АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/476/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу директора ТОВ «ТІС РУДА ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби Безпеки України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та накладено арешт на кошти, що надходять та вже знаходяться на рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ТОВ «ТІС - РУДА» (код ), відкритих у АБ «УКРГАЗБАНК» (адреса головної установи: м. Київ, вул. Червоноармійська (Велика Васильківська), 39, банківські реквізити: МФО 320478, , м. Київ, вул. Єреванська, 1) та зупинено видаткові операції по вказаних рахунках.

Цією ж ухвалою зобов`язано службових осіб АБ «УКРГАЗБАНК» надавати до Головного слідчого управління СБ України відомості щодо залишку грошових коштів на вказаному вище рахунку на момент отримання ухвали суду про арешт та зупинення видаткових операцій по ньому, а також щодо кожного факту надходження на нього грошових коштів, негайно.

Приймаючи рішення про задоволення даного клопотання, слідчий суддя врахувавши доведеність слідчим існування ризику приховування та використання зазначених коштів, прийшов до висновку про достатність підстав для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки грошові кошти, що знаходяться на зазначених в клопотанні рахунках відповідають критеріям встановленим ст. 98 КПК України та 15.12.2016 року визнані речовими доказами.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, директор ТОВ «ТІС РУДА ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, як необґрунтовану та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, директор зазначає, що отримання коштів на вказані рахунки відбувалося та відбувається у повній відповідності до норм Наказу Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316 «Про портові збори» і мають легальне походження.

Далі апелянт зазначає, що доведеність слідчим існування ризиків приховування та використання вказаного майна є сумнівним та фактично не підтверджується доказами, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про морські порти України» будь-яке нецільове використання цих коштів тягне за собою фінансову відповідальність, а саме штраф у розмірі 200 відсотків використаної не за цільовим призначенням суми портових зборів.
Одночасно автор апеляційної скарги просить поновити строки на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин стверджує, що клопотання слідчого розглядалося у відсутність представника ТОВ «ТІС - РУДА». Додає, що ані в клопотанні про арешт майна слідчого, ані в ухвалі слідчого судді, не зазначено чому власник цього майна не повідомлявся, а в подальшому, після винесення ухвали про арешт коштів, копія цієї ухвали не була направлена на його адресу. Зазначає, що про оскаржувану ухвалу, ТОВ «ТІС - РУДА» дізналося від банківської установи, яка її виконувала.

Заслухавши доповідь судді, поясненняпредставника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи наведене, клопотання представника власника майна щодо поновлення пропуску строку на апеляційне оскарження з підстав, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки, на переконання колегії суддів, цей строк пропущений з поважних причин.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000269, відомості про яке внесені 11.07.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Старший слідчий в особливо важливих справах четвертого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби Безпеки України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на кошти, що надходять та вже знаходяться на рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ТОВ «ТІС - РУДА», відкритих у АБ «УКРГАЗБАНК».

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року дане клопотання задоволено та накладено арешт на зазначене у клопотанні слідчого майно.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.

Так, як вбачається з матеріалів провадження, Наказом Міністерства інфраструктури України від 24.07.2015 року № 281 внесені зміни до наказу від 27.05.2013 року № 316 «Про портові збори», якими встановлено коефіцієнти при справлянні корабельного збору з суден, що входять в акваторію морського порту «Южний» для виконання вантажних операцій в операційний акваторіях, прилеглих до причалів № НОМЕР_9 , власниками яких є ТОВ «ТІС-Контейнерний термінал» та ТОВ «ТІС - РУДА». Вказаний Наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 червня 2013 року за № 930/23462.

У результаті вказаних змін, частина корабельного збору, яка раніше надходила від судновласників на банківські розрахункові рахунки ДП «Адміністрація морських портів України» стала перераховуватись морськими агентами на банківські розрахункові рахунки ТОВ «ТІС-Контейнерний термінал» та ТОВ «ТІС - РУДА».

Відповідно до п. 1 Указу Президента «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.

Нормативно-правові акти державних органів, в тому числі Міністерства інфраструктури України, під час проведення реєстрації перевіряються на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства.

Аналогічна процедура відбулася стосовно Наказа Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 року № 316 «Про портові збори» під час його реєстрації. При цьому, правова експертиза Наказу проводилася Міністерством юстиції України.

Враховуючи наведене, підстав сумніватися у відповідності вказаного Наказу Конституції та законодавству України, колегія суддів не вбачає, як і не вбачає підстав вважати, що отримання коштів на вказані у клопотанні слідчого рахунки відбувалося у порушення до норм вказаного Наказу Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 року № 316 «Про портові збори». Не приведені такі факти і слідчим у клопотанні про арешт майна та не підтверджені прокурором в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Приймаючи рішення, слідчий суддя на ці порушення слідчого уваги не звернув та задовольнив клопотання, без відповідного обґрунтування такого рішення, хоча мав би повернути таке клопотання слідчому з метою усунення недоліків, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України та з урахуванням положень ч.2 ст.404 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга директора ТОВ «ТІС РУДА ОСОБА_8 задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, що явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити директору ТОВ «ТІС РУДА» ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу директора ТОВ «ТІС РУДА» ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби Безпеки України ОСОБА_9 , та накладено арешт на кошти, що надходять та вже знаходяться на рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ТОВ «ТІС - РУДА» (код ), відкритих у АБ «УКРГАЗБАНК» (адреса головної установи: м. Київ, вул. Червоноармійська (Велика Васильківська), 39, банківські реквізити: МФО 320478, , м. Київ, вул. Єреванська, 1) та зупинено видаткові операції по вказаних рахунках, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби Безпеки України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про накладення арешту на кошти, що надходять та вже знаходяться на рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ТОВ «ТІС - РУДА» (код ), відкритих у АБ «УКРГАЗБАНК» (адреса головної установи: м. Київ, вул. Червоноармійська (Велика Васильківська), 39, банківські реквізити: МФО 320478, , м. Київ, вул. Єреванська, 1), відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_4