Ухвала

Іменем України

Провадження № 1-кс/712/3502/17

Справа № 712/7841/17

30 червня 2017 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:
23 червня 2017 року скаржник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 01.04.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001270 в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Скаргу обґрунтовано тим, що 09.07.2008 року між ним та ОСОБА_6 укладений договір позики, за яким він передав ОСОБА_6 у борг 175 305 грн., він зобов`язався їх повернути через рік, а також сплатити відмотки за користування позикою в розмірі 35 % річних.
01.09.2008 року між ним та ОСОБА_6 укладений ще один договір позики, за яким він передав ОСОБА_6 у борг 6 850 євро., які останній зобов`язався повернути через 3 роки, а також сплатити відсотки за користування позикою в розмірі 35 % річних.
Гарантією повернення позичених коштів була нерухомість, яку ОСОБА_6 мав на той час, оскільки за його словами, у разі неможливості повернення грошей можна буде реалізувати один з об`єктів нерухомості та розрахуватися.
Коли прийшов термін повертати кошти, ОСОБА_6 кошти не повертав та на зв`язок не виходив. У зв`язку з цим його мати ОСОБА_7 звернулась до правоохоронних органів із заявами про скоєння злочину за фактом шахрайства, а він звернувся з позовом до суду про стягнення боргу. В ході цивільно-правових спорів ОСОБА_6 не визнавав позичених грошових коштів та продовжував уникати всякого контакту з ним.
ОСОБА_6 позичені кошти привласник і повертати їх не збирався. Так, протягом декількох місяців перед настанням строку повернення позики, ОСОБА_6 збув усю свою нерухомість родичам.
Вважає, що в діях ОСОБА_6 чітко вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, які полягають в отриманні від нього грошових коштів, зловживаючи його довірою, з метою подальшого їх привласнення та неповернення.
Відомості про вказані кримінальні правопорушення були внесені в ЄРДР № 0001270 від 22.04.2013 року.
Постановою слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 01.04.2017 року вищевказане кримінальне провадження закрите.
Слідчим встановлено, що ОСОБА_6 не може повернути позичені грошові кошти, так як сам є потерпілим від шахрайських дій інших осіб в окремому кримінальному провадженні. Підставою такого висновку стало те, що ОСОБА_6 позичені грошові кошти передав ОСОБА_8 .
Вважає, що слідчий не виконав всіх необхідних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні та безпідставно прийняв таке рішення. В ході досудового розслідування слідчим до УЗЕ в Черкаській області ДЗЕ НПУ направлено доручення на встановлення місцезнаходження та допиту близьких родичів ОСОБА_6 щодо придбання прав на його нерухоме майно, однак з необ`єктивних причин відповідь від вказаного оперативного підрозділу слідчий не отримав. Ця обставина повністю протирічить висновку слідчого про те, що ним не отримано достатніх доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_6 умислу на заволодіння його грошовими коштами.
В судове засідання скаржник ОСОБА_4 нез`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання скарги, заяви про перенесення слухання суду не надав.
Прокурор в судовому засіданні вимоги скарги не визнав та просив відмовити в її задоволенні, вказавши, що постанова про закриття кримінального провадження № 0001270 від 01 квітня 2017 року відповідає вимогам чинного законодавства.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, прийшов до наступного.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Пунктом 3 частиною 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Стаття 307 КПК України визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

В даному випадку, 01 квітня 2017 року старшим слідчим СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 винесено постанову, якою закрито кримінальне провадження №0001270 від 30 грудня 2016 року в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, необхідно з`ясувати чи було вжито слідчим всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин, про які йдеться в заяві про скоєння кримінального правопорушення, та чи дійсно в ході досудового розслідування встановлені підстави для закриття справи, передбачені ст.284 КПК України.

Судом встановлено, що слідчим були проведені всі необхідні процесуальні дії для встановлення належних і допустимих доказів у цьому кримінальному провадженні та встановленню істини по справі.

За таких обставин, постанова про закриття кримінального провадження є законною, і такою, яка не підлягає до скасування.

Керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування постанови старшого слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 01 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0001270 в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржені до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з моменту оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1