АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2017 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засідання матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000262 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 квітня 2017 року, -
за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_5
в с т а н о в и л а :
На вказану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, оскаржуючи законність ухвали слідчого судді через відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, просить суд апеляційної інстанції її скасувати та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а саме домашній арешт та зменшити розмір застави.
Підозрюваний ОСОБА_6 також подав апеляцію на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій, оскаржуючи її законність через відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, просить суд апеляційної інстанції її скасувати та застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а саме домашній арешт _________________________________________________________________________________
Справа№11-сс/794/96/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст.185 ч.3 КПК України Доповідач: ОСОБА_1
та зменшити розмір застави.
Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та одночасно призначено заставу у розмірі 250000 грн. яку він або заставодавець вправі внести в будь-який момент протягом дії ухвали. У разі внесення застави на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені КПК України.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, зокрема, підозра підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинений злочин від ОСОБА_9 , протоколами допитів потерпілої ОСОБА_9 , протоколом затримання ОСОБА_6 , під час чого у останнього виявлено та вилучено знаряддя та предмети злочину: рукавиці чорного кольору, кулон із металу жовтого кольору у вигляді літери «А», жіночі прикраси із металу жовтого кольору, гроші в сумі 60 фунтів стерлінгів, радіостанцію «Моторолла».
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 12 квітня 2017 року в період часу з 11:20 год. до 13:30 год. діючи у попередній злочинній змові з ОСОБА_10 шляхом підбору ключа незаконно проникли до квартири АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали майно, належне ОСОБА_9 , на загальну суму 181358,85 грн..
Заслухавши доповідача, адвоката та підозрюваного, які просили скасувати ухвалу слідчого судді та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту з одночасним зменшенням розміру застави, прокурора, котрий заперечив проти задоволення вимог апеляцій та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, перевіривши матеріали в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ч. 1 ст. 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини у п. 85 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року сформулював правову позицію, відповідно до якої обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Наявною та обґрунтованою підставою обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів став той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в період незнятої та непогашеної судимості за скоєння особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, вчинив новий злочин, не має постійного джерела доходу, знайомий з іншим підозрюваним та йому відоме місце проживання потерпілої, тому перебуваючи на волі зможе впливати на них з метою зміни їх показань та уникнення кримінальної відповідальності, що також свідчить про існування ймовірності продовження ним злочинної діяльності, та ухилення від органів досудового розслідування та суду і його злочинну спрямованість.
З урахуванням зазначених вимог та обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення слідчий суддя районного суду прийняв законне та обгрунтоване рішення про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 250000 грн.
Апеляційні доводи в частині зменшення розміру застави через її непомірність для підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки він тимчасово не працює, а члени його сім`ї отримують мінімальну заробітну плату, не ґрунтуються на матеріалах провадження.
Так, за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 виявлено та вилучено понад 11000 грн. коштів, велику кількість мобільних телефонів, в тому числі смартфонів, пакет із камінцями (31шт.), тощо, окрім того, підозрюваний ОСОБА_6 користувався автомобілем «Porsche Cayenne», що свідчить про високий рівень його достатку, джерела якого органам досудового слідства ще необхідно встановити.
Водночас, потерпілій ОСОБА_9 заподіяно майнової шкоди на загальну суму 181358,85 грн., проте після затримання ОСОБА_6 викрадені речі були вилучені і цим самим, на думку адвоката ОСОБА_5 , відбулося повне відшкодування заподіяної злочином шкоди.
Проте, такі доводи апелянта колегія суддів відкидає за їх безпідставністю, оскільки шкода, завдана злочином, проявляється у зменшенні або знищенні майнових чи не майнових (особистих) благ потерпілого, злочинними наслідками якої є завдання потерпілій особі матеріальних та нематеріальних збитків. Тому фізичне повернення викрадених речей може бути лише відшкодуванням матеріальних збитків, невирішеним залишається питання щодо можливого відшкодування моральної шкоди, через що говорити про повне відшкодування завданої злочином шкоди на даному етапі досудового розслідування передчасно.
Посилання апелянта на ненаведення стороною обвинувачення жодного доказу щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання можливим ризикам, суд апеляційної інстанції оцінює в їх сукупності відповідно до ст. 178 КПК України, при цьому колегія суддів виходить з того, що дане кримінальне правопорушення є тяжким, умисним та корисливим, під час обшуку в житлі, де фактично проживав ОСОБА_6 , виявлено велику кількість електронних та магнітних ключів до вхідних дверей, значну кількість мобільних телефонів та сім карт до них, 47 відмичок, без використання яких вчинення даного злочину було б неможливим, що свідчить про тривалу підготовку та сталий характер протиправної діяльності ОСОБА_6 та породжує ризики її продовження. Окрім того, починаючи з 1992 року 4 рази притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, у всіх випадках покарання відбував реально, однак належних висновків для себе не зробив та продовжив протиправну діяльність.
За таких обставин доводи апеляцій адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_6 про безпідставність рішення слідчого судді районного суду є неспроможними.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 178, 183, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 квітня 2017 року про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Чернівецької області ОСОБА_1