В И Р О К
іменем України
13 липня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000943 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Краснодар, є громадянином України, має вищу освіту, станом на 30.08.2015 року одружений, пенсіонер, зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 , на час розгляду справи не має зареєстрованого місця проживання та фактично проживає у Харківському міському центрі реінтеграції бездомних осіб, м. Харків, вул. Миру, 102, ІПН НОМЕР_1 , судимий вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.08.2013 року за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,

у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в:
30 серпня 2015 року близько 22:45 години в м. Зміїв Харківської області ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем "ВАЗ-2103", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з увімкненим світлом фар, рухався по вул. Бутівській від вул. Донецьке шосе у напрямку вул. Вишневої.

Проїжджа частина представляла сухий асфальтобетон, з горизонтальною ділянкою, перехрестя головної дороги вул. 50 років Комсомолу та другорядних доріг вул. Бутівської та вул. Вишневої.
В цей час, від залізничного вокзалу "Зміїв" у напрямку центру м. Зміїв Харківської області з увімкненим світлом передньої фари рухався технічно справний скутер "Yamaha Jog" під керуванням ОСОБА_5 , в якості пасажира скутера знаходився ОСОБА_4 .
ОСОБА_6 під час руху на автомобілі "ВАЗ-2103", реєстраційний номер НОМЕР_2 , у напрямку зазначеного неврегульованого перехрестя по другорядній дорозі, де по ходу його руху був встановлений дорожній знак 2.1 "Дати дорогу", не поступився дорогою скутеру "Yamaha Jog" під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення зі вказаним скутером.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водію скутера ОСОБА_5 були спричинені: забита рана в області підборіддя, гостра закрита черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, які відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; закритий травматичний двосторонній перелом нижньої щелепи в області 33, 34 зубів і в області суглобового відростка справа, який відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, по тривалості розладу здоров`я.

Пасажиру скутера ОСОБА_4 в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди були спричинені: забиті рани в області голови, забиті рани в проекції лівого плеча, травматичне видалення 21 зуба на верхній і на нижній щелепі зліва, які відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; закритий перелом лівої ключиці, який відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, по тривалості розладу здоров`я.

В даній дорожній ситуації ОСОБА_6 порушив вимоги пунктів 16.3, 16.11 ПДР України, та п. 33 п/п 2.1 Додатка 1 до даних правил, відповідно до яких: у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів; на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Порушення водієм ОСОБА_6 зазначених вимог Правил дорожнього руху знаходилося в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час судового розгляду учасники судового провадження не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо наступних обставин: місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину у повному обсязі підтверджується його показаннями під час судового розгляду, де він свою вину визнав і показав, що дійсно, за вказаних обставин, 30.08.2015 року під час керування автомобілем "ВАЗ-2103" на під`їзді до перехрестя по другорядній дорозі не помітив дорожнього знаку "Дати дорогу", не надав перевагу скутеру, що рухався по головній дорозі, та допустив зіткнення транспортних засобів. Внаслідок цього потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження. Безпосередньо після ДТП він негайно викликав швидку допомогу з метою надання допомоги потерпілим, та повідомив про подію у міліцію.

У вчиненому злочині щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену ч. 1 ст. 286 КК України відповідальність, у повному обсязі визнав цивільні позови потерпілих про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними і допустимими, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 є винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, і його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п. п. 1, 2-1 ст. 66 КК України, визнається щире каяття, сприяння розкриттю злочину, готовність нести кримінальну та цивільну відповідальність, надання допомоги потерпілим безпосередньо після вчинення злочину.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, - відсутні.

Під час призначення покарання ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, та зазначені вище конкретні обставини його вчинення; зазначені вище обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання; особу винного, який має непогашену судимість за злочин проти власності (а. п. 127-130 том №1), під наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 124-125 том №1), є пенсіонером та отримує пенсію за віком довічно (а. п. 183 том №1, а. п. 73, 85 т. №2), має поганий стан здоров`я, у зв`язку чим перебував на стаціонарному лікуванні (а. п. 99 т. №1), на час судового розгляду розлучений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. п. 133, 134 т. №1; а. п. 74, 90-92 том №2), на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2016 року ОСОБА_6 виселений із будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, після чого не має зареєстрованого місця проживання та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у Харківському міському центрі реінтеграції бездомних осіб (а. п. 86-89 т. №2), суд дійшов висновку, що його виправлення є можливим без застосування покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 57, ч. 3 ст. 61 КК України у відношенні нього не може бути застосовано покарання у виді виправних робіт та у виді обмеження волі, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів є покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 127-129 КПК України, під час вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд виходив з наступного.

Потерпілий ОСОБА_5 у позовній заяві просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь 11086 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди (а. п. 10-12 т. №1).

Потерпілий ОСОБА_4 у позовній заяві просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь 13206 грн. 53 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди (а. п. 35-40 т. №1).

Обвинувачений ОСОБА_6 під час судового розгляду визнав у повному обсязі зазначені позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб, і є підставою для задоволення позовних заяв у повному обсязі.

Згідно п. п. 1, 3 ст. 118, ст. ст. 120, 122, 124-126 КПК України на обвинуваченого ОСОБА_6 належить покласти обов`язок щодо відшкодування процесуальних витрат: 1) 1473 грн. 12 коп. витрат на залучення експертів на проведення судових експертиз №957/15 від 24.10.2015 року та №1041/15 від 23.12.2015 року (а. п. 108, 116 т. №1); 4000 грн. витрат на правову допомогу потерпілому ОСОБА_4 (а. п. 57, 58 т. №1).

Питання про долю речових доказів, у якості яких визнані транспортні засоби, що зберігаються у обвинуваченого та потерпілого (а. п. 119-121 т. №1), належить вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_6 винним у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_5 11086 (одинадцять тисяч вісімдесят шість) грн. 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 13206 (тринадцять тисяч двісті шість) грн. 53 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди., 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. на відшкодування процесуальних витрат пов`язаних з правовою допомогою адвоката.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Державного бюджету України 1473 (одну тисячу чотириста сімдесят три) грн. 12 коп. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів на проведення судових експертиз №957/15 від 24.10.2015 року та №1041/15 від 23.12.2015 року.

Речові докази: автомобіль "ВАЗ 2103", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_6 ; скутер "Yamaha Jog", що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - вважати їм повернутими.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: