зеленкою " . Він допоміг матері розв`язати руки, побіг додому, взяв автомобіль та відвіз матір додому, після чого викликав поліцейських та лікаря, оскільки матері на той момент було зле . Наступного дня ОСОБА_13 пішов на місце події, де виявив та забрав спідню білизну, хустку та один сапог, які належали його матері. На кущах біля присадибної ділянки обвинувачених він виявив та забрав материну куртку. Крім того, біля сусідньої присадибної ділянки, яка знаходиться на відстані, орієнтовно 100 метрів від домоволодіння обвинувачених, він виявив светр потерпілої .

-показаннями свідка ОСОБА_14 , який поясни, що працює на посаді фельдшера Тишківської дільниці . 29.12.2015 року, близько 20 години на його мобільний телефон поступив виклик від ОСОБА_13 і свідок відразу прибув до місця проживання потерпілої. Під час її огляду він виявив припухлість на лівій руці в ділянці кисті, почервоніння на шиї, садна та подряпини на колінах. Крім того ОСОБА_8 скаржилася на біль по тілу, але видимих пошкоджень не було, тому, що грудна клітка була облита " зеленкою ". Він здійснив ін`єкцію знеболюючими препаратами . Зі слів ОСОБА_8 її побили ОСОБА_15

-заявою про злочин, складеною потерпілою ОСОБА_8 від 29.12.2015 року, в якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які 29.12.2015 року, близько 18 години спричинили їй тілесні ушкодження ( а.п.145).

-протоколом огляду місця події від 06.02.2016 року з фототаблицями, яким слідчим зафіксований огляд місця скоєння кримінального правопорушення, що знаходиться на березі ставу, що розташований в селі Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області поруч з вулицею Леніна. Під час проведення вказаної слідчої дії на пні було виявлено плями рідини зеленого кольору ( а.п.146-149 ) .

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.02.2016 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 серед пред`явлених їй чотирьох осіб жіночої статі, вказала на ОСОБА_6 , як на особу, яка 29.12.2015 року біля ставу спричинила їй тілесні ушкодження ( а.п.152-155) .

-протоколом слідчого експерименту від 06.02.2016 року з фототаблицями, згідно якого ОСОБА_8 розповіла та показала про обставини заподіяння її тілесних ушкоджень обвинуваченими ( а.п.158-164 ).

-протоколом огляду предметів від 09.02.2016 року з фототаблицею, яким зафіксовано огляд наданих потерпілою предметів, а саме : жіночої хустки світло-зеленого кольору ; штанів жіночих вельветових ; капронової мотузки ; жіночого сапога; скляної пляшки із написом "Брильянтовий зелений розчин для зовнішнього застосування, спиртовий 1% " ; пучка жіночого волосся ; жіночої куртки чорного кольору; светра чорного кольору ; светра білого кольору ( а.п. 167-172).

-протоколом огляду предметів від 09.02.2016 року з фототаблицею, яким зафіксовано огляд наданих потерпілою медичної картки стаціонарного хворого № 5678 та трьох рентгенівських знімків ( а.п. 174 -176 ).

-довідкою Кіровоградського обласного центру з гідрометеорології від 12.03.2016 року №28-138/73, згідно якої 29.12.2015 року, в період з 15 години до 21 години спостерігалася погода з мінливою хмарністю Вітер 3-5 м/с. Температура повітря становила 3-6 ? С градусів морозу ( а.п.178).

-протоколом огляду предметів від 19.04.2016 року, яким зафіксовано огляд за допомогою ультрафіолетової лампи ОЛД-41 наданих потерпілою предметів, а саме : жіночої хустки світло-зеленого кольору ; штанів жіночих вельветових ; капронової мотузки ; жіночого сапога; жіночої куртки чорного кольору; светра чорного кольору ; светра білого кольору. Слідів крові не виявлено. ( а.п. 179).

