Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________13.12.2016
Справа № 490/9590/16-к
н/п 1-кп/490/630/2016
У Х В А Л А
13 грудня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

їх захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

та ОСОБА_11 ,

під час судового розгляду обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чигирин Черкаської області, є громадянином України, одруженим, має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, має повну загальну середню освіту, працює водієм у ТОВ "Євролюкс", проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є раніше судимим 24 квітня 2014 року Новоазовським районним судом Донецької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на три роки,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганську, є громадянином України, раніше не судимим, одруженим, має на утриманні неповнолітню дитину, має повну загальну середню освіту, зі слів працює водієм в автопарк "777", проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Луганську, є громадянином України, раніше не судимим, одруженим, має на утриманні неповнолітню дитину, має середньо-спеціальну освіту, працює водієм у ТОВ "Євролюкс", проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Артемівську Перевальського району Луганської області, є громадянкою України, раніше не судимою, заміжньою, має на утриманні неповнолітню дитину, має базову вищу освіту, працює торгівельним представником у ТОВ "ДІС", проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 застосовані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави: за ОСОБА_4 у розмірі 550 000 грн., за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - по 50000 грн. із покладенням на обвинувачених обов`язку у разі внесення застави прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду, а на ОСОБА_4 - іще й не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду.

До обвинуваченої ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на неї обов`язків:

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період з 20:00 до 08:00;

- з`являтися за кожним викликом слідчого, прокурора або суду;

- не виїжджати за межі м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строки тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також строк тримання під домашнім арештом обвинуваченої ОСОБА_7 , спливають 14 грудня 2016 року.

13 грудня 2016 року прокурором подані клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також строку тримання під домашнім арештом обвинуваченої ОСОБА_7 на 60 діб.

Своє клопотання прокурор обґрунтовував тим, що ризики, які були враховані слідчим суддею під час застосування до обвинувачених вказаних вище запобіжних заходів і при продовженні їх дії, не зменшилися та, що інші запобіжні заходи, менш суворі ніж застосовані, не здатні запобігти цим ризикам.

Обвинувачені та захисники проти задоволення вказаних клопотань прокурора заперечували. Захисники просили змінити застосовані до їх підзахисних запобіжні заходи на менш суворі, зокрема - ОСОБА_12 на домашній арешт чи особисте зобов`язання, інших - на особисте зобов`язання, при цьому посилалися не безпідставність обвинувачень, пред`явлених їх підзахисних, на наявність у них сімей, неповнолітніх дітей та інших утриманців, роботи, місця проживання та їх позитивні характеристики.

Вислухавши думки учасників процесу суд, суд приходить до наступного.

Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики враховані при застосуванні такого запобіжного заходу не зменшилися.
З копії ухвали від 27.07.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, є раніше судимим за аналогічний злочин, під час подій, зазначених в обвинувальному акті, перебував на випробуванні, встановленому судом при звільненні на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за аналогічний злочин, здійснює підприємницьку діяльність на території Луганської області, що є тимчасово непідконтрольною Україні.

За таких обставин ймовірність переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду і вчинення ними нових аналогічних злочинів, у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, є надзвичайно високою.

Ці ризики були враховані під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу та під час продовження судом строку його тримання під вартою і станом на теперішній час не перестали існувати та не зменшилися.

Таким чином, під час розгляду зазначеного вище клопотання прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливість їх запобігання шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку його тримання під вартою.

З копії ухвали від 27.07.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, проживає на території Луганської області, що є тимчасово непідконтрольною Україні, під час розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до нього запобіжного заходу заявляв, що не має наміру з`являтися за викликом слідчого.

За таких обставин ймовірність переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду на території, що є тимчасово непідконтрольною Україні, і де він постійно проживає, у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, є надзвичайно високою.

Цей ризик був врахований під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу та під час продовження судом строку його тримання під вартою і станом на теперішній час не перестав існувати та не зменшився.

