Справа № 307/1931/16-к
Провадження №1-кп/307/117/17
11 травня 2017 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 386 КК України,
Захисник ОСОБА_6 звернувся в суд з клопотанням в інтересах ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 386 КК України. Клопотання мотивує тим, що 8 червня 2016 року в рамках розслідування даного кримінального провадження старшим слідчим прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 в ході огляду місця події було вилучено майно ОСОБА_7 , а саме, кошти в сумі 250 (двісті п`ятдесят) доларів США та 1470 ( одна тисяча чотириста сімдесят) гривень.
10 червня 2016 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за клопотанням старшого слідчого прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 була постановлена ухвала про накладення арешту на особисті кошти ОСОБА_7 , а саме: 7 купюр номіналом по 200 гривень, 1 купюра номіналом 50 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень , двох купюр номіналом по 100 доларів США, 1 купюра номіналом 50 доларів США.
При розгляді слідчим суддею, клопотання слідчого про арешт майна ОСОБА_7 присутній не був.
Як свідчить матеріали кримінального провадження як на момент розгляду слідчим суддею поданого органом досудового розслідування клопотання, так і на даний момент письмове повідомлення про підозру чи зміну підозри ОСОБА_9 не вручено і йому не пред`являлося жодної підозри по кримінальному провадженню, в рамках якого накладено арешт на його майно.
В ході судового розгляду не підтвердився факт того, що грошові кошти вилучені у ОСОБА_7 набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Крім того, слідчим суддею не виявлено, а прокурором не доведено існування достатніх підстав вважати, що арештоване майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Заявник вважає, що арешт накладено необґрунтовано, так як слідчим суддею при вирішенні питання про накладення арешту на майно, в порушення вимог ч. 2 ст. 173 КПК України не враховано відсутність вищезазначених підстав для арешту майна, не враховуючи те, що відсутня підозра, а отже і відсутні дані котрі вказують на наявність доказів щодо вчинення злочину ОСОБА_7 , відсутність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у третіх осіб а також те, що жодним чином не досліджено розумність та співмірність обмеження права власності, у зв`язку з відсутністю цивільного позову, а отже і встановленої суми заподіяних збитків.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2016 року в частині накладення арешту на грошові кошти, вилучені у ОСОБА_7 .
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши заявника, який клопотання підтримав, прокурора, який проти задоволення клопотання не заперечив, суд дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що 8 червня 2016 року в рамках розслідування даного кримінального провадження старшим слідчим прокуратури Закарпатської області в ході огляду місця події було вилучено майно ОСОБА_7 , а саме, кошти в сумі 250 (двісті п`ятдесят) доларів США та 1470 ( одна тисяча чотириста сімдесят) гривень.
В подальшому ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2016 року за клопотанням старшого слідчого прокуратури Закарпатської області було накладено арешт на особисті кошти ОСОБА_7 , а саме: 7 купюр номіналом по 200 гривень, 1 купюра номіналом 50 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень , двох купюр номіналом по 100 доларів США, 1 купюра номіналом 50 доларів США, а всього кошти в сумі 250 (двісті п`ятдесят) доларів США та 1470 ( одна тисяча чотириста сімдесят) гривень.
При розгляді слідчим суддею, клопотання слідчого про арешт майна ОСОБА_7 присутній не був.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого або третіх осіб для забезпечення цивільного позову або можливої конфіскації майна.
А частиною 3 ст. 170 КПК України конкретно вказано, що у випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Із зазначеної вище ухвали слідчого судді вбачається, що метою накладення арешту на майно є належне документування вказаного кримінального правопорушення, відшукання слідів вчинення кримінального правопорушення, збереження вказаних об`єктів, проведення судових експертиз.
Однак як на момент розгляду слідчим суддею поданого органом досудового розслідування клопотання так і на даний момент письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 не вручено і йому не пред`являлося жодної підозри по кримінальному провадженню, в рамках якого накладено арешт на його майно.
Також відсутні дані про те, що грошові кошти вилучені у ОСОБА_7 набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно частини 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Беручи до уваги ту обставину, що на даний час відпала потреба в застосуванні арешту на грошові кошти ОСОБА_7 , суд вважає , що дане клопотання про скасування арешту на майно слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 171-174, 369 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2016 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 в частині накладення арешту на грошові кошти, вилучені у ОСОБА_7 , які повернути ОСОБА_7 .
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1