Ковпаківський районний суд м.Суми
Справа № 1-307/2010 р.
ВИРОК

Іменем України

18 травня 2010 року місто Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в складі:

головуючого судді Катрич О.М.,

при секретарі ОСОБА_1,

з участю прокурора ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальну

справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та

мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не

заміжньої, не працюючої, проживаючої у ІНФОРМАЦІЯ_4,

раніше не судимої,

за ст.383 ч.2 КК України,

вс т ан о в и в:

09.12.2009 року ОСОБА_3, знаходячись у приміщенні Ковпаківського РВ СМУ ГУМВС України в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, 21, діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, подала заяву про те, що 08.12.2009 року ОСОБА_4 спричинив їй тілесні ушкодження, яка була зареєстрована у ЖРЗПЗ Ковпаківського райвідділу міліції 09.12.2009 року за № 8016. В подальшому, за фактом спричинення ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, 15.12.2009 року була порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Підсудна ОСОБА_3 свою вину у скоєному при вказаних вище обставинах визнала повністю та суду надала показання, що дійсно 09.12.2009 року прийшла до Ковпаківського РВ СМУ ГУМВС України в Сумській області і написала заяву про те, що ОСОБА_4 начебто 08.12.2009 року спричинив їй тілесні ушкодження з тією метою, щоб останній сплатив їй кошти за операцію на руці, яку вона зламала, падаючи на підлогу в будинку № 14 по вул. Ковпака, в м. Суми. Коли вона писала заяву, то працівниками міліції була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, але це проігнорувала і розписалася в заяві. Пізніше, коли її викликали до міліції і повідомили, що відносно ОСОБА_4 порушено кримінальну справу, вона зізналася, що останній тілесних ушкоджень їй не спричиняв, а впала вона сама.

Враховуючи, що учасники судового розгляду визнали недоцільними дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюють ся (цивільний позов заявлено не було), з'ясовано, що підсудна та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

А також їм роз'яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, - суд відповідно до ч.3, 4 ст. 299, 301-1 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даними нормами.

Показання підсудної є достовірними, узгоджуються з матеріалами справи.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 у вчиненні

злочину за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та її протиправні дії кваліфікує за ст.383 ч.2 КК України, оскільки вона завідомо неправдиво повідомила орган дізнання про вчинення злочину, скоєне з корисливих мотивів.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, сукупність всіх обставин, що характеризують цей злочин, особу винної та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Зокрема, ОСОБА_3 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю даного злочину, характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Дані обставини суд визнає такими, що пом'якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, яке буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, враховуючи тяжкість злочину, особу винної та зазначені вище обставини, що пом'якшують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без реального відбування призначеного їй покарання, а тому вважає за необхідне застосувати до неї положення ст.75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю один рік. Керуючись ст.ст. 323 і 324 КПК України, суд,

постановив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.383 ч.2 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попереднійпідписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддя О.М. Катрич