Справа № 749/1104/15-к провадження № 11-кп/795/531/2017 Категорія - ч.2 ст.345 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду, кримінальне провадження № 0000296 від 14.09.2015 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року.

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сновське, Сновського району, Чернігівської області, громадянина України,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України ,

з участю:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просив вирок суду змінити та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік та застосувати частину 5 статі 72 КК України.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просив вирок суду змінити в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання обвинуваченому із застосуванням статті 69 КК України, з урахуванням статті 66 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленою санкцією частини 2 статті 345 КК України.

Вироком Щорського районного суду Чернігівської області від

21 лютого 2017 року

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України та призначено покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 визначено рахувати з дня затримання, з 16 січня 2017 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено без змін - у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16 січня 2017 року по 21 лютого 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений ОСОБА_6 просив при призначенні покарання врахувати повне визнання ним вини, щире каяття та відшкодування завданих збитків.

Захисник ОСОБА_7 в обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що вирок суду в частині призначеного покарання є надто суворим, обвинувачений вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, заявлений цивільний позов повністю сплатив, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

В поданих запереченнях прокурор просив відмовити в задоволені апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, вважаючи вирок суду першої інстанції законним.

Вироком суду першої інстанції встановлено, що 14 вересня 2015 року близько 11 години, ОСОБА_6 , перебуваючи на вул. Шевченка в с. Чепелів Щорського району Чернігівської області, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс удар кулаком в область обличчя ОСОБА_9 , від чого заподіяв останньому згідно висновку судово-медичної експертизи № 71 тілесні ушкодження у вигляді садна спинки носа, крововиливу обох очниць, закритого перелому кісток носа зі зміщенням, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора, яка заперечувала про задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та захисника підлягають частковому задоволенню.

З вироку суду вбачається, що дане кримінальне провадження було розглянуто місцевим судом в порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України. Судом не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, оскільки ОСОБА_6 та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи.

Згідно частини 2 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Статтею 370 КПК України, визначено, що вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 374 КПК України в мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зокрема зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті закону України про кримінальну відповідальність та докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалось таке рішення.

Згідно з вимогами статті 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд повинен вирішити, зокрема, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, чи підлягає він покаранню за цим кримінальним правопорушення, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого і які саме, яка міра покарання має бути призначена та чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Проте місцевим судом під час розгляду кримінального провадження дані вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані.

Кримінальна відповідальність за частиною 2 статті 345 КК України настає лише внаслідок умисного заподіянні працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

З вироку суду вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 , визнаючи себе винним у вчиненому злочині, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України, в судовому засіданні пояснив, що достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є працівником правоохоронного органу, умисно наніс один удар кулаком в область обличчя ОСОБА_9 на ґрунті виниклих особистих неприязних стосунків між ним та потерпілим.

Допитаний в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 також пояснив, що ОСОБА_6 на ґрунті виниклих особистих неприязних стосунків умисно наніс йому один удар кулаком в область обличчя чим спричинив йому тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості, про що зазначено у вироку суду першої інстанції.

За таких обставин місцевий суд був зобов`язаний дослідити всі докази, якими сторона обвинувачення обґрунтувала вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України, зокрема з`ясувавши питання чи були отримані працівником правоохоронного органу тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та при ухваленні вироку вирішити питання, визначені в статті 368 КПК України.

Відповідно до частини 3 статті 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами пункту 3 частини 1 статті 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1статті 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Оскільки внаслідок скасування оскаржуваного вироку призначається новий судовий розгляд в суді першої інстанції, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості розгляду решти апеляційних вимог, що обумовлює часткове задоволення поданих апеляційних скарг та чітко узгоджується з вимогами норм частини 2 статті 415 КПК України.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно, всебічно з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону проаналізувати докази у кримінальному провадженні, перевірити доводи викладені в апеляційних скаргах та відповідно до вимог статей 370, 374 КПК України ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.

Керуючись статтями 9, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року, задовольнити частково.

Вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року, щодо ОСОБА_6 , скасувати та призначити новий судовий розгляд в Щорському районному суді Чернігівської області

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 09 червня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4