Справа № 185/9678/16-к
Провадження № 1-кп/185/68/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002263 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, працюючого ТОВ «Євростиль 2013» - будівельником, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12 серпня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи раніше судимим Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 12 серпня 2016 року, за вчинення умисного тяжкого корисливого злочину проти власності, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість в період дії іспитового строку знову вчинив умисний, корисливий злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 01 вересня 2016 року, приблизно о 14.00 годин проходив біля гаражного приміщення, розташованого поблизу будинку № 158 по вул. Полтавській, міста Павлограда, Дніпропетровської області, який належить ОСОБА_3 , де звернув увагу на часткове пошкодження перекриття даху гаражу та на елементи перекриття до яких насамперед належала металева рейка типу Р-24 і в цей у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме зазначеної металевої рейки, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання 01 вересня 2016 року, приблизно о 14.05 годин, підійшовши до гаражного приміщення громадянина ОСОБА_3 , розташованого біля будинку № 158 по вул. Полтавській міста Павлограда, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, заліз на дах вказаного гаражу, звідки в приміщення гаражу звалив металеву рейку типу Р-24 загальною довжиною 3,3 м. куди також сам заліз через наявний отвір даху, де намагався рейку перекинути на вулицю через отвір даху, однак зробити цього не встиг так, як одразу був виявлений власником гаражу ОСОБА_3 , котрий відчинив двері гаражу та затримав ОСОБА_4 , який в свою чергу з причин, що не залежали від його волі не довів свій злочинний умисел до кінця, так як не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Згідно висновку експерта № 5110-16 від 23 листопада 2016 року проведеною судово-товарознавчої експертизою встановлено, що станом на 01 вересня 2016 року вартість рейки типу Р24 загальною довжиною 3,3 м становила 617,78 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково та суду показав, що 01 вересня 2016 року після проходження замісної терапії, він поїхав до своєї цивільної дружини ОСОБА_7 в АТБ біля 10.00 години, де вони посварилися і він пішов. Біля обіду він був біля цього гаражу по вул. Полтавській в м. Павлограді. Він хотів знайти де переночувати. Він заліз через отвір в даху в гаражу. Він заліз туди, щоб переночувати. Там в гаражі він побачив рельсу, потяг її і вона впала. Він захотів тоді викрасти цю рельсу. Потім гараж відкрив потерпілий. Обвинувачений йому сказав, що думав, що це нічийний гараж і він хотів забрати рельсу. Потім потерпілий викликав поліцію і його забрали в поліцію. Між ним та потерпілим ніякі угоди не укладалися. Нове обвинувачення є незаконним. Крадіжка була, однак він не проникав, там був не отвір, а там не було даху.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 суду показав, що з обвинуваченим у відносинах не перебуває. Він був вдома і йому подзвонила сусідка, яка мешкає на другому поверсі і розповіла, що горить його гараж. Він з сином під`їхав до гаражу, відкрив гараж і побачив в гаражі ОСОБА_8 . Матвієнко проник в гараж через кришу. Стіни гаражу були цілі, ворота також були цілі. Дата 01 вересня 2016 року відповідає даті затримання ним ОСОБА_8 . Коли він зайшов то ОСОБА_8 був весь в пилу. Він вважає, що обвинувачений був в пилу, так як знімав рельсу. А потім ОСОБА_8 йому казав, що він вважав, що гараж бузхозний і тому хотів взяти рельсу. В гаражі він побачив, що ОСОБА_8 хотів винести тільки рельсу. Потім він викликав поліцію. Між ним та ОСОБА_8 , або іншими особами угоди не укладалися. Шкода йому відшкодована, претензій до обвинуваченого він не має. Він вважає, що садити обвинуваченого не потрібно. Нове обвинувачення він підтримує. Дах в гаражі є на половину. Рельса, яку намагався вкрасти обвинувачений була на даху в стяжці. Рельса була важка. Коли він відкрив гараж, рельса була не на даху в стяжці, а в гаражу біля стіни.

Хоч обвинувачений і визнав вину частково, його вина доведена дослідженими в судовому засіданні такими доказами.

Протоколом огляду місця події від 01 вересня 2016 року, в ході якого було оглянуто гаражне приміщення, розташоване біля будинку АДРЕСА_2 . Приміщення являє собою одноповерхову цегляну споруду, яка має металеві двері без пошкоджень. Кровля має пошкодження в результаті горіння. В ході огляду нічого не вилучалося /а.к.п. 71-72/.

