АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/1430/17 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31серпня 2017 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
з участю представника
третьої особи щодо майна,
якої вирішується питання
про арешт майна - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляцією власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26.12.2016 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , яке погоджено з прокурором прокуратури Харківської області ОСОБА_9 , в межах матеріалів кримінального провадження №0000192 від 08.02.2014 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.2 ст.358 КК України, про арешт майна.

Накладено арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження, поділу, об`єднання, зміни кадастрового номеру, на земельну ділянку площею 0,15 га кадастровий номер :00:003:0031, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої, відповідно до витягу з інформаційної бази Державного земельного кадастру України, є ОСОБА_7 .

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 22 грудня 2016 року до Червонозаводського районного суду м.Харкова надійшло клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , яке погоджено з прокурором прокуратури Харківської області ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000192 від 08.02.2014 року.

Задовольняючи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що арештоване майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а саме клопотання відповідає вимогам ст.170 КПК України.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, 28 серпня 2017 року ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26 грудня 2016 року в межах кримінального провадження №0000192 від 08.02.2014 року про накладення арешту, шляхом заборони відчуження, розпорядження, поділу, об`єднання, зміни кадастрового номеру, на земельну ділянку площею 0,15 га кадастровий номер :00:003:0031, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_7 .

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України як і клопотання слідчого про арешт майна.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. До початку судового розгляду надійшло клопотання прокурора про розгляд справи за його відсутності.

Відсутність прокурора в силу вимог ч.4 ст.405 КПК України не є перепоною для проведення апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника третьої особи щодо майна, якої вирішується питання про арешт майна - адвоката ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів судового провадження вбачається, що Прокуратурою Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000192 від 08.02.2014 року за ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.2 ст.358 КК України (а.с.6, 7).
Також з клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і має доказове значення у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
Згідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Задовольнивши клопотання слідчого від 22 грудня 2016 року слідчий суддя прийшов до висновку, що нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та з метою недопущення його відчуження, розпорядження, поділу, об`єднання, зміни кадастрового номеру, фактичного позбавлення підозрюваного, або інших осіб, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном необхідно накласти на нього арешт.

Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Тому відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні не позбавляє прокурора та слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, про що йдеться в ст.170 КПК України.
З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України). Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.
Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.
Таким чином, посилання апелянта на порушення ст.ст.98, 170 КПК України є несуттєвими і спростовуються судовими матеріалами.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26 грудня 2016 року обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги власника майна ОСОБА_7 , не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26.12.2016 року щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000192 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді