Справа № 296/1210/17
УХВАЛА
14 лютого 2017 року м.Житомир

Корольовський районний суду м. Житомира у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю старшого слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 , поданим в межах кримінального провадження №0000009 від 16.01.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушення, передбачених: ч. 3 ст. 15, п. 7 ч.2 ст. 115, п. 1 ч. 2 ст. 115 ч. 4 ст. 296, ч.1 ст.263, ч.1 ст.262, п.7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.240, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Клопотання обґрунтовано тим, що у період з 14 по 15 січня 2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запропонував раніше знайомому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинити хуліганські дій із застосуванням вогнепальної зброї для чого зібрати групу людей. На пропозицію останнього ОСОБА_5 погодився і тим самим вступив у попередню злочинну змову направлену на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї.

Діючи у межах попередньої злочинної домовленості ОСОБА_5 у свою чергу запропонував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вчинити хуліганські дії із застосуванням вогнепальної зброї.

Так, 16.01.2017 о 00:30 годин ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановлені особи у кількості приблизно 20 осіб маючи при собі вогнепальну зброю, прибули до центру м. Олевськ, Житомирської області на майдан «Соборний» з мотивів явної неповаги до суспільства умисно з хуліганських спонукань із застосуванням вогнепальної зброї, з метою залякування пересічних громадян, здійснили чисельні постріли, при цьому, своїми умисними протиправними діями пошкодили фасад, вхідні двері приміщення «Райфанзен банк Аваль», що за адресою: м. Олевськ Житомирської області вул. Богдана Хмельницького.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.ст. 276, 277, 278 КПК України 21.01.2017 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, уродженця м. Житомир, Житомирської області, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.12.2010 Богунським районним судом м. Житомир за ст.ст. 122 ч.1, 69, 296 ч.1, 70 КК України, складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 16.01.2017; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_12 від 17.01.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.01.2017; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 від 16.01.2017; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_13 від 18.01.2017; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , 25.01.2017 органом досудового розслідування було винесено постанову про оголошення його в державний розшук.

13 лютого 2017 року ОСОБА_5 самостійно з`явився до органу досудового розслідування разом зі своїм захисником ОСОБА_6 .

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 3 до 7 років, вказувалося на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м"якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали .

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказував, що підозрюваний самостійно прибув до слідчого після того, як йому стало відомо про розшук. Зазначив про необгрунтованість підозри за ч.4 ст.296 КК України, та недоведеність наявності зазначених слідчим ризиків, у зв"язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання або при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу просив врахувати можливість його перебування у сестри.

Підозрюваний у судовому засіданні вказував на те, що хоча знаходився в місці подій, та був свідком подій, однак жодної участі у хуліганських діях не приймав та зброю не застосовував, зазначав, що не має наміру переховуватися чи будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Перебував у м.Львів через можливу помсту з боку мешканців м.Олевська.

Дослідивши клопотання та надані докази, заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню оскільки з копій матеріалів доданих до клопотання вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 , кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, наявність існування ризиків визначених ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 § 1(с) навіть не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, judgment of 28 October 1994, Series A no.300, § 55; K.-F. v. Germany judgment of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, judgment of 22 October 1997, § 51).

При цьому, визначаючи вид можливого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує відсутність доказів винаймання підозрюваним житла, неможливість проживання за адресою свого місця реєстрації, а також тривале перебування в іншому місці. Доводи підозрюваного, що він змушений був виїхати через помсту з боку мешканців м.Олевська не беруться до уваги через їх непідтвердженність. При цьому, слідчий суддя бере до уваги самостійну явку до слідчого.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

Виходячи з обставин справи, зважаючи на спосіб вчинення кримінального правопорушення, роль підозрюваного у його вчиненні, наявні соціальні зв`язки, враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки виходячи з наведеного вище внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. ст. 176-178, 184, 186, 193, 194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.03.2017 року включно.

Визначити строк дії ухвали до 14.03.2017 року включно.

Строк дії ухвали та тримання під вартою обчислювати з 20 год 30 хв. 13.02. 2017р.

Одночасно визначити розмір застави у 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в сумі становить 40000 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Корольовського районного суду м.Житомира.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати на кожну вимогу до суду, прокурора, та до слідчого;

2) не відлучатися за межі м. Житомира, Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

У разі не виконання вказаних вище обов`язків застава буде звернена в дохід держави та може бути вирішено питання про застосування іншого запобіжного заходу.

Вказані вище обов`язки покладаються на підозрюваного до 14.03 2017 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі слідчого ізолятора м. Житомира.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1