Справа № 185/9848/16-к
Провадження № 1-кс/185/1304/16
У Х В А Л А
16 грудня 2016 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у приміщенні суду в м. Павлограді скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого від 22 червня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000061 від 08 січня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У скарзі ОСОБА_5 не погоджується з оскаржуваною постановою, вказуючи на її необґрунтованість, бо рішення суду не виконується протягом тривалого часу, а зазначені в постанові підстави відмови є надуманими.

В судовому засіданні представник підтримав доводи скарги та зазначив, що слідчий не допитав ОСОБА_5 , яка є стягувачем у виконавчому провадженні, в якості потерпілого.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, вказавши на те, що ОСОБА_5 не має статусу потерпілої, а тому не може оскаржувати рішення слідчого.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї додатки, встановив наступні обставини.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2012 року за позовом ОСОБА_5 зобов`язано ОСОБА_6 знести самочинно побудовану споруду прибудову до житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказане рішення набрало чинності, внаслідок чого було видано виконавчий лист. 24 листопада 2014 року ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду.

Два рази за невиконання рішення суду на боржника було накладено штраф.

Станом на 14 грудня 2015 року рішення суду так і не було виконано.

04 січня 2016 року Павлоградським ВП ГУНП в Дніпропетровській області було отримано подання ВДВС Павлоградського МРУЮ про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду. В самому поданні чітко зазначено, що стягувачеві, тобто ОСОБА_5 , невиконання рішення суду завдає суттєвих збитків.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Частина друга та третя вказаної статті зазначає, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 є особою, якій невиконанням рішення суду завдаються суттєві збитки, однак остання не була жодним чином повідомлена про відкриття кримінального провадження, внаслідок чого вона й не могла подати заяву про залучення її в якості потерпілої. Більше того, слідчий, порушуючи принцип публічності, не вжив заходів для допиту особи, яка є стягувачем у виконавчому провадженні і права якої безпосередньо порушуються невиконанням рішення суду.

Системний аналіз положень ст.ст. 2, 8, 55 КПК України дає підстави слідчому судді прийти до висновку про можливість оскарження постанови про закриття кримінального провадження ОСОБА_5 як потерпілою, бо вона є стягувачем у виконавчому провадженні і в першу чергу їй завдаються збитки невиконанням рішення суду, але вона була позбавлена можливості отримати офіційний статус потерпілої через поверхневий підхід слідчого до розслідування обставин кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Згідно зі ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, тощо.

В матеріалах кримінального провадження відсутні допити стягувача та боржника (допит з іншого провадження). Також висновки експертизи долучені з іншого провадження. Постанова про закриття містить висновки, які не відображають диспозицію ч. 1 ст. 382 КК України, зокрема, щодо суб`єкту та суб`єктивної сторони злочину.

Таким чином приходжу до висновку про передчасність винесеної постанови.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 306, 307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого від 22 червня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000061 від 08 січня 2016 року, - задовольнити.
Скасувати постанову від 22 червня 2016 року про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000061 від 08 січня 2016 року.

Копію ухвали направити до СВ Павлоградського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області та Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1