АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" квітня 2017р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000458 щодо;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, а саме:
-12 травня 2011 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;
-24 лютого 2012 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
-25 червня 2012 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років і 2 місяців позбавлення волі;-
обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,-

Провадження №11-кп/79/25/17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_10
Категорія ч.2, ст. 289 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 серпня 2016 року, ОСОБА_8 , визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк покарання ОСОБА_8 обраховано з моменту взяття його під варту.

Стягнуто судом першої інстанції з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертиз, а саме, судової авто-товарознавчої експертизи №810-а від 03.12.2015 року вартістю 691 гривня 20 копійок та судової дактилоскопічної експертизи № 2542 від 05.11.2015 року вартістю 122 гривні 76 копійок.
Вирішена доля речових доказів.
Як встановлено вироком суду, 25.09.2015 року близько 20:30 години ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, навпроти магазину «Галинка» в центрі с. Глиниця Кіцманського району Чернівецької області, побачивши автомобіль марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві користування належить ОСОБА_9 , діючи таємно, умисно, протиправно, переслідуючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, відчинивши незачинені водійські двері вказаного автомобіля, сів до салону та за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання, привів двигун в робочий стан. Після чого, розпочав на вказаному транспортному засобі рух та поїхав з місця вчинення кримінального правопорушення, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 21386,27 гривень.
На вказаний вирок потерпілий ОСОБА_9 , захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги.
Потерпілий ОСОБА_9 , в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок Кіцманського районного суду від 02 серпня 2016 року та звільнити ОСОБА_8 , від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 289 КК України. Обґрунтовує дані вимоги тим, що даний вирок є незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, а призначене покарання за соєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Районним судом на думку апелянта не надано належної оцінки наявним у кримінальному провадженні доказам, а саме те, що ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст.ст. 124, 126 та 130 КУпАП. Також районним судом не враховано, що ОСОБА_8 після вчинення даних правопорушень залишився на місці події та дочекався приїзду працівників поліції, крім того транспортний засіб ОСОБА_8 було повернуто та відшкодовано завдані збитки.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просять змінити вирок районного суду в частині призначеного покарання на більш м`яке покарання із застосуванням ст. 75 ККУ, внаслідок його незаконності та необґрунтованості, невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження, та невідповідності призначеного покарання вчиненому. ОСОБА_8 , також те, що обвинуваченого було притягнуто саме до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 124, ч. 1 ст. 126 та ч. 1ст. 130 КУпАП, також наголошують на тому, що ОСОБА_8 не залишав місця вчинення ДТП, дочекавшись працівників поліції, на думку апелянтів районним судом взагалі не досліджувалися обставини, що мали місце після заволодіння транспортним засобом. На думку захисту сам потерпілий ОСОБА_9 своїми діями, а саме залишенням транспортного засобу відчиненого з ключами в замку запалення спровокував ОСОБА_8 на вчинення злочинних дій. На думку захисту виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, оскільки він усвідомлює суспільно-небезпечність своїх дій, щиро розкаявся у скоєному, повністю відшкодував заподіяну ним шкоду.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, потерпілого ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити, міркування прокурора, яка вважає вирок суду законним та обґрунтованим, та просить вирок районного суду залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, що наведені у вироку підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким районний суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікував його дії з чим погоджується апеляційний суд, та не оспорюється в апеляціях.

Колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави застосовувати ч. 4 ст. 289 КК України щодо ОСОБА_8 .

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 289 КК України звільняється від кримінальної відповідальності особа яка вперше вчинила дії передбачені цією статуєю, але добровільно заявила про це правоохоронним органам, повернула транспортний засіб власнику і повністю відшкодувала завдані збитки.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, заявником по даному кримінальному провадженні являється потерпілий ОСОБА_9 (т.1 а.с.1)

Факту добровільної заяви ОСОБА_8 правоохоронним органам не встановлено ні районним ні апеляційним судом.

Апеляційний суд погоджується із застосуванням ст. 69 КК України щодо ОСОБА_8 .

Встановленні районним судом обставини: шире каяття, відшкодування завданого збитку, думку потерпілого, молодий вік обвинуваченого, дійсно істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, та давали підстави призначити ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі встановленого санкцією ст. 289 ч.2 КК України.

Визначений районним судом розмір та вид покарання є таким, що необхідний і достатній, сприятиме виправленню та перевихованню ОСОБА_8 , з врахуванням тяжкості скоєного злочину, який є тяжким, особою обвинуваченого який є раніше судимим, та наявність обставини, що обтяжує покарання: скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_8 є тією особою яка потребує реального відбуття покарання з врахуванням даних про його особу, які вище викладені.

Застосування районним судом ст. 69 КК України свідчить про врахування всіх можливих обставин, що пом`якшують покарання в тому числі і тих, що наведені у доводах апеляційних скарг.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що районний суд належним чином мотивував прийняте рішення, та прийшов до правильного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства і обрав ту міру покарання, яка є необхідна та достатня для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
Зважаючи на наведене та беручи до уваги конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, є справедливим, повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України та меті відображеній у положеннях ст. 50 КК України.
Колегія судів не вбачає правових підстав застосування ст. 75 КК України, вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для зміни чи скасування відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 серпня 2016 року, в кримінальному провадженні №0000458 щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_1