Справа №591/2301/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/224/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 травня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_10 про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:
30 квітня 2017 року слідчий в ОВС СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_10 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , про арешт майна, вилученого під час огляду місця події 28.04.2017 року, а саме 15 купюр номіналом 200 грн. кожна, які мають наступні серії та номери: ПБ4409063, АЕ3606188, ЕЗ7225824, ПА7898061, ТГ7131047, МА6794504, ТВ0423042, УМ3631182, ЕЧ1958695, ПА7204592, ЄЗ9062587, ЕФ2465162, МА3796190, КН6574079, УЖ0262561.

Вказане клопотання мотивоване тим, що у кримінальному провадженні №0000202 від 25 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом вимагання неправомірної вигоди слідчим Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_12 за посередництва адвоката ОСОБА_8 від ОСОБА_13 за повернення останньому автомобіля, який був вилучений в ході огляду місця події 06 квітня 2017 року. Під час огляду місця події 28 квітня 2017 року у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено 15 купюр номіналом 200 грн. із явними ознаками світіння при освітленні ультрафіолетовою лампою. Тобто вказані грошові кошти є предметом кримінального правопорушення, доходом від протиправної діяльності та несуть на собі ознаки кримінального правопорушення, тому можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя відмовив у задоволенні вказаного клопотання, мотивуючи тим, що подані слідчим матеріали клопотання не містять даних про те, що видані ОСОБА_8 грошові кошти були вилучені під час його затримання, обшуку чи огляду, визнані речовим доказом лише 11 травня 2017 року, а ОСОБА_8 не є підозрюваним, чи особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного.

У поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 вказує, що грошові кошти вилучені у відповідності до ст.ст. 167, 168 КПК України і є предметом кримінального правопорушення, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення та є доходом від протиправної діяльності, а також несуть на собі сліди кримінального правопорушення (спеціальних хімічних речовин) і є безпосереднім доказом його вчинення, а тому підлягають арешту з метою унеможливити приховування, пошкодження, знищення, перетворення, або відчуження вилучених грошових коштів. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав постанову суду законною та обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити подану апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокуратурою Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000202, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вказане кримінальне провадження було порушене за заявою ОСОБА_13 від 25 квітня 2017 року про те, що слідчий Охтирського ВП та адвокат ОСОБА_8 вимагають у нього грошові кошти в сумі 3500 грн. за повернення автомобіля (а.с. 53-55).

28 квітня 2017 року у присутності 2 пойнятих грошові кошти в сумі 3500 грн. (17 купюр номіналом 200 грн. та 1 купюра номіналом 100 грн.) були оброблені спеціальним люмінесцентним препаратом «Світлячок-М» та вручені ОСОБА_13 (а.с. 47-52).

В цей же день в ході огляду місяця події на подвір`ї Охтирського ВП ГУНП в Сумській області, що на пл. Незалежності, 29 в м. Охтирка ОСОБА_8 добровільно видав з кишені правого карману своїх штанів 15 купюр номіналом 200 грн., які при освітленні ультрафіолетовою лампою мають ознаки ярко-зеленого точкового світіння, та в подальшому були оглянуті та вилучені (а.с. 11-14).

При цьому номери купюр зазначені в протоколі огляду місця події від 28 квітня 2017 року (а.с. 11-14) відповідають номерам купюр, зазначеним в протоколі огляду, помітки, вручення грошових коштів та відбору зразків спеціальної хімічної речовини (а.с. 47-52).

Отже, колегія суддів вважає, що вилучені у ході огляду місця події у ОСОБА_8 грошові кошти є предметом злочину, зберегли на собі його сліди та можуть бути використані в якості доказу у кримінальному провадженні, а тому на них може бути накладений арешт.

При цьому колегія суддів не може прийняти до уваги доводи сторони захисту про те, що вказані докази були здобуті з порушенням вимог Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», оскільки вони були добровільно видані ОСОБА_8 в ході огляду місця події.

Отже, не встановлено порушень вимог, зокрема п. 3 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», оскільки огляд місця події не потребує дозволу суду, а клопотання слідчого про арешт майна не є слідчою дією в розумінні ст. 223 КПК України, оскільки не є дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Не було порушено і вимоги ч. 2 ст. 37 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність, оскільки слідча дія відбувалася на подвір`ї, що не є житлом, іншим володінням адвоката чи приміщенням, де він здійснює адвокатську діяльність.

Вказані грошові кошти також не є документами, пов`язаними із здійсненням адвокатської діяльності.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою унеможливити приховування, пошкодження, знищення, перетворення, або відчуження вилучених грошових коштів, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що доказове значення майна є вірогідним та достатнім для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб не вбачається.

Також, у рішенні «Раймондо проти Італії», скарга 12954/87 від 22 лютого 1994 року ЄСПЛ зазначив: «арешт, поза сумнівом, застосували як проміжковий захід, що має забезпечити в разі необхідності подальшу конфіскацію майна, яке вважають імовірно результатом незаконної діяльності». Такий захід виправданий і не можна стверджувати, що накладення арешту на цій стадії провадження було непропорційне поставленій меті.

На підставі викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 376, 170, 172, 173, 309, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 травня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого ОСОБА_10 .

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 28.04.2017 року, а саме 15 купюр номіналом 200 грн. кожна, які мають наступні серії та номери: ПБ4409063, АЕ3606188, ЕЗ7225824, ПА7898061, ТГ7131047, МА6794504, ТВ0423042, УМ3631182, ЕЧ1958695, ПА7204592, ЄЗ9062587, ЕФ2465162, МА3796190, КН6574079, УЖ0262561

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим та прокурором, на яких покладено контроль та відповідальність за її виконання.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5