Справа № 275/636/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2016 року

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 , її представника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Брусилів Житомирської області, не працевлаштованого, освіта середня, не одруженого, дітей не має, раніше не судимого, що мешкає: АДРЕСА_1 , який обвинувачується за ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В один з днів восени 2012 року ОСОБА_7 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, незаконно через вікно проник до житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , звідки таємно, з корисливих мотивів викрав грошові кошти в сумі 6000 гривень, спричинивши потерпілій майнову шкоду у вказаній сумі.

Через два тижні після вчиненої крадіжки, взимку 2012 року, продовжуючи свої злочинні дії, з єдиним злочинним умислом на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 повторно незаконно через вікно проник до житлового будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , звідки таємно, з корисливих мотивів повторно викрав ключа від вхідних дверей та грошові кошти в сумі 2000 гривень, спричинивши потерпілій майнову шкоду у вказаній сумі.

Через тиждень після останньої вчиненої крадіжки, взимку 2012 року, продовжуючи свої злочинні дії, з єдиним злочинним умислом на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , шляхом відкриття вхідної двері викраденим раніше ключем, повторно незаконно проник до житлового будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , звідки таємно, з корисливих мотивів повторно викрав грошові кошти в сумі 3500 гривень, спричинивши потерпілій майнову шкоду у вказаній сумі.

Через тиждень після останньої вчиненої крадіжки, взимку 2013 року, продовжуючи свої злочинні дії, з єдиним злочинним умислом на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , шляхом відкриття вхідної двері викраденим раніше ключем, повторно незаконно проник до житлового будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , звідки таємно, з корисливих мотивів повторно викрав грошові кошти в сумі 4000 гривень, спричинивши потерпілій майнову шкоду у вказаній сумі.

Через два тижні після останньої вчиненої крадіжки, взимку 2013 року, продовжуючи свої злочинні дії, з єдиним злочинним умислом на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , шляхом відкриття вхідної двері викраденим раніше ключем, повторно незаконно проник до житлового будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , звідки, з металевого сейфу, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 600 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України склало 4795,8 гривень, спричинивши потерпілій майнову шкоду у вказаній сумі.

Через тиждень після останньої вчиненої крадіжки, взимку 2013 року, продовжуючи свої злочинні дії, з єдиним злочинним умислом на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , шляхом відкриття вхідної двері викраденим раніше ключем, повторно незаконно проник до житлового будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , звідки, з металевого сейфу, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 1700 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України склало 13588,1 гривень, спричинивши потерпілій майнову шкоду у вказаній сумі.

Через два тижні після останньої вчиненої крадіжки, навесні 2013 року, продовжуючи свої злочинні дії, з єдиним злочинним умислом на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , шляхом відкриття вхідної двері викраденим раніше ключем, повторно незаконно проник до житлового будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , звідки, з металевого сейфу, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 2200 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України склало 17584,6 гривень, спричинивши потерпілій майнову шкоду у вказаній сумі.

Таким чином, своїми злочинними діями з єдиним прямим умислом і корисливим мотивом в період з осені 2012 року по весну 2013 року ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в загальній сумі 51468,5 гривень.

Потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні подано цивільний позов про відшкодування спричиненої майнової шкоди в розмірі 4000 гривень та 3800 доларів США, що залишились за вирахуванням добровільно відшкодованої обвинуваченим частини шкоди. А також подано позовні вимоги про відшкодування спричиненої моральної шкоди в розмірі 30000 тисяч гривень та витрат на правову допомогу в сумі 2000 гривень.

Під час судового провадження ОСОБА_7 судом було неодноразово роз`яснено його право користуватись правовою допомогою, не давати показання, а також всі інші процесуальні права обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_7 пред`явлене обвинувачення та заявлений цивільний позов визнав повністю.

Фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та цивільному позові ніким зі сторін кримінального провадження не заперечуються. Зміст цих обставин роз`яснено судом всім учасникам, зокрема, обвинуваченому ОСОБА_7 , який визнав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті та цивільному позові відповідають дійсності та визнається ним беззастережно.

Погодившись давати показання в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив суду, що після його повернення зі строкової служби в армії у 2012 році, його найняла потерпіла ОСОБА_5 для систематичного надання допомоги по господарству у дворі. Його робота була пов`язана із двором і до будинку потерпілої доступу він не мав, заходити туди йому не дозволялося. Тоді, під час відсутності господарів, в період з осені 2012 року по весну 2013 року, він сім разів, спочатку через незаперте вікно, а потім знайшовши ключа від вхідної двері, проникав до будинку ОСОБА_5 . В будинку він знайшов грошові кошти потерпілої у гривнях та у доларах США і частинами викрадав їх, проникаючи до будинку. Він повністю визнає суму викрадених ним коштів, вказану в обвинувальному акті та у позовній заяві потерпілої. Викрадені гроші він витратив на різні особисті потреби, зокрема, придбавав музичне обладнання на автомобіль, тощо. Після викриття його потерпілою у вчиненні крадіжок, він пообіцяв повернути їй викрадене і частково віддавав грошові кошти, проте віддав не всю суму, а тільки частину. Частина в сумі, що визначена потерпілою у позові, залишилось віддати. Він повністю визнає себе винним та вважає недоцільним досліджувати всі докази, оскільки все в обвинувальному висновку і цивільному позові викладено вірно. Моральну шкоду, відшкодування якої вимагає потерпіла та витрати на правову допомогу також визнав повністю.

Визнавальні показання ОСОБА_7 є послідовними та не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Допитана у кримінальному провадженні потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що вона дійсно у 2012 році винайняла ОСОБА_7 допомагати їй по господарству у дворі будинку. В нього не було дозволу заходити до будинку, де вона зберігала сімейні гроші. З часом вони з чоловіком виявили, декілька випадків зникнення частини грошей і для виявлення крадія, встановили в будинку камеру відео спостереження. В чергове, після відсутності вдома, проглянувши відеозапис с цієї камери, з`ясували, що гроші викрадав ОСОБА_7 . Останній одразу зізнався у вчиненні крадіжки і вмовив її не звертатись до правоохоронних органів, пообіцявши повернути викрадені гроші. Натомість, гроші ОСОБА_7 повернув лише частково. А коли вона дізналась, що він поїхав на відпочинок до моря, вирішила звернутись із заявою про злочин до поліції. Вона вважає, що ОСОБА_7 зобов`язаний відшкодувати їй спричинену майнову та моральну шкоду, а також понести кримінальне покарання, в такій мірі, як це визначено законом.

Представник потерпілої наполягав на задоволенні цивільного позову потерпілої, стягненні з обвинуваченого витрат на правову допомогу та на призначенні йому кримінального покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Згідно ч.3 ст.349 КПК України, суд за погодженням зі всіма учасниками судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення крадіжки та спричинення шкоди, окрім допиту обвинуваченого і потерпілої.

При цьому, після роз`яснення сторонам кримінального провадження, що в цьому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вказані обставини ніким, зокрема, обвинуваченим, не оспорюються і не заперечуються.

Дослідивши обставини викладені в обвинувальному акті та цивільному позові, показання обвинуваченого та потерпілої, суд кваліфікує дії ОСОБА_7 як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням до житла, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначені обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, часткове відшкодування майнової шкоди, дані про особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше не судимий.

Також суд, оцінюючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, приймає до уваги віктимну поведінку потерпілої, яка всупереч закону, системно та без належного оформлення використовувала найману працю іншої особи, допустивши її до свого господарства.

Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_7 кримінальне покарання у виді позбавлення волі, як єдиний вид покарання, що передбачений санкцією ч.3 ст. 185 КК України, в розмірі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом із тим, враховуючи вищевикладені обставини суспільної небезпеки злочину та щодо особи обвинуваченого, щире каяття, як обставину, що пом`якшує вину ОСОБА_7 , вчинення ним злочину вперше та беручи до уваги думку державного обвинувача, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75, 76 КК України.

Визначаючи строк випробування та обов`язки, які необхідно покласти на ОСОБА_7 на період випробування, суд виходить з конкретних обставин справи, фактів спричинення майнової та моральної шкоди, відсутності офіційного місця роботи у обвинуваченого.

Підстави визначення запобіжного заходу ОСОБА_7 на даному етапі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені підлягає задоволенню у повному обсязі, як такий що повністю беззастережно визнаний обвинуваченим і це визнання не порушує законних прав та інтересів будь-яких осіб чи інтересів держави.

Задовольняючи позов в частині стягнення на користь потерпілої майнової шкоди в іноземній валюті, суд керується, зокрема, роз`ясненнями, викладеними у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", з яких витікає, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 ЦК України, Декрет.

В даному випадку потерпіла зберігала іноземну валюту у себе вдома, що не заборонено законом, а підстави стягнення з обвинуваченого викраденої ним суми валютних коштів, обумовлені деліктними правовідносинами і тому, стягнення на користь потерпілої саме в іноземній валюті суд вважає допустимим, законним і справедливим засобом захисту її порушених прав.

Так само підлягає відшкодуванню з обвинуваченого на користь потерпілої її витрати на правову допомогу адвоката.

Керуючись ст. 75, 76, ч.3 ст.185 КК України, ст. 124, 128, 129, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно з проникненням до житла, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ч.1, ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 протягом іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 на відшкодування майнової шкоди 4000 (чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 на відшкодування майнової шкоди 3800 (три тисячі вісімсот) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 30000 (тридцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 на відшкодування процесуальних витрат на правову допомогу 2000 (дві тисячі) гривень.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1