печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України
10 травня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в кримінальному провадженні № 0000722, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2014, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 17.02.2014 близько 15-00 год., керуючи технічно справним автомобілем Тойота Кемрі, держаний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Московська в м. Києві, зі сторони вул. М. Гайцана в напрямку вул. Кловський узвіз. Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог підпунктів 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху, що виявилось в тому, що він, керуючи вказаним транспортним засобом, наближаючись до буд. №24 по вул. Московська в м. Києві, виявивши пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину зправа наліво відносно його руху, не переконавшись у безпеці змінив напрямок руху, при цьому виїхав на смугу, призначену для зустрічного руху, та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні 10.05.2017 обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням передбачених ст. 49 КК України строків притягнення до кримінальної відповідальності. Так, ОСОБА_4 зазначив, що він не визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, однак не бажає повного судового розгляду та бажає скористатись своїм правом бути звільненим від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор вважав наявними підстави для закриття кримінального провадження за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілої зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є правом обвинуваченого, та по суті вирішення заявленого клопотання залишив на розсуд суду.

Потерпіла заявила, що покладається на розсуд суду.

Судом роз`яснені обвинуваченому правові наслідки закриття кримінального провадженні із нереабілітуючих підстав та право на здійснення кримінального провадження на загальних підставах, при цьому ОСОБА_4 повідомив що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності та він просить задовольнити заявлене ним клопотання.

Вислухавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, суд надходить наступних висновків.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення містить ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Виходячи з положень ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, віднесений кримінальним законом до злочинів невеликої тяжкості, санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачене покарання у вигляді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений ухилявся від слідства або суду чи вчинила новий злочин в період часу з 17.02.2014 по 17.02.2017.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, подія кримінального правопорушення мала місце 17.02.2014, відтак на даний час сплинув передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трьохрічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, за наявності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 49 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За будь-яких обставин визнання чи невизнання обвинуваченим своєї вини не може вплинути на можливість прийняття рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності при наявності на те його згоди та за наявності на те відповідних підстав. Так, відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України у разі встановлення відповідних підстав на стадії досудового розслідування та за згоди підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності навіть без проведення досудового розслідування в повному обсязі.

Як встановлено ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Враховуючи викладене, суд на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Як визначено п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року № 3 (зі змінами, внесеними постановами від 25 грудня 1992 року № 13 та 3 грудня 1997 року № 12), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення без розгляду цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування спричиненої злочином шкоди. Цивільний позивач має право звернутись із відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

Розподіл судових витрат слід провести у відповідності до ст. 124 КПК України, питання речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 44, 49, 286 КК України ст.ст. 285, 286, 288 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за залучення експерта на стадії досудового розслідування за проведення судово-автотехнічних експертиз в сумі 614,90 грн. та 921,60 грн. стягнути з ОСОБА_4 .

Речові докази два чоботи чорного кольору, залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи діб з дня її оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1