Дата документу Справа № 336/4338/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/196/17
Єдиний унікальний № 336/4338/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002705, за апеляційною скаргою процесуального прокурора на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2016 року, якою

обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Клайпед, Литва, українця, громадянина України, має вищу освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, місця реєстрації не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повернуто прокурору, для приведення обвинувального акта у відповідність з положеннями ст. 291 КПК України.
Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до суду для розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за наслідками перевірки якого у підготовчому судовому засіданні суд встановив, що наявний в матеріалах кримінальної справи обвинувальний акт не відповідає вимогам процесуального закону, а саме ст. 291 КПК України, оскільки не містить адреси фактичного проживання або реєстрації обвинуваченого, за зазначеною у ньому адресою обвинувачений не проживає з 14.06.2016 року, запобіжний захід відносно нього під час досудового розслідування не обирався.

Доводи прокурора про те, що суд зобов`язаний за вказаних обставин оголосити розшук обвинуваченого, суд першої інстанції розцінив, як довільне трактування прокурором вимог ст. 314 КПК України, яка чітко визначає, які рішення має право приймати суд у підготовчому судовому засіданні.

За таких обставин, суд повернув обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у провадженні, посилаючись на незаконність судового рішення через істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 скасувати, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

В першу чергу прокурор вказує на те, що в порушення вимог ч. 2 ст. 314 КПК України, судове засідання проведено за відсутності обвинуваченого. Стосовно не забезпечення явки обвинуваченого до суду, прокурор зазначає, що в обвинувальному акті відповідно до вимог ст. 291 КПК України, вказано фактичне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_7 . У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про застосування примусового приводу, проте вказаний привід не виконано, у зв`язку з цим прокурор просив суд оголосити обвинуваченого у розшук, але суд відмовив в задоволенні даного клопотання. Таким чином прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України і суд безпідставно провернув його.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу,перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Згідно вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також анкетні відомості кожного обвинуваченого.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, за адресою, яка зазначена в обвинувальному акті, обвинувачений ОСОБА_7 не проживає з 14.06.2016 року, а саме з дня скоєння інкримінованих дій, тобто дані про особу обвинуваченого, що наведені в обвинувальному акті, не відповідають дійсності, з пояснень ОСОБА_8 інших відомостей про місце перебування ОСОБА_7 не встановлено. За таких обставин суд першої інстанції правильно зазначив на невідповідність обвинувального акту вимогам закону.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вказав в ухвалі на підстави, які свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, тобто послався на обставини, які перешкоджають призначенню провадження до судового розгляду.
З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу процесуального прокурора, залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повернуто прокурору, для приведення обвинувального акта у відповідність з положеннями ст. 291 КПК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4