Провадження №11-кп/772/514/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008389 від 19.10.2016 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, без постійного місця проживання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
24.11.2000 року вироком Центрального міського суду м. Горлівка за ч. 2, 3 ст. 140, ч. 1 ст. 41 КК України до покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
05.02.2004 року вироком Центрального міського суду м. Горлівка за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі;
10.03.2005 року вироком Пролетарського районного суду м. Донецька за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки;
29.10.2009 року вироком Нікітовського районного суду м. Горлівка за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі;
13.12.2011 року вироком Калінінського районного суду м. Горлівка за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді ста двадцяти годин громадських робіт;
07.04.2014 року вироком Центрального міського суду м. Горлівка за ч. 3 ст. 357, ч. 1, 3 ст. 358, ст. 70 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі;
04.06.2014 року вироком Центрального міського суду м. Горлівка за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію»,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту затримання, тобто з 19.10.2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання 19.10.2016 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залиши попередній утримання під вартою.
Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
Судом першої інстанції визнано доведеним, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

18.10.2016 року близько 16:00 год. ОСОБА_7 приїхав із м. Чернігів до м. Вінниці з метою незаконного збагачення.
18.10.2016 року близько 18:00 год. ОСОБА_7 винайняв для проживання на добу двохкімнатну квартиру, яка знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_9 . Перебуваючи в середині квартири ОСОБА_7 помітив побутову техніку. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на таємне викрадення майна.
Наступного дня, 19.10.2016 року близько 12:00 год. ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, користуючись відсутністю власника квартири та будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та ніхто його не зможе викрити, шляхом вільного доступу, розкомплектував газову колонку марки «Villant mag pro», вартістю 4573,38 грн., яку склав до поліетиленового пакету. Потім ОСОБА_7 поклав у пакет столовий набір на 12 персон, який складався із виделок, ложок та ножів, вартістю 347,89 грн. В подальшому ОСОБА_7 демонтував із кухні електровитяжку марки «Fabino» та разом із мікрохвильовою піччю марки «Suturn 20 л. 700 ВТ», вартістю 1023,46 грн., спакованою до картонної коробки, виніс в коридор до вхідних дверей квартири.
Після цього ОСОБА_7 вирішив зникнути з викраденим майном із місця вчинення злочину. ОСОБА_7 взяв поліетиленовий пакет із розкомплектованою газовою колонкою та столовим набором і вийшов із квартири на вулицю. Однак неподалік будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 був затриманий працівниками Вінницького відділу поліції.
Таким чином ОСОБА_7 не зміг вчинити усіх дій які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 намагався завдати ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 5944,73 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає вирок суду таким, що підлягає зміні, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи не взяв до уваги те, що у нього є дружина та неповнолітня дитина. Крім того йому добавили дві судимості, яких в нього не було. Просить вирок суду змінити, пом`якшивши призначене йому покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, судом дотримано вимог ст. 91-93 КПК України, спрямованих на встановлення у справі об`єктивної істини. Викладені у вироку висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчинені вказаного кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені зібраними у матеріалах провадження доказами.

Суд правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Висновки суду ґрунтуються на доказах детально викладених у вироку.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд постановив занадто суворе покарання і що судом не були враховані пом`якшуючі обставини безпідставні. Суд першої інстанції врахував обставини які обтяжують та пом`якшують покарання і призначив ОСОБА_7 покарання, передбачене ч. 3 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 КК України, в межах санкції статті, наближене до мінімального.

Посилання ОСОБА_7 , що суд врахував судимості, яких не було є необґрунтованими та непереконливими.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження і вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_7 суд навів докази, дав їм відповідну оцінку і мотивував свої висновки стосовно злочину за який його засуджено.

Доводи обвинуваченого, які зводяться до того, що суд призначив йому надмірно суворе покарання не відповідають матеріалам кримінального провадження і вироку.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, його особи, який раніше неодноразово судимий, та конкретних обставин справи. Тому суд вважає, що йому призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, на думку колегії суддів, вирок суду є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга такою, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2016 року, яким визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом.
Суддя: