Справа № 442/4052/17
Провадження № 1-в/442/150/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю учасників судового засідання:

прокурора ОСОБА_2 ,

представника ДВК № 40 ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду подання в.о. начальника Дрогобицької виправної колонії № 40 Львівської області ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, вдівця, не працюючого, раніше не судимого; засудженого 13.09.2012 Сколівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 129, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі; Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.01.2016 зараховано строк попереднього ув`язнення з 04.05.2012 по 06.10.2012.

Початок терміну 04.05.2012. Кінець терміну 02.12.2019,
в с т а н о в и в:
До Дрогобицького міськрайонного суду надійшло подання в. о. начальника Дрогобицької виправної колонії № 40 Львівської області ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 .

Вислухавши пояснення засудженого, який подання просив задовольнити, думку представника ДВК № 40 та прокурора, які просили подання задовольнити, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення.

Згідно положень п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Згідно з кримінально-процесуальним законодавством, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.

Встановлено, що вироком від 13.09.2012 Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 129, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.01.2016 зараховано строк попереднього ув`язнення з 04.05.2012 по 06.10.2012.

Як вбачається з наданої суду характеристики, складеної начальником дільниці соціальної реабілітації капітаном внутрішньої служби ОСОБА_7 та заступником начальника установи із соціально-психологічної роботи майором внутрішньої служби ОСОБА_8 , затвердженої начальником Дрогобицької виправної колонії № 40 Львівської області ОСОБА_9 , ОСОБА_4 27.03.2012, за місцем свого проживання, перебуваючи в алкогольному стані, вчинив конфлікт із своєю дружиною ОСОБА_10 , під час якого умисно наніс удари кулаком в голову, область грудей, обличчя та по спині, після чого схопив її за волосся та вдарив головою до дерев`яної побічниці ліжка, заподіявши останній тяжкі тілесні ушкодження, від чого вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 81 КК України підпадає під умовно-дострокове звільнення після відбуття ним 2/3 строку покарання.

На момент зверення з поданням фактично відбув 4 роки 11 місяців 09 днів.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_4 характеризується наступним чином.

Перебуваючи в слідчому ізоляторі м. Львова порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Заохочення не надавались.

З 03.11.2012 відбуває покарання в Дрогобицькій виправній колонії № 40. Допускав порушення режимних вимог, за що 1 раз карався в дисциплінарному порядку у виді оголошення догани. Після накладеного стягнення свою поведінку виправив, 7 разів заохочений за сумлінне відношення до праці і зразкову поведінку. Стягнення знято у виді заохочення.

Був працевлаштований на виробництві у фрезерувальному цеху колонії. До роботи відносився сумлінно, норми виробітку виконував. Залучався до робіт по благоустрою території та жилих приміщень колонії.

В 2014 здобув базову загальну середню освіту у вечірній (змінній) школі установи, а в 2015 здобув професію електрогазозварника в начальному центрі установи, чим підвищив свої професійні навики.

14.01.2015 комісія установи відмовила засудженому в застосуванні ст. 101 КВК України.

23.03.2016 комісія установи відмовила в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, і одночасно прийняла рішення про застосування до нього ст. 101 КВК України повторно.

18.04.2016 постановою начальника колонії за добру поведінку та ставлення до праці, переведений в дільницю соціальної реабілітації.

Працевлаштований допоміжним робітником на водонасосній станції установи, до роботи відноситься добросовісно. Вчасно і якісно виконує покладену на нього роботу. Дотримується правил техніки безпеки і безпеки праці. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом, виконує законні вимоги адміністрації.

Приймає участь в роботі самодіяльних організацій засуджених, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи. Входить до складу виробничої секції відділення.

Задіяний до реалізації програми диференційованого виховного впливу „Духовне відродження. Реалізує дану програму, відвідуючи церкву в установі.

Заходи виховного характеру відвідує регулярно, робить для себе належні висновки.

По характеру спокійний, врівноважений, цілеспрямований, в колективі засуджених не конфліктний. Зв`язок з рідними підтримує шляхом листування і побачень одержує від них посилки, передачі та бандеролі.

Вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаявся, довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

У випадку звільнення поїде на проживання в АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищенаведене, те, що вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, тому суд вважає, що подання ДВК № 40 підлягає задоволенню, оскільки, на думку суду засуджений в подальшому може бути виправлений без ізоляції від суспільства, відтак його слід умовно-достроково звільнити з місць позбавлення волі.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 81 КК України, ст. 107 КВК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд
ухвалив:
Звільнити ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін 2 роки 5 місяців та 7 днів за вироком Сколівського районного суду Львівської області від 13.09.2012.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.
Суддя ОСОБА_1