АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/79/17 Справа № 705/4553/16-к Категорія: : ст.ст. 30, 206 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

скаржника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 січня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_8 щодо захисту прав людини та звільнення його з-під варти, -

в с т а н о в и л а :
До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_8 із заявою щодо захисту прав людини та звільнення його з під-варти оскільки, утримується під вартою незаконно. Заяву ОСОБА_8 мотивує тим, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2014 року він був засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.153, ч.2 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2015 року вищевказаний вирок Уманського міськрайонного суду скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд, однак при цьому питання щодо обрання чи продовження міри запобіжного заходу не розглядалось. Зазначає, що 11.07.2016 року він був доставлений до Уманського міськрайонного суду Черкаської області у кримінальному провадженні відносно нього за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України, і по цій справі запобіжний захід щодо нього не обирався. Вважає, що у зв`язку з відсутністю відносно нього вироку, строк обраної міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчено, а тому просив суд постановити ухвалу, якою зобов`язати працівників конвою ГУ НП у Черкаській області звільнити його з-під варти, забезпечивши дотримання прав людини щодо нього.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.01.2017 року ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні його заяви щодо захисту прав людини та звільнення його з-під варти. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що розгляд звернень щодо незаконного тримання під вартою, здійснюється слідчим суддею, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, а тому вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_8 з-під варти не відноситься до компетенції Уманського міськрайонного суду, оскільки запобіжний захід відносно ОСОБА_8 в кримінальному провадженні за ст.348 КК України судом не обирався, а дане кримінальне провадження, в межах якого подана заява, згідно ухвали апеляційного суду Черкаської області від 12.12.2016 року було передано на розгляд до Придніпровського районного суду м.Черкаси для об`єднання з матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_8 за п.10 ч.2 ст.115, ч.3 ст.153, ч.1 ст.185 КК України.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.01.2017 року, як незаконну та направити справу на новий судовий розгляд в іншому складі суду. Вказує, що 11.07.2016 року перебуваючи в залі судового засідання Уманського міськрайонного суду Черкаської області, до якого його було доставлено працівниками конвойної служби ГУ НП Черкаської області він подав заяву судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_9 про незаконне тримання його під вартою, але суддя відмовила у розгляді цієї заяви, пославшись на те, що це не є предметом судового розгляду. Цього ж дня, дана заява була ним подана і зареєстрована в канцелярії місцевого суду і передана слідчому судді ОСОБА_1 .

Зазначає, що конвойна служба ГУ НП у Черкаській області проводила його конвоювання до м.Умані 11.07.2016 року., 14.07.2016 року, 26.07.2016 року і він перебував чи/або міг перебувати в межах юрисдикції Уманського міськрайонного суду Черкаської області, а тому суддя отримавши з будь-яких джерел відомості, що в межах його територіальної юрисдикції знаходиться особа, позбавлена волі за відсутності судового рішення, має негайно доставити цю особу для з`ясування підстав позбавлення волі. Але ні суддею ОСОБА_9 , ні суддею ОСОБА_1 не було виконано вимоги ч.2 ст.206 КПК України, чим відмовлено йому ОСОБА_8 в доступі до правосуддя.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора про безпідставність апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи та оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.7 та ч.1 ст.21 КПК України, одна з основних засад правосуддя «доступ до правосуддя», яка полягає й у тому, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно ст.206 КПК України розгляд звернень, щодо незаконного тримання під вартою, здійснюється слідчим суддею, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа яка тримається під вартою.

Пунктом 18 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що слідчий суддя суддя суду першої інстанції здійснює у встановленому порядку судовий контроль за дотриманням прав, свобод і законних інтересів суб`єктів провадження органами досудового розслідування і прокурором при застосуванні ними заходів кримінального провадження на досудовому розслідуванні.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції встановлено, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст.348 КК України на стадії досудового розслідування не знаходиться, оскільки згідно ухвали апеляційного суду Черкаської області від 12.12.2016 року передано на розгляд до Придніпровського районного суду м.Черкаси для об`єднання з кримінальним провадженням відносно ОСОБА_8 за п.10 ч.2 ст.115, ч.3 ст.153, ч.1 ст.185 КК України. Судом також встановлено, що міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 про його обвинувачення за ст.348 КК України не обиралася.

Відповідно до ч.1 ст.30 КПК України, у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими КПК України.

З огляду на наведені обставини та норми кримінального процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді, що вирішеня питання щодо звільнення ОСОБА_8 з-під варти не відноситься до компетенції Уманського міськрайонного суду Черкаської області, оскільки дана заява ОСОБА_8 , повинна розлядатися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, в даному випадку це Придніпровський районний суд м.Черкаси в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за п.10 ч.2 ст.115, ч.3 ст.153, ч.1 ст.185, ст.348 КК України.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_8 щодо захисту прав людини та звільнення його з-під варти, так як, розгляд звернень щодо незаконного тримання під вартою, здійснюється слідчим суддею, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 січня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_8 щодо захисту прав людини та звільнення його з під варти залишити без задоволення, а ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 січня 2017 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :