Номер справи137/85/17
1-кп/137/45/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі:головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Під час вчинення протиправних дій, спрямованих на таємне викрадення чужого майна, з причин, що не залежали від його волі, ОСОБА_4 не зміг довести злочин до кінця, оскільки був помічений та затриманий на місці вчинення злочину працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченеч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185, КК України, тобто замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
06.03.2017 р. між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, яка надана потерпілим у судовому засіданні.
Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 з однієї сторони та потерпілий ОСОБА_5 з другої сторони дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, матеріальна шкода відсутня (а.с. 34-36).
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений злочин за ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
Відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення судом. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні даного злочину, повністю визнав вину та зазначив, що угода про примирення є добровільною, наполягав на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що угоду про примирення укладено добровільно та просив визначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., підтвердив суду, що не має до обвинуваченого ОСОБА_4 претензій матеріального та морального характеру.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди про примирення укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , просив затвердити угоду, оскільки вона відповідає вимогам закону, просив визнати обвинуваченого винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання. Також просив вирішити питання щодо речового доказу.
Розглядаючи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України,Ю пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає його щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_4 передбачений ч.1 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз, дана угода відповідає вимогам ст.471 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілому ОСОБА_5 судом роз`яснені наслідки затвердження угоди про примирення, відповідно до п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що угода від 06.03.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 підлягає затвердженню, обвинуваченому слід призначити покарання, узгоджене сторонами, яке повинен понести обвинувачений за вчинений злочин за ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374, 474-475 КПК України,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ: дві металеві частини водонапірної башти, загальною вагою 430 (чотириста тридцять) кілограм, передані на зберігання до Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути власнику - ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_11