18.05.2017 Провадження по справі № 1-кп/380/54/17
Справа № 380/636/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2017 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого Тетіївським районним судом Київської області 24.02.2011 року за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що відповідно до судового наказу Тетіївського районного суду Київської області від 30.01.2013, боржник ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.01.2013 року до досягнення дитиною повноліття.
Однак, з 01.01.2016 ОСОБА_4 злісно ухиляється від сплати аліментів, а саме, будучи офіційно працевлаштованим в період з 22.01.2016 по 06.06.2016 року, вантажником на ТОВ СП «Володар», отримуючи заробітну плату, не повідомив державного виконавця про місце роботи в добровільному порядку поточні аліменти та заборгованість не сплачував.
Поряд з цим, з червня по грудень 2016 року, ОСОБА_4 продовжував злісно ухилятися від сплати аліментів, а саме офіційно не працевлаштувався, на облік у центр зайнятості не став, працював без укладення трудового договору та отримував заробітну плату, при цьому не виконував рішення суду, поточні аліменти та заборгованість не сплачував.
В подальшому, ОСОБА_4 будучи офіційно працевлаштованим в період з 12.12.2016 по 07.04.2017року, оброблювачем птиці на ТОВ СП «Володар», отримуючи заробітну плату не повідомив державного виконавця про місце роботи, в добровільному порядку поточні аліменти та заборгованість не сплачував, що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно перевищують суму виплат за 3 місяці відповідних платежів та станом на 01.04.2017 року становить 6004 гривень.
Вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України, так як обвинувачений злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, пояснивши, що сплатив частково заборгованість в сумі 2500 грн. на підтвердження надавши квитанцію про переказ грошей потерпілій.
Потерпіла в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, міру покарання для обвинуваченого покладає на розсуд суду.
Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, що не має сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає, недоцільним досліджувати докази стосовно обставин справи, які ніким не спростовуються.
Таким чином, аналізуючи зібрані в справі докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в суді і його дії суд кваліфікує за ч.1 статті 164 КК України, як умисні дії, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як пом`якшуючі його вину обставини, суд враховує, що ОСОБА_4 вину свою визнав, щиро кається в скоєному, частково сплатив заборгованість.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.
Враховуючи всі обставини в справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах не пов`язаних із ізоляцією від суспільства із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Судові витрати та речові докази в справі відсутні.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
В силу ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому, прокурору та потерпілій копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1