Таким чином, під час розгляду зазначеного вище клопотання прокурором доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливість його запобігання шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку його тримання під вартою.

З копії ухвали від 27.07.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, проживає на території Луганської області, що є тимчасово непідконтрольною Україні.

За таких обставин ймовірність переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду на території, що є тимчасово непідконтрольною Україні, і де він постійно проживає, у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, є надзвичайно високою.

Цей ризик був врахований під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу та під час продовження судом строку його тримання під вартою і станом на теперішній час не перестав існувати та не зменшився.

Таким чином, під час розгляду зазначеного вище клопотання прокурором доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можливість його запобігання шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку його тримання під вартою.

Крім цього, слід зазначити, що під час застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , слідчим суддею було передбачено можливість внесення застав у розмірах в залежності від ступеню відповідних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Така можливість в обвинувачених залишається і після продовження судом строку їх тримання під вартою, а тому особи, які заінтересовані у перебуванні обвинувачених на волі та можуть гарантувати виконання покладених на них судом і законом процесуальних обов`язків, мають можливість внести за них заставу, яка забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Відповідно, клопотання захисників про зміну застосованих до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжних заходів на менш суворі задоволенню не підлягають.

Як слідує з ч. 6 ст. 181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора у порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

З копії ухвали від 27.07.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, обвинувального акту та пояснень обвинуваченої ОСОБА_7 вбачається, що вона обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, проживає у м. Черноморську Одеської області, тобто не у населеному пункті, де має здійснюватися судовий розгляд кримінального провадження, що в певній мірі вказує на ризик її переховування від суду.

Проте, як слідує з умов застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обвинуваченій ОСОБА_7 дозволено залишати місце її проживання щодоби у період часу з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.. Обвинувачена ОСОБА_7 не зобов`язана була слідчим суддею чи судом носити електронний засіб контролю, а тому мала реальну можливість залишити місце свого теперішнього проживання, але цього не зробила та не допустила жодної неявки у судове засідання без поважних причин. При цьому, обвинувачена ОСОБА_7 має постійне місце роботи, має на утриманні малолітню дитину, наявність яких також вказують на невелику ймовірність її переховування від суду.

За таких обставин, суд вважає, що ризик переховування обвинуваченої ОСОБА_7 , враховуючи її бездоганну процесуальну поведінку, станом на теперішній час, значно зменшився і подальше утримання її під домашнім арештом без нагальної для цього потреби є невиправданим обмеженням її прав.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченої під домашнім арештом та задовольнити клопотання сторони захисту про зміну застосованого до неї запобіжного заходу на особисте зобов`язання з покладенням на неї тих самих обов`язків, що й раніше, крім заборони залишення місця проживання у певний період доби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 370-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотань захисників про зміну застосованих до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 з можливістю внесення застави, у розмірі визначеному ухвалою від 27.07.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_13 , та з покладенням на обвинуваченого у разі внесення такої застави обов`язків, визначених вказаною ухвалою слідчого судді, продовжити до 10 лютого 2017 року включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з можливістю внесення застави, у розмірі визначеному ухвалою від 27.07.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_13 , та з покладенням на обвинуваченого у разі внесення такої застави обов`язків, визначених вказаною ухвалою слідчого судді, продовжити до 10 лютого 2017 року включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 з можливістю внесення застави, у розмірі визначеному ухвалою від 27.07.2016 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_13 , та з покладенням на обвинуваченого у разі внесення такої застави обов`язків, визначених вказаною ухвалою слідчого судді, продовжити до 10 лютого 2017 року включно.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під домашнім арештом обвинуваченої ОСОБА_7 - відмовити.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про зміну, застосованого до неї запобіжного заходу на особисте зобов`язання - задовольнити.

Змінити застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання, з покладенням на неї наступних обов`язків:

- з`являтися за кожним викликом суду;

- не виїжджати за межі м. Чорноморська Одеської області без дозволу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Головуючий: