В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2017 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого Близнюківським районним судом Харківської області:
28 квітня 2009 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробовуванням на один рік;
22 жовтня 2010 року за ч.2 ст. 296, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
09 серпня 2011 року за ч. 1 ст. 185, ст.ст.71,72 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі; 02 жовтня 2012 року звільнений із Балаклійського виправного центру УДПтС №106 умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 22 дні на підставі постанови Балаклійського районного суду Харківської області від 24.09.2012 року,;
27 лютого 2014 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробовуванням на один рік шість місяців; Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 15 вересня 2015 року звільнений від відбування призначеного покарання за закінченням іспитового строку.
За обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-
17 грудня 2016 року ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливого мотиву та діючи з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з метою використання, повторно, таємно проник до гаражу, що належить потерпілій ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , та незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем ЗАЗ 110308, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю, згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 29 від 18 січня 2017 року - 40 105 (сорок тисяч сто п`ять) гривень.
Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 18 грудня 2016 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , побачив, що поблизу домоволодіння знаходиться транспортний засіб автомобіль ЗАЗ 110308, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . Маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливого мотиву та діючи з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з метою використання, заволодів транспортним засобом автомобілем ЗАЗ 110308, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю, згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 29 від 18 січня 2017 року - 40 105 (сорок тисяч сто п`ять) гривень.
Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що дійсно 17 та 18 грудня 2016 року він незаконно, з метою використання, заволодів автомобілем ЗАЗ 110308, державний номерний знак НОМЕР_1 . У вчиненому щиро розкаявся, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до тяжких злочинів.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога Близнюківської ЦРЛ не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, як такий що, спиртними напоями не зловживає, шкідливих звичок не має, веде спокійний спосіб життя, є учасником бойових дій.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування спричинених збитків, що підтвердила потерпіла ОСОБА_5 , що відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують її покарання.
Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає - скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч.2 ст.289 КК України, але з відстрочкою відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_4 суд не вбачає.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.
Відповідно до ст. 124 КПК України, витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи суд покладає на обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді П`ЯТИ років позбавлення волі без конфіскації майна.
В силу ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю ТРИ роки.
У відповідності до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1