Справа № 171/966/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2017 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Апостолове кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000508 від 28.04.2017р. за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2002 року народження, працюючого на посаді майстра ВП «Криворізька теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
29.05.2017р. до суду з Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровській області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України, з угодою про визнання винуватості.

Згідно з угодою про визнання винуватості, яка укладена 26.05.2017р. між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , сторони дійшли згоди, що ОСОБА_5 в повному обсязі та беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.2 ч.197-1 КК України, щиро покаявся і сторони погоджуються на призначення йому покарання за даною статтею у вигляді 1 (одного) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, та відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. При цьому, сторони ознайомлені з наслідками укладання та затвердження даної угоди, розуміють їх, ознайомлені з наслідками невиконання угоди про визнання винуватості та розуміють їх.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений, його захисник просять задовольнити вказану угоду про визнання винуватості.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд встановив, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

В період часу з 2015 року по теперішній час (точну дату слідству встановити не надалось можливим), ОСОБА_5 , маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, діючи всупереч вимогам ст.ст.112,116-126 «Земельного кодексу України», що регламентують набуття і реалізацію права на землю, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, та в порушення вимог п. 1.12 глави 1 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості №285 від 15.05.2015 року, згідно якого «З метою забезпечення безпечних умов експлуатації та виключення можливості пошкодження газорозподільної системи вздовж її траси в межах охоронної зони шириною 2 метри з обох боків від зовнішньої стінки газопроводу в плані не допускається: обмеження доступу обслуговуючого персоналу у світлу пору доби, а при аварійній ситуації цілодобово; складування матеріалів і устаткування, ведення земляних та будівельно монтажних робіт, садіння дерев, улаштування стоянок автотранспорту, гаражів та інших споруд, у тому числі тимчасових», зайняв земельну ділянку (розмістивши бетонну огорожу та в`їзні ворота), яка знаходиться біля садової ділянки по АДРЕСА_2 , під якою розташований підземний газопровід середнього тиску та відноситься до земель в охоронній зоні газопроводу.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки, яка знаходиться в охоронній зонні.

При цьому, вину у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 визнав повністю, щиро кається в скоєному.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 197-1 ч.2 КК України, згідно з ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, тому укладання угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.2,4 ст.469 КПК України і за своїм змістом вона відповідає вимогам ст.472 вказаного Кодексу, в тому числі, стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а саме покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що прокурор цілком розуміє наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано свідомо, добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди відповідають вимогам закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

За вказаних обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, ухваливши вирок на підставі угоди з призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. 370,374,469, 471,473,474,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.05.2017р. між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 ч.2 КК України, та призначити йому за цією статтею узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, та відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов не заявлено.

Розмір майнової шкоди відсутній.

Витрати за залучення експертів відсутні.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення відповідно до ч.4 ст. 394 КПК України

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4-7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1