Провадження №11-кп/772/436/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2016 року про відмову в задоволені заяви засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»,
за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,
В С Т А Н О В И В:
17.11.2016р. до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі у Вінницькій УВП № 1 м. Вінниці, в якій просить зарахувати йому в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2016 року в задоволенні зазначеної заяви засудженого ОСОБА_6 було відмовлено, оскільки правила закріплені у ч. 5 ст. 72 КК України розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, а довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду від 22.12.2016р. та задоволити клопотання ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, оскільки у Законні не зазначено, що він розповсюджується на осіб «позбавлених волі на певний строк», а в загальному до осіб позбавлених волі.
Засуджений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі зазначає про незаконність ухвали суду першої інстанції та просить застосувати до нього Закон України № 838-VIII від 26.11.2015 року, зарахувавши йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 05.05.2001р. по 15.12.2001р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки рахує, що правила закріплені в новій редакції ч. 5 ст. 72 КК України розповсюджується і на осіб засуджених до довічного позбавлення волі, оскільки Закон №838-VIII не передбачає будь-яких обмежень для його застосування та впливає на подальший процес відбуття покарання, зокрема подачі прохання про помилування, а також існують рішення апеляційного суду про перерахунок такого строку.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника та засудженого, які підтримали апеляційні скарги та просять їх задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч. 3 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок.
На підставі п. 4 ч. 2 ст. 539, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, судом першої інстанції вірно було прийняте рішення щодо підсудності даного клопотання, оскільки засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 відбуває покарання у Вінницькій УВП № 1 м. Вінниці, за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 15.08.2001р., а тому розгляд його клопотання здійснюється судом, який за територіальним розташування знаходиться за місцем де відбуває покарання засуджена особа.
Відповідно до правил закріплених у ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання розповсюджуються лише на осіб, яких засуджено до позбавлення волі. Довічне позбавлення волі, являється окремим самостійним видом покарання на який дія вищевказаного закону не розповсюджується.
Отже суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 .

Правила, закріплені у ст. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на певний строк, тобто на строк від одного до п`ятнадцяти років (ст. 63 КК України).
Згідно п. 2 «Прикінцевих положень» зазначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, які не відбули покарання повністю, тобто довічне покарання немає часових рамок відбуття покарання.
Доводи засудженого ОСОБА_6 про те, що по досягненні 20 років засуджений має право на помилування, а тому це є строковий вид покарання, не можна взяти до уваги, оскільки це є умовами, що надає право на звернення за помилуванням, а не обов`язком засудженого, і помилування також не застосовується автоматично після відбуття 20 років.

Крім того, не є вагомими доводами посилання на наявність рішень та практики задоволення клопотань апеляційним судом, так як це не може бути підставою для скасування ухвали, оскільки нормами КПК не передбачено прецедентне право.
Наведені у апеляційних скаргах інші доводи про незаконність рішення першої інстанції щодо відмови у застосуванні до засудженого Закону України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наведенні вище підстави, тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення.
Керуючись Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, ст. 72 КК України, ст.ст. 404, 407, 418, 419, 537-539 КПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2016 року щодо відмови в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі 3 місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом вірно: