ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/904/17
Провадження № 1-кп/483/110/2017
ВИРОК
Іменем України
05 липня 2016 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кременівка Веселинівського району Миколаївської області, є громадянином України, з повною загальною середньою освітою, одружений, проходить військову службу за контрактом на посаді стрільця взводу охорони роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні матрос, судимий 20 січня 2011 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 187 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільнений 13 серпня 2014 року умовно-достроково з невідбутим строком 7 місяців 25 днів, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом, вчинив дезертирство за наступних обставин.

26 грудня 2016 року ОСОБА_4 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 26 грудня 2016 року № 390, матрос ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця взводу охорони роти охорони зазначеної військової частини.

З 26 грудня 2016 року, тобто з моменту підписання контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, матрос ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його де виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання Виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17 березня 2014 року на території України почав діяти особливий період, який тривав на момент нез`явлення на службу ОСОБА_4 до військової частини.
Будучи військовослужбовцем, матрос ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», був зобов`язаний дотримуватися загальних обов`язків військовослужбовців, своїх службових обов`язків, а також порядку звільнення з розташування військової частини.
Проте, 29 березня 2017 року о 08 год. 00 хв. матрос ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби назавжди, не з`явився на службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та перебував за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
08 червня 2017 року о 10 год. 00 хв. матрос ОСОБА_4 з`явився до військової прокуратури Миколаївського гарнізону (м. Миколаїв, вул. Нікольська, 18-А), чим повідомив про себе, але в подальшому до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 не повернувся та до виконання службових обов`язків не приступив.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в дезертирстві, вчиненому за вище викладених обставин, винним себе визнав повністю. Дав показання про те, що 29 березня 2017 року не прибув до військової частини, не бажаючи надалі проходити військову службу, та знаходився за місцем постійного проживання. При цьому, він усвідомлював злочинність таких дій, у вчиненому щиро кається.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію злочину, встановивши, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження, відсутні сумніви в добровільності та істинності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом ОСОБА_4 та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину і кваліфікує його дії - за ч. 3 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто нез`явлення на службу військовослужбовцем (крім строкової служби), з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він має непогашену судимість, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, його щире каяття у вчиненому та з`явлення з зізнанням. Обставиною, що обтяжує покарання для ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.
З урахуванням обставин кримінального провадження та даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства з призначенням покарання в межах санкції ч. 3 ст. 408 КК України, зі звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у провадженні не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на два роки шість місяців.

На підставі п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку обов`язок - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: