Справа № 296/2738/17
У Х В А Л А
Іменем України

28 квітня 2017 року Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченої: ОСОБА_7 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000006 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Слов`янськ Донецької області, не працююча, не заміжня, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.258-2 КК України,

встановив:

05.04.2017 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-2 КК України.

Обвинуваченій ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 05.05.2017 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.

В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання щодо визначення підсудності даного кримінального провадження, оскільки кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченою на території Донецької області м. Слов`янськ, що відноситься до територіальної юрисдикції Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, також зазначив з метою оперативності розгляду справи підсудність слід залишити за Корольовським районним судом м. Житомира, також прокурор вказав про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Обвинувачена та її захисник при вирішенні даних клопотань поклалися на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд вправі направити обвинувальний акт для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження даному суду.

Згідно обвинувачення ОСОБА_7 , перебувала у складі терористичної організації «ДНР», яка в період з 2014 по теперішній час діє на території Донецької області, метою якої є повалення існуючого конституційного ладу України, зміна меж території та державного кордону України, шляхом незаконного створення державного утворення в межах Донецької області, так званої «Донецької народної республіки». Достовірно знаючи, що «ДНР» є терористичною організацією, усвідомлюючи суспільну небезпеку своєї діяльності, громадянка України ОСОБА_7 , з 2014 -2017 року перебуваючи у Донецькій області м. Слов`янськ, добровільно стала одним із активних її учасників, та шляхом телефонного зв`язку передавала інформацію щодо переміщення військової техніки Збройних Сил України.

Відтак, виходячи з характеру пред`явленого обвинувачення, наявні підстави для висновку, що кримінальне провадження не підсудне Корольовському районному суду м. Житомира, а розгляд справи за територіальною підсудністю відноситься до юрисдикції суду за місцем вчинення кримінального правопорушення, а саме Слов`янський міськрайонний суд Донецької області. Суду сторонами також не представлено даних про те, що Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ виносив ухвалу про визначення підсудності цього кримінального провадження за Корольовським районним судом м. Житомира.

За таких обставин, враховуючи правила ст.ст. 32, 34 КПК України, які визначають, що кримінальне провадження здійснює суд в межах територіальної юрисдикції якого вчинене кримінальне правопорушення, а питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за поданням суду апеляційної інстанції, в даному конкретному випадку, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, підлягає направленню до Апеляційного суду Житомирської області для вирішення питання щодо звернення з поданням до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з приводу вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Крім того, в порядку ч.3 ст. 315 КПК України суд заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій до двох місяців, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 10 років, стан здоров`я обвинуваченої не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, характер злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 дає підстави вважати, що по справі існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки обвинуваченої у суспільстві, їх можливість вплинути на встановлення істини по справі та в подальшому перешкодити виконанню процесуальних рішень по справі, тому обраний обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченої перешкоджати кримінальному провадженню, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченій запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.

Крім того, відповідно до вимог ст.176 ч.5 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 109-114 -1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належною поведінки обвинуваченій ОСОБА_7 під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що останній необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 34, 217, 177, 178, 315, 331 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Кримінальне провадження №0000006 відносно ОСОБА_7 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України направити до Апеляційного суду Житомирської області для вирішення питання щодо звернення з поданням до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для визначення підсудності.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 відносно обвинуваченої ОСОБА_7 строком на 60 днів, а саме до 26 червня 2017 року (включно).

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО Житомирської УВП №8.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2