Справа № 214/3494/16-к
1-кп/214/174/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001281 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, має середню освіту, не працевлаштованого, студента 2-го курса Криворізького Національного Університету, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
сторони кримінального провадження, які приймають участь у судовому розгляді : прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 ,

встановив:
ОСОБА_8 , 15.05.2016 року приблизно о 19.20 годині, знаходячись на спортивному майданчику біля буд. №4 на м-ні Сонячному в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, маючи умисел на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, утримуючи останню зі значною силою руками за ліву руку, наніс їй не менше 2-х ударів ногою в область лівого стегна, в результаті чого потерпіла впала на коліна, після чого наніс ще один удар ногою в область лівого стегна, тим самим спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синців по зовнішній поверхні нижньої третини лівого плеча, по зовнішній поверхні середньої третини лівого стегна, по передній поверхні в проекції нижнього краю лівого наколінника та у вигляді саден проекції верхнього та нижнього краю лівого наколінника, які згідно висновку експерта №893 від 19.05.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.
Вищевказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 125 ч. 1 КК України, за ознаками умисних легких тілесних ушкоджень.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав в повному обсязі, суду пояснив, що 15.05.2016 року він зустрівся з ОСОБА_9 , на спортмайданчику біля будинку №4 на м-н. Сонячному. ОСОБА_10 почала вказувати на помилки його «минулого». Він у відповідь почав грубити. Через сварку обвинувачений обурився і наніс потерпілій декілька ударів ногою в область лівого стегна. Коли ОСОБА_10 впала на коліна, він наніс, ще один удар ногою в стегно. Через декілька днів він вибачився перед потерпілою. Щиро розкаюється у скоєному злочині. Цивільний позов визнав у повному обсязі.
Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд кримінального провадження в порядку ст. 349 ч.3 КК України.
Враховуючи, що обвинувачений визнає свою вину та цивільний позов, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення ніким не оспорюються, свідчення обвинуваченого в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють значення цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, які суд вважає належними та допустимими доказами, встановивши обставини вчинення кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками: нанесення умисних легких тілесних ушкоджень.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості.
Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд бере до уваги, що останній визнав вину у скоєні кримінального правопорушення в повному обсязі, визнав позовні вимоги цивільного позову; обвинувачений за місцем навчання характеризується позитивно, за місцем мешкання характеризується нейтрально (Т.1 а.с.49,50), раніше не судимий (Т.1 а.с.47); на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває (Т.1 а.с.48).
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяння.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання у виді громадських робіт, врахувавши що обвинувачений є студентом, проживає з батьками, не має офіційного джерела доходів від трудової діяльності. Таким чином, призначення покарання у вигляді штрафу суд вважає нераціональним. Крім того, зазначений вид покарання на думку суду відповідає меті та завданню покарання та має сприяти запобіганню вчинення нових злочинів.
У справі потерпіла ОСОБА_7 заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди, заподіяної злочином.

Вирішуючи заявлений цивільний позов до обвинуваченого, суд виходить з наступного.
Згідно з ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд приходить до висновку, що умисними, протиправними діями, які виразились у нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я (висновок експерта №893 від 16 травня 2016 року.) (Т1 а.с.24-25), враховуючи визнання вини обвинуваченим, потерпілому завдана моральна шкода, відповідальність за яку має покладається на обвинуваченого.
Визначений позивачем розмір моральної шкоди, на думку суду, відповідає глибині душевних страждань потерпілого, завдана моральна шкода полягає в вимушеній зміні усталеного способу життя, порушення життєвих зв`язків, що пов`язано з необхідністю проведення лікування, відновлення свого здоров"я. Враховуючи вимоги розумності та справедливості, тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, спосіб, обстановку, тяжкість наслідків, що настали для потерпілого, суд вважає достатнім для відшкодування розмір моральної шкоди у сумі 5000грн. Таким чином, цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт 200 (двісті) годин.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1