Провадження№ 11-сс/792/131/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 676/209/17 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисників підозрюваного ОСОБА_10 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 17 березня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Кам`янецьПодільського ВП ГУНП в Хмельницькій області та продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 квітня 2017 року відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється в тому, що він із ОСОБА_11 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, в кінці червня 2016 року в м. Кам`янець-Подільському вирішили незаконно заволодіти автомобілем марки «BMW X5» з номером кузову НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (Республіки Польща), власником якого є ОСОБА_12 та оголошення про продаж якого потерпілий попередньо розмістив в Інтернет-мережі.

Реалізуючи свій злочинний намір, 29 червня 2016 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_10 зателефонував до потерпілого ОСОБА_12 та під приводом придбання автомобіля домовився про зустріч в м. Кам`янець-Подільському 02 липня 2016 року.

В подальшому близько 19.30 год. 02 липня 2016 року ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_11 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з корисливих мотивів, заздалегідь розподіливши між собою ролі, та реалізуючи свій злочинний намір, прибули до обумовленого місця зустрічі з потерпілим ОСОБА_12 , а саме до магазину «911» по просп. Грушевського в м. Кам`янець-Подільському, де ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування особа залишились неподалік входу у магазин «911», з метою попередження спільників про можливу небезпеку та у разі необхідності зміни плану дій, а ОСОБА_10 , увійшовши у довіру до потерпілого ОСОБА_12 та повідомивши останньому про дійсні наміри придбання автомобіля, сів на пасажирське сидіння автомобіля та наставив на потерпілого, який сидів на водійському сидінні, сумку із невідомим предметом та висловив вимогу покинути автомобіль, а також віддати йому ключі, на що потерпілий ОСОБА_12 , сприймаючи руку ОСОБА_10 як наведений на нього пістолет, реально сприймаючи загрозу для життя та здоров`я, покинув салон належного йому автомобіля «BMW X5». Після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановлена особа в ході досудового розслідування зникли на автомобілі потерпілого із місця події.

Крім того, ОСОБА_10 органами досудового розслідування підозрюється в тому, що він за невстановлених в ході досудового слідства обставин, місці, даті та часі, в порушення вимог п.9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, придбав двадцять сім набоїв, що є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 7,62 мм, які придатні для стрільби, а також один набій, який є боєприпасом до нарізної вогнепальної зброї 7,62 мм, який виготовлений саморобним способом, та які зберігав в металевому сейфі в кв. АДРЕСА_3 до 17 листопада 2016 року.

17 листопада 2016 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, а 20 грудня 2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2017 року ОСОБА_10 продовжено дію обраного 18 листопада 2016 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 17 березня 2017 року включно.

Постановою заступника прокурора Хмельницької області від 14 березня 2017 року продовжено строки досудового слідства по кримінальному провадженню №0001282 від 06 липня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, до п`яти місяців, тобто до 17 квітня 2017 року включно.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, на момент судового розгляду наявні відповідні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які не зменшились та виправдовують подальше тримання особи під вартою.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя вказав, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, тобто наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення терміну дії попередньої ухвали суду про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 .

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, захисники підозрюваного ОСОБА_10 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали апеляційні скарги, в яких просять оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги аргументують відсутністю підстав тримання ОСОБА_10 під вартою, так як наявні у справі докази свідчать про відсутність самої події інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.

Акцентують увагу на істотні порушення допущені слідчим суддею при розгляді поданого клопотання про продовження строків тримання під вартою підозрюваного, такі як:

-однобічність та поверхневість розгляду справи, без з`ясування всіх обставин справи, без дослідження матеріалів кримінального провадження, не проведення у встановленому законом порядку судових дебатів;

-невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованих кримінальних правопорушень;

-відсутність в матеріалах провадження слідчих дій, які б підтверджували факти заволодіння підозрюваним автомобілем марки «BMW»;

-неврахування алібі, яке підтверджується свідками та роздруківкою телефонних розмов підозрюваного;

-неналежність автомобіля потерпілому ОСОБА_12 та неможливість його продати, з причин його не розмитнення та відсутності відповідних документів;

-порушення процедури повторного розгляду заяви про відвід судді;

-порушення права на захист, тиск на сторону захисту, не надання можливості стороні захисту, в тому числі і самому підозрюваному, виступити та висловити свою позицію з приводу поданого слідчим клопотання.

Наголошують апелянти на істотних порушеннях допущених органами досудового слідства, зокрема:

-порушення процесуальних строків слідчим та прокурорами при продовженні строку досудового розслідування до 5 місяців;

-недотримання слідчим та прокурором положень ст.199 КПК України щодо своєчасного звернення до слідчого судді із клопотанням про продовження строків тримання під вартою;

-проведення слідчих дій із грубим порушенням вимог процесуального закону.

