В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.02.2017 Справа №607/12328/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0003021 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в :
01 вересня 2016 року близько 01.00 год. у ОСОБА_4 , який перебував в дворі будинку №7 по вул. Кривоноса в м. Тернополі, виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого в момент його заподіяння. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення протиправних дій, щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , в ході конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 наніс останньому удар ліктем лівої руки в праву частину голови. Втративши рівновагу, потерпілий ОСОБА_5 впав на асфальтне покриття, а ОСОБА_4 завдав ногами ще декілька ударів в область верхньої частини голови, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця повік і крововилив у білкову оболонку правого ока, садно правого передпліччя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. В подальшому продовжуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 лежить на асфальтному покритті та ніяк не реагує на нанесені удари, ОСОБА_4 відкрито викрав його сумку в якій знаходився мобільний телефон марки «Iphone 4s», чорного кольору вартістю 2500,00 грн., паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_5 , та грошові кошти в сумі 600,00 грн. та МР3 player марки «Intesso» вартістю 700,00 грн. із викраденим майном ОСОБА_4 із місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3800,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю, пояснив суду, що дійсно, він, 01 вересня 2016 року близько 01.00 год., перебуваючи в дворі будинку №7 по вул. Кривоноса в м. Тернополі, відкрито викрав сумку потерпілого ОСОБА_5 , в якій знаходився мобільний телефон марки «Iphone 4s», паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_5 , та грошові кошти в сумі 600,00 грн., та МР3 player марки «Intesso», із застосуванням до потерпілого насильства, яке не було небезпечним для його життя чи здоров`я, за обставин викладених в обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, раніше не судимого, щиро розкаявся у скоєному, в повному обсязі відшкодував заподіяну потерпілому шкоду, що є обставинами, що пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено, а тому покарання йому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, Суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в орган з питань пробації.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1