Номер провадження: 11-сс/785/584/17
Номер справи місцевого суду: 520/3469/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000254 від 23.01.2017 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 10 000 гривень відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Просторе Новгородського району Кіровоградської області, громадянина РФ, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2015 року за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на пдставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою цього ж суду від 25.12.2015 року звільнення від відбування покарання скасоване та ОСОБА_7 направлений до місць позбавлення волі,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000254 від 23.01.2017 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 22.01.2017 року, приблизно о 20.40 годині, знаходячись у кабельній каналізації ТОВ НВП "Тенет", розташованій за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 14/33, намагався викраитс оптичний кабель довжиною 15 метрів, однак довести до кінця свій злочинний намір не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником ТОВ НВП "Тенет" ОСОБА_9 та переданий працівникам правоохоронних органів.

22.03.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України.

23.03.2017 року слідчий звернувся до Київського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра стосовно ОСОБА_7 та ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчинення кримінального правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2017 року вищевказане клопотання було задоволене та до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.05.2017 року з визначенням застави в розмірі 10 000 гривень.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що в судовому засіданні прокурором була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 , а також заявлені у клопотанні ризиків та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги підозрюваний зазначає, що суд не взяв до уваги наявність у нього постійного місця проживання, неофіційного працевлаштування, перебування у фактичних шлюбних відносинах, наявність дитини на утриманні та поганий стан здоров`я.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення підозрюваного, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюється. а тому не перевіряється апеляційним судом.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, наявність зазначених у клопотанні слідчого ризиків та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, матеріалами провадження, на даний час підтверджується наявність у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 є раніше судимою особою, не працює, не має офіційних джерел для існування та постійного доходу, офіційно не одружений, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Крім того, викладені в апеляційній скарзі доводи підозрюваного не підтверджуються матеріалами судового провадження, тому апеляційний суд визнає їх голослівними. Інших доводів апеляційному суд надано не було.

Колегія суддів вважає, що на підставі наданих документів слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Вищевикладене свідчить про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді. Інших доводів апеляційному суду представлено не було.

Також на момент надходження апеляційної скарги до суду та її розгляду було встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні вже завершено, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 перебуває на розгляді у Київському районному суді м. Одеси.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 10 000 гривень відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000254 від 23.01.2017 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4