Справа № 369/6360/17
Провадження № 1-кс/369/1683/17
У Х В А Л А
іменем України
м. Київ 23.06.2017 року
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання підозрюваного ОСОБА_6 а про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у кримінальному провадженні за № 0004587 від 01.12.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
15.06.2017 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування клопотання підозрюваний ОСОБА_6 посилався на те, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.05.2017 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Під час розгляду клопотання слідчого про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були порушені вимоги законодавства України, а також вимоги Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не були в достатній мірі досліджені підстави для підозри в скоєнні ним кримінального правопорушення та враховувалась лише необґрунтована підозра в скоєнні ним кримінального правопорушення. З моменту його затримання 06.04.2017 року з ним не було проведено жодної слідчої дії. Таким чином, достатніх підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі однієї лише підозри в скоєнні кримінального правопорушення не має та не було. При обранні запобіжного заходу суд проігнорував та не прийняв до уваги наступні обставини: що він не переховувався від слідства, не перешкоджав встановленню істини по справі, не продовжував злочинну діяльність; клопотання слідчого було складено за стандартним шаблоном без достатньої обґрунтованості та мотивування; вимоги Конвенції та практики ЄСПЛ вказують на те, що до нього не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; обов`язковою вимогою взяття під варту має бути обґрунтована впевненість суду, в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, однак при обранні йому запобіжного заходу вказаний довід обґрунтований не був. Вказані обставини прямо свідчать про те, що при обранні ньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою поверхнево та не уважно вивчались матеріали кримінального провадження, а також доводи викладені в клопотанні органу досудового розслідування; міра запобіжного заходу була обрана формально, посилаючись на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, при цьому не повністю уточнювалися дані, які характеризують його особу та інші важливі обставини, з якими пов`язано застосування такої виключної міри запобіжного заходу. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч вимогам Закону України №3477-VI від 23.02.04 року; Закону України №1906-IV від 29.06.04 року; п.п. 1 ст. 16 ППВСУ №6 від 30.05.08 року та іншими не було прийнято до уваги, що міжнародні договори, які пройшли ратифікацію, за своєю юридичною силою вищі ніж національні закони, суд формально послався на практику ЄСПЛ, як джерело права. Таким чином при обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були порушені вимоги законодавства України, а також вимоги Конвенції та практики ЄСПЛ в частині обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону, неповно та односторонньо дослідженні обставини справи, що мало своїми наслідками порушення вимог КПК України, Конституції України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, тому просив суд змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 підтримали клопотання та просили суд замінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання, просили суд залишити підозрюваному запобіжний захід тримання під вартою.
Вислухавши учасників процесу, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У відповідності до ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу. До клопотання мають бути подані копії матеріалів, якими обгрунтовуються доводи клопотання.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 03.05.2017 року підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було продовжено строк тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» до трьох місяців, тобто до 04.07.2017 року (включно).

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, а досудове розслідування по зазначеному кримінальному провадженню ще не закінчено.

Залишаючи підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше обраний вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить саме з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину, із ступеня тяжкості інкримінованого йому злочину та особи підозрюваного, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 201, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_6 а про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у кримінальному провадженні за № 0004587 від 01.12.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК Україня - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

С