Провадження № 1-кп/317/222/2017
Справа № 317/1888/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2017 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000968 від 27.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
02.04.2017 р., близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись на території літнього майданчика кафе, яке розташоване біля автостанції по вул. Центральній в с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_4 та переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, з підлоги підняв мобільний телефон «Nokia RM-944», який згідно експертного висновку №ОИ-554/1 від 30.06.2017 р. коштує 360 грн. 00 коп., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, та усвідомлюючи, що вказаний телефон належить потерпілому ОСОБА_4 , поклав його до кишені своїх брюк. Таким чином, ОСОБА_5 таємно викрав мобільний телефон «Nokia RM-944» та отримав реальну можливість розпоряджатися ним, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 360 грн. 00 коп.
Дані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 звернулись до суду з клопотанням щодо затвердженої угоди про примирення від 30.06.2017 р., яка укладена між ними. Згідно наданої угоди про примирення від 30.06.2017 р. сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено узгоджене покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 80 годин громадських робіт.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілому ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_5 .

Відповідно до вказаної угоди ОСОБА_5 має вибачитись перед потерпілим ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та ОСОБА_5 , та призначити останньому узгоджену між ними міру покарання, при цьому підтвердив, що йому роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення угоди та обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Також потерпілий підтвердив, що ОСОБА_5 вибачився перед ним.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив суд затвердити угоду та призначити йому узгоджену в угоді міру покарання, при цьому він беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення дотримані вимоги законодавства, просив суд затвердити угоду і призначити ОСОБА_5 узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, керуючись при цьому порядком, встановленим п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середнього ступеня тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та розмір покарання.

Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Перевіряючи угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним положеннями ст. 65 КК України. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення від 30.06.2017 р. відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Документально підтверджені процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не подавався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором не заявлялось, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 суд за власною ініціативою не обирає.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 471, 474-475 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 30 червня 2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ мобільний телефон «Nokia RM-944» в корпусі чорного кольору, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити йому як законному власнику.

Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення: обвинуваченим з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим: виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, прокурором: виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1