Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1489/17
Провадження № 1-кп/758/304/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2017 Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №1-кп/758/304/17, справа №758/1489/17-к, кримінальне провадження під час досудового розслідування № 0007867 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тальне, Черкаської області, освіта середня, не працюючого, одруженого, має на утриманні дитину 2015 року народження, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , на час вчинення злочинів раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, однак, засуджений:
20 квітня 2017 року Шосткінським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст.185;ст.75; ст.76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строк 3 роки,
у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч.3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
15 грудня 2016 року, близько 11 години 40 хвилин, ОСОБА_5 , перебував у приміщенні супермаркету «Континент» розташованого за адресою: м. Київ, проспект Свободи, 26, де побачив зачинену камеру схову під №8. Після чого, у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, яке перебувало у вказаній камері схову.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до камери схову №8, яку відчинив невстановленим способом, звідки повторно таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: рюкзак чорного кольору марки «GOLDBE», вартість якого становить 280 грн., термос, вартість якого з урахуванням зносу становить 150 грн., викрутку, вартість якої з урахуванням зносу становить 35 грн., документи на ім`я ОСОБА_6 а саме: читальний квиток, медичну книжку серія 1 АА О №152312, картку ідентифікаційного номеру платника податків, таким чином спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 465 грн.
Після цього, ОСОБА_5 вийшов з приміщення супермаркету «Континент», покинув місце злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Окрім цього, 15 грудня 2016 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_5 перебував на території ринку «Виноградар», який розташований за адресою: місто Київ, вулиця Василя Порика, 2, де через вікно торгового кіоску «Продаж та ремонт мобільних телефонів» побачив ноутбук моделі «ASUS Е502М», який перебував у приміщенні вказаного кіоску, доступ до якого сторонніх осіб обмежений. В цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що його дії є таємними, ОСОБА_5 відчинив вікно до вказаного кіоску, та, просунувши руки всередину приміщення, витягнув ноутбук модель «ASUS Е502М», вартість якого становить 6200 грн.
Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 6 200 грн.
29 травня 2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_5 , у порядку передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 , який згідно ч.4 ст.469 КПК України отримав від обох потерпілих письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості з обвинуваченим, та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного. Обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинений злочин, а саме за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, згідно ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України ОСОБА_5 звільняється від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам і інтересам окремих осіб, коли вони дали письмову згоду прокурору на укладання угоди, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дали письмову згоду прокурору на укладання такої угоди.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає встановленим в судовому засіданні, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Окрім цього, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаному з проникненням до приміщення, ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд бере до уваги що згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, що кожен вирок виконується самостійно лише у випадку, коли особа, щодо якої застосовано звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально і лише в такому випадку застосування принципів поглинання покарань, часткового або повного складання призначених покарань не допускається.
Оскільки речові докази, які були предметом злочину, підлягають поверненню потерпілим, відносно ОСОБА_5 спеціальна конфіскація передбачена ст.96-2 КК України не застосовується.
Згідно ст.124 КПК України із ОСОБА_5 підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи у справі.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 29 травня 2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.185 КК України один рік позбавлення волі;
За ч.3 ст.185 КК України три роки позбавлення волі.
За ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_5 призначити три роки позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Іспитовий строк ОСОБА_5 встановити 2 роки.
Згідно п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно ч.4 ст.70 КК України з врахуванням вироку Шостинського міськрайонного суду Сумської області від 20 квітня 2017 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді чотирьох років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Іспитовий строк ОСОБА_5 встановити три роки.
Згідно п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , на користь держави п`ятсот двадцять сім гривень 76 копійок судових витрат на проведення експертизи у справі.
Згідно ст.100 КПК України речові докази, які передано потерпілим, залишити в їх володінні як законних власників. Речові докази, які зберігаються в матеріалах провадження досудового розслідування залишити в провадженні у прокурора.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1