Справа №: 630/288/14-к Провадження № 1-кп/630/34/17
У Х В А Л А
Іменем України
10 серпня 2017 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в ході відкритого судового засідання в залі суду в м. Люботин Харківської області обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0004475 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коротич Харківського району Харківської області, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у розтраті чужого майна, а саме автомобіля Москвич-412, який був йому ввірений іншою особою ОСОБА_7 , вчинене повторно.

Обвинуваченим ОСОБА_4 подано клопотання про зміну запобіжного заходу, раніше йому обраного у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Своє клопотання обвинувачений обґрунтовував тим, що у нього є постійне місце проживання, йому встановлена 2-а групи інвалідності, стан його здоров`я стрімко погіршився через прогресуючий туберкульоз легень, та йому потрібно пройти лікування в спеціалізованому диспансері в умовах стаціонару.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подане ним поштою клопотання підтримав та просив його задовольнити. Обвинувачений наголошував на тому, що, маючи постійне місце проживання, буде з`являтися до суду за першим викликом, та перебуваючи вдома не буде впливати на свідків чи потерпілого, бо до таких методів він міг вдатися ще до арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання обвинуваченого підтримав та просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжних захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце мешкання у нічний час. В якості доводів захисник посилався на ті обставини, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, дасть змогу обвинуваченому самостійно себе обслуговувати та оформити пенсію по інвалідності. Іншою обставиною, на яку посилався захисник, є безпідставність обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання обвинуваченого заперечувала, просила відмовити в його задоволенні та постановити ухвалу про продовження тримання обвинуваченого під вартою. В своєму виступі прокурор ОСОБА_3 наголошувала на існуванні ризиків, передбачених пп. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується тим, що обвинувачений вчинив злочин в період іспитового строку, визначеного попереднім вироком суду, а від так у разі засудження йому може загрожувати тяжке покарання, визначене за двома вироками. Це може спровокувати обвинуваченого на дії по ухиленню від суду та переховування від відбування покарання. Також прокурор вказувала на те, що в ході судового розгляду були з`ясовані відомості про можливих свідків, потребу у допиті яких під час судового розгляду виникла нещодавно. У випадку ухилення обвинуваченого можуть виникнути перешкоди у завершенні судового розгляду. Крім того, на думку прокурора, існує можливість надання обвинуваченому відповідного лікування в умовах слідчого ізолятора.

Вислухавши пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали провадження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та, одночасно, необхідності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

При цьому суд враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, та який вчинений в період іспитового строку, невдовзі після його засудження за інший тяжкий, корисливий злочин, через що обвинувачений може переховуватися від суду, що буде перешкодою для завершення судового розгляду у найкоротші строки.

При вирішенні судом питання про обрання запобіжного заходу були враховані відомості про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та офіційної роботи. Суд вважає, що на теперішній час не відбулось зміни обставин, які б давали підстави вважати, що ризики, враховані судом при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого, є такими, що відпали.

Посилання обвинуваченого на необхідність отримання лікування в умовах стаціонару не вказують на те, що відповідна медична допомога не може бути надана йому в умовах спеціалізованої медичної частини слідчого ізолятора. Крім того, довідка про встановлення групи інвалідності не доводить наявність підстав, які виключають можливість тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
В задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою в у мовах СІЗО на строк до 09 жовтня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1