Звертає увагу сторона захисту на позитивні характеризуючі дані підозрюваного, а саме на те, що він є волонтером для учасників АТО, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та роботи, за якими позитивно характеризується, виховує та утримує двох неповнолітніх дітей, одне з яких потребує негайного медичного лікування, відсутність жодних обґрунтованих ризиків переховування ОСОБА_10 від слідства, чинення тиску на потерпілого чи свідків.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційних скарг, пояснення підозрюваного та його захисників на підтримку поданих апеляційних скарг з мотивів наведених у них, думку прокурорів про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційні скарги такими, які задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Виходячи з вимог ст.370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Усі питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді даного клопотання, визначені змістом Глави 18 чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Так, під час судового розгляду слідчим суддею з`ясовані дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, слідчим суддею зроблено з посиланням на докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи серйозність висунутої ОСОБА_10 підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, а також беручи до уваги дані про особу підозрюваного та обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованих ризиків переховування ОСОБА_10 від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, на переконання колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду, відповідно до положень ч.3 ст.199 КПК України, правильно врахував обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного, зокрема, необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, в тому числі виконання вимог ст.290 КПК України з урахуванням значного обсягу матеріалів кримінального провадження.

Стосовно твердження сторони захисту про те, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_10 направлене до суду пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також порушення слідчим строків подання прокурору клопотання про продовження строків досудового розслідування кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною першою статті 199 КПК України встановлений строк подачі прокурором, слідчим за погодженням з прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою, а саме не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною третьою статті 295 КПК України передбачено право сторони захисту подати письмові заперечення щодо клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження та встановлено строк подачі таких заперечень протягом п`яти днів з дня вручення копії такого клопотання.

Встановлені зазначеним кримінальним процесуальним законом строки регулюють правовідносини під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження, слідчим суддею і прокурором, слідчим щодо подачі клопотання про продовження строку досудового розслідування та строку тримання під вартою, які гарантують здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Однак дані процесуальні строки, відповідно до загальноприйнятого в теорії права поділу строків за юридичними наслідками, не є правоприпиняючими.

Єдиною підставою для відмови у продовженні строку тримання під вартою, у відповідності до ч.5 ст.199 КПК України, є не доведення прокурором, слідчим, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

За таких умов, подача прокурору клопотання про продовження строків досудового розслідування кримінального провадження та подача слідчому судді клопотання про продовження строку тримання під вартою з порушенням п`ятиденного строку, не є підставою для відмови у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, а тому доводи сторони захисту в цій частині колегія суддів вважає неприйнятними.

На час розгляду клопотання у даному кримінальному провадженні існують обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, і не зменшились, що виправдовує тримання підозрюваного ОСОБА_10 під вартою, та унеможливлює застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів.

Твердження захисту про те, що матеріали кримінального провадження не містять обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованих кримінальних правопорушень колегією суддів не приймаються.

Вимога розумної (обґрунтованої) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному ж кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_10 з інкримінованим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними та неспростовними стороною захисту доказами, зокрема, показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілого, які прямо вказують на ОСОБА_10 , як особу, яка причетна до заволодіння транспортним засобом, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, є обґрунтованою та дає підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також для продовження даного строку з метою здійснення подальшого розслідування.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що обставини підозри судом першої інстанції з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді, який прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття особи під варту та продовження строку її тримання, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, слідчий суддя під час судового розгляду з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування і конкретних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у кримінальному провадженні, в межах якого підозрюється ОСОБА_10 .

Доводи сторони захисту щодо порушення слідчим суддею права підозрюваного на захист при розгляді клопотання про продовження строків тримання під вартою також не знайшли свого підтвердження. Навпроти, матеріали судового провадження саме свідчать про зворотнє. Зокрема, під час розгляду клопотання в місцевому суді у захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 погіршився стан здоров`я, у зв`язку із чим останні повідомили суд про неможливість подальшої участі у розгляді справи. З врахуванням того, що участь захисника у даному кримінальному провадженні є обов`язковою та з метою забезпечення права підозрюваного на захист, слідчий суддя, в порядку ст.53 КПК України, залучив підозрюваному ОСОБА_10 захисника за призначенням для проведення окремої процесуальної дії (а.м.с.108).

Не можуть бути підставою для задоволення апеляційних скарг сторони захисту і соціальні зв`язки підозрюваного, оскільки їх наявність та міцність, а також дані, які характеризують особу з позитивної сторони, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризиків, які стали підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу ОСОБА_10 .

В той же час даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_10 під вартою, надані матеріали не містять, не встановлено таких обставин і під час апеляційного провадження.

Інші доводи сторони захисту не заслуговують на увагу так як були предметом розгляду у суді першої інстанції і їм була дана вірна оцінка.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки винесене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, і підстав для його скасування не встановлено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2017 року, якою підозрюваному ОСОБА_10 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 квітня 2017 року включно залишити без змін, а апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_10 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .