Справа № 1-кс/760/6374/17
№ 760/7007/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000025 від 05.01.2017 року про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, -
в с т а н о в и в:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000025 від 05.01.2017 року у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід домашній арешт з 22:00 год. до 06:00 год.
Захисник обґрунтовує своє клопотання тим, що в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 05.01.2017 року відносно його підзахисного ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.03.2017 року було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням обов`язків.

Захисник вказує на те, що у підозрюваного погіршився стан здоров`я та потребує проведення обстежень, лікування в умовах стаціонару у медичному закладі та постійному нагляді лікарів, що не може у повній мірі бути забезпечене під час цілодобового домашнього арешту, а також, підозрюваний виконує всі покладені на нього обов`язки, сприяє досудовому розслідуванню.

Враховуючи викладене, адвокат просить змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на домашній арешт у певний період доби.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисники клопотання підтримали, просили його задовольнити та замінити запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22:00 год. до 06:00 год., посилаючись на викладені у клопотанні обставини.
Прокурори в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, що під час застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчим суддею враховано обґрунтованість підозри та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.03.2017 року підозрюваному ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000025 від 05.01.2017 року обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, терміном до 16.05.2017 року включно, з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків.
Обрання зазначеного виду запобіжного заходу було обумовлено тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрювався у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.
Крім того, слідчим суддею були встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Згідно ч. 5 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.
Частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.
Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.
Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.
Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).
При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Встановлено, що 16 березня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні №0000025 від 05.01.2017 року.
Так, з даних повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 16 березня 2017 року вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, зокрема, у тому, що своїми умисними діями, які полягали в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великих розмірах для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за обставин, викладених у повідомленні про підозру.
Зазначена обставина підтверджується Витягом з кримінального правопорушення №0000025 від 05 січня 2017 року.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.03.2017 року підозрюваному ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000025 від 05.01.2017 року обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, терміном до 16.05.2017 року включно, з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків.
Під час застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчим суддею враховано обґрунтованість підозри та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Обираючи такий запобіжний захід, суд врахував, що підозрюваний ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні малолітнього сина, а наказом №50-ОС від 16.03.2017 року його відсторонено від здійснення посадових повноважень на час проведення досудового розслідування, що свідчить про зниження ризиків незаконного впливу на свідків та потерпілих, що і стало підставою для відмови у задоволенні клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_5 , зазначені обставини на час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу не змінилися.

Посилання захисника ОСОБА_9 у клопотанні про зміну запобіжного заходу на необхідність проведення підозрюваному ОСОБА_5 обстежень та лікування в умовах стаціонару у медичному закладі, а тому необхідністю змінити запобіжний захід, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки з медичних довідок №77 від 07.04.2017 року та №74 від 18.04.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 перебуває на лікуванні в умовах денного стаціонару у ВМС ВМУ СБУ в УСБУ у Вінницькій області з 07 квітня 2017 року по 18 квітня 2017 року.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 не заборонялося під час дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту проходити лікування та відвідувати медичні заклади.

Зазначені обставини підтверджуються, також, даними медичних досліджень, направлень на обстеження та повідомлення ВМС ВМУ СБУ в УСБУ у Вінницькій області.

Крім того, відсутні підстави для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки в силу змагальності сторін кримінального провадження захистом не спростовано тверджень органу досудового розслідування і прокурора при обранні запобіжного заходу, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194-196, 201, 309, 376, 395 Кримінально-процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.
Оголошення повного тексту ухвали 16 травня 2017 року о 09 годині 25 хвилин.
Слідчий суддя ОСОБА_1