-висновком судової медичної експертизи № 161 від 05.02.2016 року , згідно якого у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді : ЗЧМТ : синця на відкритій частині лобної ділянки, параорбітальної гематоми ліворуч, синця під лівим оком, струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких, з короткочасним розладом здоров`я на термін більше 6 діб. Крім того у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді : осаднення шкіри на передній поверхні шиї в нижній третині праворуч, синця по зовнішній поверхні лівого передпліччя, синця у верхній третині правого передпліччя по задній поверхні, двох саден в середній третині правого передпліччя по зовнішній поверхні, синця в середній третині правого стегна, садна в проекції правої колінної чашечки, гематоми в ділянці правого передпліччя та правого плеча, циркулярної гематоми лівого передпліччя, гематоми в ділянці грудини, гематоми правого стегна, гематоми обох гомілок по задній поверхні, які відносяться до категорії легких. Вказані тілесні ушкодження утворилися від локальної дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та могли утворитися у термін, вказаний у постанові . Враховуючи морфологічний характер та локалізацію вказаних тілесних ушкоджень, експерт дійшов висновку, що їх утворення при падінні з висоти власного зросту малоймовірне ( а.п. 150-151 ) .

-висновком судової медичної експертизи № 17 від 02.03.2016 року , згідно якого, ознайомившись із протоколом слідчого експерименту від 06.02.2016 року, за участю потерпілої ОСОБА_8 , експерт дійшов висновку, що тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_8 могли утворитися за обставин на які вона вказала. Про те кількість виявлених на тілі потерпілої тілесних ушкоджень ( не менше 18-20 травматичних впливів ) не відповідає кількості отриманих тілесних ушкоджень вказаних останньою під час проведення слідчого експерименту ( а.п.165 ).

Проаналізувавши зазначені докази та обставини вчинення злочину, колегія суддів вважає, що вказані докази в сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинувачених до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України.

Апеляційні доводи обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо неповноти судового розгляду та не з`ясування фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки фактичні обставини кримінального провадження ретельно перевірялися під час судового розгляду судом першої інстанції.

Твердження обвинувачених щодо неправильної кваліфікації їх дій, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим з огляду на таке.

Так, за змістом ч.2 ст.127 КК України катуванням є умисне заподіяння сильного фізичного болю або фізичного чи морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій з метою спонукати потерпілого або іншу особу вчинити дії, що суперечать їх волі вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Основним безпосереднім об`єктом катування є здоров`я, а додатковим обов`язковим - воля, честь і гідність особи.

З об`єктивної сторони цей злочин характеризується: 1) діями - нанесенням побоїв, мученням або іншими насильницькими діями; 2) наслідками у вигляді заподіяння сильного фізичного болю або фізичного чи морального страждання; 3) причинним зв`язком між вказаними діями і наслідками.

Кримінальний кодекс України визначає поняття побоїв, що є мучення (або заподіяння мук) - це дії, пов`язані з тривалим позбавленням людини їжі, пиття чи тепла, утриманням її в шкідливих для здоров`я умовах.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинуваченими стосовно потерпілої було застосовано посягання на здоров`я та волю останньої, оскільки остання була роздягнена, та прив`язана до стовбура сухого дерева, перебуваючи на вулиці при температурі -3 -6 гр. морозу.

Твердження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що потерпіла сама роздяглася та спричинила собі тілесні ушкодження, з метою помсти обвинуваченим, спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема поясненнями потерпілої, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та висновками судової медичної експертизи.

Доводи обвинувачених щодо порушення їх права на захист, колегія суддів також вважає необґрунтованими. Відповідно до ст.52 КПК України, участь у даному кримінальному провадженні захисника не є обов`язковою. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що судом першої інстанції обвинуваченим було вручено пам`ятку про права та обов`язки, а також в усній формі роз`яснено право на захист, що підтверджується журналом судового засідання (а.с.210-211). При цьому від обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 жодних клопотань про призначення їм захисника до суду не надходило. Ці обставини підтвердили обвинувачені і в апеляційному суді.

Перевіркою всіх інших доводів, наведених у апеляціях обвинувачених, було встановлено, що вони також є безпідставними.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд першої інстанції врахував вимоги статей 50, 65 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання, районний суд, як убачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжкого злочину, врахував відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також врахував і те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за місцем проживання характеризуються позитивно, до кримінальної відповідальності притягуються вперше, а тому на думку колегії суддів, суд першої інстанції призначаючи обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог статей 65 - 67 КК України, обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства і призначив покарання, в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.127 КК України із застосуванням положень ст..ст. 75, 76 КК України.

Вказане покарання, на думку колегії суддів, своїм видом і розміром є виваженим та справедливим.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг обвинувачених, а тому залишає їх без задоволення, а вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 18 жовтня 2016 року стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без змін.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2016 року, стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст.127 КК України та ОСОБА_7 за ч.2 ст.127 КК України без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3