Протоколом огляду предмета від 27 вересня 2016 року, в ході якого було оглянуто металеву рельсу, надану для огляду ОСОБА_3 на території домоволодіння АДРЕСА_3 . Довжина рельси складає 3,3 м. Зазначена рельса була вилучена /а.к.п. 80-86/.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 вересня 2016 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_3 серед пред`явлених для впізнання осіб, зображених на фото, впізнав на фото № 4 чоловіка, якого він застав 01 вересня 2016 року близько 15.00 години в своєму гаражі при намірі крадіжки металевої рельси. Та довідкою до зазначеного протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якої під № 4 є фото ОСОБА_4 /а.к.п. 73-75/.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 вересня 2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 серед пред`явлених для впізнання осіб, зображених на фото, впізнала на фото № 4 чоловіка, який був затриманий 01 вересня 2016 року при спробі здійснення крадіжки з гаражу, поряд з будинком АДРЕСА_2 . Та довідкою до зазначеного протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якої під № 4 є фото ОСОБА_4 /а.к.п. 76-78/.

Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 27 вересня 2016 року, відповідно до якої металева рельса типу Р-24 довжиною 3,3 м., передана під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_3 /а.к.п. 87-88/.

Висновком експерта № 5110 16 від 23 листопада 2016 року, відповідно до якого залишкова вартість металевої рельси типу Р-24 довжиною 3,3 м. станом на 01 вересня 2016 року складала 617 грн. 78 коп. /а.к.п. 93-95/.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що потерпілого вона не знає, обвинувачений це її цивільний чоловік. 01 вересня 2016 року вона була на роботі в АТБ № 282 по вул. Озерній в м. Павлограді. Біля 10.00 години до неї на роботу прийшов ОСОБА_11 , де вони посварилися. Вона йому сказала, щоб він забирав речі. Він пішов біля 12.00 години. Речі він не забирав. Куди він пішов їй не відомо, але вона відправила його до мами. Цього ж дня після 18.00 години їй зателефонував ОСОБА_11 і повідомив, що його затримали працівники міліції, і що, його звинувачують у крадіжці. Потерпілого вона не знає. Через пару днів вони помирилися і на даний час вони проживають разом. У ОСОБА_11 скоріше за все в той день грошей не було.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що обвинувачений це її син, потерпілого вона не знає. Вона пам`ятає обставини 01 вересня 2016 року. В цей день у неї з сином були напружені відносини. Вона після того як узнала, про сина, звернулася до потерпілого, і потерпілий сказав, що претензій до її сина у нього не має. Про що була складена відповідна заява, яка була залучена сином до матеріалів кримінального провадження. За роботи вона домовлялася за раніше на початку серпня, це було обумовлено за телефоном. Спочатку це було усно. Чи підписувалося щось, вона не пам`ятає. Роботи повинні виконуватися її сином. Про крадіжку вона узнала 01 вересня 2016 року після 18.00 години від сина. Потерпілий її сина не бачив до крадіжки. Її телефон НОМЕР_1 , телефон потерпілого вона не знає на пам`ять. Телефон потерпілого їй дали знайомі.

Суд, даючи оцінку показам свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 вважає, що зазначені свідки не були безпосереднім свідками зазначеного злочину, а тому їх покази не можуть бути покладені як на підтвердження винуватості обвинуваченого, так і на його виправдання.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого в частині того, що він не проникав у приміщення гаражу з метою крадіжки, так як це спростовується показами потерпілого, який зазначив, що «Він вважає, що обвинувачений був в пилу, так як знімав рельсу» та « ОСОБА_13 , яку намагався вкрасти обвинувачений була на даху в стяжці. Рельса була важка. Коли він відкрив гараж, рельса була не на даху в стяжці, а в гаражу біля стіни». Виходячи з показів обвинуваченого, протоколу огляду місця події від 01 вересня 2016 року та показів потерпілого, обвинувачений проник в приміщення гаражу через пошкоджений дах біля 14.00 години, що є протиправним, саме приміщення гаражу було зачинено, що і підтверджує потерпілий, рельса перебувала в полі зору обвинуваченого на даху і він її скинув, щоб викрасти. Тому позицію обвинуваченого суд вважає захисною. Навпроти, органом досудового розслідування правильно встановлені обставини скоєння кримінального правопорушення і суд приходить до висновку, що злочин скоєно обвинуваченим саме за тих обставин, які викладені в обвинувальному акті.

Суд, вважає, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою, отримані у рамках діючого процесуального закону, доповнюють один одного та підтверджують вину обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні.

Дії ОСОБА_4 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно /а.к.п. 103/, раніше судимий /а.к.п. 99, 136-137/, на обліку у лікаря психіатра не перебуває /а.к.п. 100/, перебуває на обліку у лікарі нарколога з 2015 року з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності», в теперішній час під клінічним наглядом в умовах замісної терапії /а.к.п. 101/.

На підставі ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив замах на тяжкий злочин під час іспитового строку, визнав вину частково, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення та остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов у справі не заявлений.

У справі маються процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 352 гривень 40 коп. /а.к.п. 91/, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу виконання вироку в частині призначеного покарання у вигляді позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 352 гривень 40 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: металеву рельсу типу Р-24 загальною довжиною 3,3 м., передану під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_3 - залишити у його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1