Справа № 461/553/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/118/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
Головуючого-судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 06 лютого 2017 року про накладення арешту на майно,
з участю прокурора - ОСОБА_8 ,
адвоката - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
цією ухвалою клопотання задоволено, накладено арешт на предмети, виявлені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 02 лютого 2017 року, а саме: системний блок чорного кольору марки «Deluxe» із вбудованим жорстким диском серії WD-WCAYUEC38889, марки «Western Digital», об`ємом 500 GB; флеш-накопичувач сріблястого кольору «Kingston», DTSE9, об`ємом 32.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність й необґрунтованість рішення, просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 06 лютого 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у клопотанні про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що на момент внесення та розгляду клопотання слідчого-криміналіста СВ Управління СБУ у Львівській області про накладення арешту на вказане майно жодних процесуальних документів про визнання вказаних предметів речовими доказами слідством не приймалось, а отже, на його переконання, таке не може вважатися доказом. Окрім цього, на момент розгляду клопотання ОСОБА_7 був у статусі свідка, рішення щодо оголошення йому підозри не приймалось.

На переконання адвоката, твердження слідчого судді про те, що вказане майно могло бути використане в якості знаряддя злочину не є обґрунтованим, оскільки безпосередньо вказані вище предмети в судовому засіданні не оглядались, а процесуальні документи, які б могли нести таку інформацію в матеріалах, наданих слідству відсутні.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає подану апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали клопотання, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Пунктом 1 частини 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Як встановлено апеляційним судом, приймаючи рішення про накладення арешту, слідчий суддя прийшов до переконання, що вказане майно могло бути використано в якості знаряддя вчинення злочину.

Згідно з матеріалами клопотання, у ході перевірки версії вчинення кримінального правопорушення розповсюдження громадянином ОСОБА_7 інформації із закликами до зміни меж державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 23 січня 2017 року, 02 лютого 2017 року було проведено обшук житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , у якому зареєстрований ОСОБА_7 .

Згідно з протоколом обшуку від 02 лютого 2017 року (а.с.п.3-5), під час обшуку було виявлено та вилучено системний блок чорного кольору марки «Deluxe» із вбудованим жорстким диском серії WD-WCAYUEC38889, марки «Western Digital», об`ємом 500 GB, флеш-накопичувач сріблястого кольору «Kingston», DTSE9, об`ємом 32 GB.

Вирішуючи питання про накладення арешту на майно, у відповідності до вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя врахував правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Таким чином, арешт на майно накладено обґрунтовано, з чим погоджується і колегія суддів.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони також є речовими доказами.
Згідно з вимогами ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється лише за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. З огляду на це відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні не позбавляє прокурора та слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, а отже покликання апелянта в цій частині не заслуговують на увагу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно, вказане в клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 та ч. 2 ст. 167 КПК України, з огляду на це доводи апеляційної скарги про безпідставність накладення арешту на майно, оскільки таке не є речовим доказом, є безпідставними.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою, й підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 06 лютого 2017 року, якою накладено арешт на предмети, виявлені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 02 лютого 2017 року, а саме: системний блок чорного кольору марки «Deluxe» із вбудованим жорстким диском серії WD-WCAYUEC38889, марки «Western Digital», об`ємом 500 GB; флеш-накопичувач сріблястого кольору «Kingston», DTSE9, об`ємом 32, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4