печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою ОСОБА_4 про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до суду з скаргою в порядку ст. 303 КПК України про скасування постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 від 31.03.2017 про відмову у визнанні потерпілою. В обґрунтування доводів скарги зазначила, що 27.01.2017 вона звернулася до ГСУ Національної поліції України з заявою про визнання його потерпілим в кримінальному провадженню № 0001149. Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 від 31.03.2017 було відмовлено у визнанні потерпілою. Наведену постанову вважає необґрунтованою та безпідставною, на підставі наведеного, ОСОБА_4 просить:

скасувати постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 від 31.03.2017 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою;

зобов`язати службових осіб, уповноважених здійснювати досудове розслідування а / або процесуальне керівництво у кримінальному провадження № 0001149 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191,ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 364-1 КК України, вручити ОСОБА_4 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого;

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , скаргу підтримав, просив задовольнити з наведених підстав.

Представник ГСУ Національної поліції України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник ГСУ Національної поліції України не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про розгляд скарги у його відсутність не надходило, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя вислухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 27.01.2017 ОСОБА_4 звернулася до ГСУ Національної поліції України з заявою про визнання її потерпілою в кримінальному провадженні № 0001149. Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 від 31.03.2017, ОСОБА_4 було відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчим було відмовлено у визнанні потерпілою у зв`язку з тим, що відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями службових осіб ПАТ «Банк Київська Русь», які є предметом дослідження в кримінальному провадженні № 0001149, та неповерненням ПАТ «Банк Київська Русь» на користь ОСОБА_4 коштів в сумі 3 136 380 грн. 00 коп.

Системний аналіз наведених положень закону та змісту оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без дотримання вимог КПК України та не вмотивована належним чином, тому скаргу слід задовольнити в частині вимог про скасування постанови від 31.03.2017.

Що стосується вимоги скарги про зобов`язання слідчого, в провадженні якого буде знаходитись кримінальне провадження № 0001149 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191,ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 364-1 КК України, вручити ОСОБА_4 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого слід зазначити наступне.

Положення ч. 5 ст. 55 КПК України дає право слідчому або прокурору, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені лише рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Оскільки положеннями КПК України, передбачено не лише обов`язок слідчого або прокурора вручити пам`ятку потерпілому про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, а й право вмотивованою постановою відмовити у визнанні потерпілим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги в цій частині.

Керуючись ст.ст. 55, 93, 94, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 від 31.03.2017 про відмову у визнанні потерпілим.

Зобов`язати компетентних посадових осіб ГСУ Національної поліції України розглянути заяву ОСОБА_4 від 27.01.2017 відповідно до ст. 55 КПК України.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1