Справа № 145/126/16-к
У Х В А Л А

31 березня 2017 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі колегії суддів, головуючого судді: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

представників потерпілого, цивільного позивача

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

представників цивільного відповідача ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина, клопотання сторони кримінального провадження представника цивільного відповідача ТОВ «Можайське», с. Шендерів, Тиврівського району про скасування заходів забезпечення позову в частині скасування арешту на рухоме майно по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.5 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.5 КК України.

В ході розгляду справи представником цивільного відповідача ТОВ «Можайське» заявлено клопотання про скасування забезпечення цивільного позову в частині накладення арешту на рухоме майно цивільного відповідача ТОВ «Можайське», с. Шендерів, Тиврівського району. Вказане клопотання мотивовано тим, що на виконання ухвал Немирівського та Тульчинського районного судів щодо накладення арешту на майно, Тиврівським районним відділом ДВС Головного ТУ юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на розрахункові рахунки товариства, що в свою чергу позбавляє здійсненню господарської діяльності, пов`язаної з проведенням розрахунків перед бюджетом, виплати заробітної плати.

В судовому засіданні представники цивільного позивача заперечили щодо задоволення клопотання.

Відповідно до вимог ст. 174 п.1 ч.2 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що арешт накладено не обґрунтовано.
Вказані правовідносини також врегульовані і в ст. 154 ЦПК України.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті КК України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Відповідно до ухвали Тульчинського районного суду арешт накладено на рухоме та нерухоме майно, в межах заявлених позовних вимог.
При цьому судом, арешт на рахунки, які знаходяться в установах банку, цивільного відповідача не накладався.
Однак, в порушення вимог ухвали суду державним виконавцем накладено арешт на рахунки підприємства, про що свідчить постанова державного виконавця від 16.03.2017.
Поряд з цим, представником цивільного відповідача, суду надано докази, а саме інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав, відповідно до яких підприємство має у власності нерухоме майно. Також, представником надано висновки експерта про оціночну вартість вказаного нерухомого майна. Вказана у висновках експертів вартість нерухомого майна, повністю може забезпечити вимоги за цивільним позовом, в разі їх задоволення.
Таким чином, накладення арешту на нерухоме майно, в межах заявлених позовних вимог, буде співрозмірним, і не створюватиме перешкод в діяльності підприємства цивільного відповідача.
В зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість накладення арешту на рахунки підприємства та рухоме майно. Так, стороною цивільного відповідача доведено в судовому засіданні, що такий вид обтяження, як накладення арешту на рухоме майно та рахунки може призвести до негативних наслідків в здійсненні господарської діяльності ТОВ «Можайське».

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, ст.ст. 151-153 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:
Клопотання представника цивільного відповідача ТОВ «Можайське», с. Шендерів, Тиврівського району про скасування заходів забезпечення позову в частині скасування арешту на рухоме майно по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.5 КК України задоволити.

Скасувати забезпечення позову в частині накладення арешту на рухоме майно ТОВ «Можайське» с. Шендерів, Тиврівського району по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.5 КК України.

Копію ухвали для виконання направити Тиврівському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, смт. Тиврів, вул. Тиверська, 53, для відома вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду складено 3.04.2017, проголошено 4.04.2017.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3