Справа № 522/5025/17
Провадження по справі № 1-кс/522/8747/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаряОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , про часткове скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст.174 КПК України, про часткове скасування арешту майна.

В обґрунтування доводів клопотання представник власника майна посилається на наступне.

11.04.2017 р. слідчий суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_7 , по справі №522/5025/17, розглядаючи матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 00000059 від 10.03.2017 р., виніс ухвалу, відповідно до змісту якої наклав арешт в тому числі на предмети тимчасово вилучені в ході проведення санкціонованого обшуку автомобіля «Тойота Авенсіс», сірого кольору, 2005 року випуску, в ході якого було вилучено наступні предмети:
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Lexus IS-F», д/н НОМЕР_1 ;
- посвідчення водія ОСОБА_6 НОМЕР_2 ;
- паспорт громадянина України ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 .
Так, вилучені предмети являються документами, що посвідчують особц ОСОБА_6 та надають право на керування транспортним засобом. ОСОБА_6 не позбавлений громадянства України та не позбавлений спеціальним правом на керування транспортними засобами.

Вилучені документи жодного відношення до скоєного кримінального правопорушення не мають.

Доводи сторони обвинувачення ґрунтуються тільки на припущеннях, що являється недопустимим заходом у кримінальному процесі.
Окрім того за обставин описаними вище вилучені грошові кошти не мають відношення до кримінального провадження та підлягають поверненню.
Також досудовим слідством не встановлено, що на вказаних предметах містяться сліди кримінального правопорушення та відповідно вони не мають відношення до кримінального провадження та підлягають поверненню.
Так, згідно з ч. 1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Щодо особливих вказівок в ухвалі слідчого судді про арешт майна слід звернути увагу на положення ст. 174 КПК, яка встановлює порядок скасування арешту майна підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником або володільцем майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Зазначені учасники кримінального провадження мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1.) збереження речових доказів, 2.) спеціальної конфіскації, 3.) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та 4.) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
На підставі викладеного, так, як минула потреба в запобіжному заході, та у тимчасовому вилученні, представник власника майна просить скасувати арешт.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_5 доповнив та підтримав клопотання у повному обсязі.

Прокурор та слідчий заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши, що скасування арешту є передчасним.

Розглянувши клопотання та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2017 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження №00000059від 10.03.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.201 КК України, та накладено арешт на речі і документи, серед яких були паспорт громадянина України, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного власником яких є ОСОБА_6 ..

Арешт був накладений обґрунтовано, з метою збереження зазначених документів в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні з пояснень представника власника майна встановлено, що на даний час вказане майно не має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки не містить на собі ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.201 КК України, не набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Отже, на цей час правові підстави для арешту зазначених документів, передбачені ст.170 КПК України, відпали.

Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2017 року, а саме з наступних документів:
- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Lexus IS-F», д/н НОМЕР_1 ;
- посвідчення водія ОСОБА_6 НОМЕР_2 ;
- паспорта громадянина України ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 .
Виконання ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні №00000059.
Копію ухвали про арешт майна направити сторонам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

25.05.2017