Єдиний унікальний номер 234/5004/16-к
Номер провадження 11-кп/775/245/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000291 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 30.11.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Хмельницький Хмельницької області, громадянин України, судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним та засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці,-

ВСТАНОВИЛА

Згідно вироку, 30 січня 2016 року приблизно о 05-00 годині ОСОБА_7 проходив біля будинку АДРЕСА_2 . У цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення майна, а саме майна яке знаходилося у другому під`їзді вказаного вище будинку. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 через відкриті двері, зайшов до під`їзду №2, будинку АДРЕСА_2 , де побачив зачинену кімнату двірника. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає за допомогою сили рук, щляхом ривку, зірвав петлю кріплення та таким чином незаконно проник до кімнати двірника, що є іншим приміщенням. Перебуваючи в приміщенні зазначеної кімнати двірника, ОСОБА_7 таємно, умисно повторно з корисливих мотивів приблизно о 5 годині15 хвилин 30 січня 2016 року викрав майно, що належить ОСОБА_8 , на загальну суму 1251 гривня 39 копійок. Після чого ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його дії з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України та застосувати до нього покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі. Вказує, що у нього не було умислу на проникнення в приміщення з метою викрадення чужого майна. Зайшов в приміщення, щоб погрітися. Умисел на крадіжку виник випадково вже в приміщенні.

Заслухавши доповідача, доводи захисника, який підтримав апеляцію обвинуваченого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, а вирок суду слід залишити без змін з наступних підстав.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні, оскільки судом першої інстанції при його винесенні були дотримані вимоги кримінального процесуального закону.

Доводи обвинуваченого, що суд першої інстанції не правильно кваліфікував його дії є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України визнав повністю та пояснив, що він 30 січня 2016 року о 5 годині ранку зайшов до під`їзду будинку по АДРЕСА_2 погрітися. Там побачив підвал. Двері до підвалу були зачинені, він за допомогою сили рук зірвав петлю кріплення та зайшов. Там він побачив речи, які висіли на гачку. Він їх зняв та вийшов на двір. На вулиці він побачив, що взяв жіночу куртку блакитного кольору, сумку, гаманець в якому були гроші в сумі 200 грн. і картку «Приватбанка». Він пішов до своєї знайомої ОСОБА_9 , де залишив речі. В скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що 30 січня 2016 року вона вранці прийшла на роботу, вона працює двірником. У другому під`їзді будинку АДРЕСА_2 в підвальному приміщенні у неї зберігався інструмент, та там вона залишала свої речі, та переодягалася. Цей підвал закривався, ключи були у неї. В цей день вона прийшла на роботу, переодягнулася, залишила свої речі та пішла прибиратися. Коли вона повернулася, двері підвалу були відчинені, замок поломаний, та її речі пропали.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що 30 січня 2016 року приблизно о 5 годині ранку до неї прийшов ОСОБА_7 приніс жіночі речі: сумку, куртку і попросив щоб це майно полежало у неї в квартирі. При цьому з сумки він забрав картки банку. Він не казав, де взяв ці речі.

Згідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 08.02.2016 року з участю потерпілої ОСОБА_10 в присутності понятих вона вказала, що в під`їзді будинку АДРЕСА_2 знаходиться кімната двірника, де вона 30.01.2016 року залишила своє майно і з цього приміщення була скоєна крадіжка її речей жіночої сумки, куртки, чобіт, грошей.

Згідно до протоколу слідчого експерименту від 15.03.2016 року з участю ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_7 пояснив, з якокого підїзду будинку АДРЕСА_2 він викрав майно. Вказав на двері кімнати двірника і пояснив, що 30.01.2016 року він шляхом ривку рукою відкрив двері та викрав майно, яке знаходилось у вказаному приміщенні.

З показань обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_10 вбачається, що обвинувачений із застосуванням сили незаконно проник в зачинену кімнату двірника. При цьому пошкодив двері приміщення та викрав чуже майно. Вказане свідчить про наявність у ОСОБА_7 умислу на проникнення в закрите приміщення з метою викрадення чужого майна.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується задовільно.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття у скоєному.

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, тому покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 409 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 30 листопада 2016 року у відношенні ОСОБА_7 , засудженого за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України, залишити без змін. Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді