Провадження № 1-кс/200/9086/16
30 вересня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю зихисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання представника ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В:
У судовому засіданні захисник своє клопотання підтримав, прохав задовольнити з наведених у ньому підстав. Пояснення надав аналогічні його тексту. Додатково пояснив, що підставами для задоволення його клопотання про скасування арешту майна є необґрунтованість його накладення слідчим суддею. Підставами для відкриття кримінального провадження стала заява ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_5 незаконно обробляє її земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Навіть, якщо припустити, що він незаконно обробляє її земельну ділянку розміром близько 6 га, він не міг заробити на цьому кошти у сумі 3520000 гривень. Тому є неприпустимим визнання цих коштів речовими доказами та накладення на них арешту. Крім того, ці кошти ОСОБА_5 заробив, здаючи в оренду своє нерухоме майно у м. Львові, так як орендна плата за здачу цього майна складає більше 500000 гривень на рік.
Прокурор вважав, що скарга підлягає частковому задоволенню. Пояснив, що ухвала про накладення арешту на майно прийнята слідчим суддею, в основному, у відповідності до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України. Однак, на частину речей арешт накладено необґрунтовано. Зокрема, речовими доказами не можуть бути арештовані грошові кошти, печатки та штампи. Документи та електронні носії інформації, можуть бути речовими доказами у цьому кримінальному провадженні. З цих підстав прохав задовольнити клопотання частково.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб . Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до норми ч. 3 цієї статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Нормами ч.ч. 4-6 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України ; арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України; у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково; арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що у подальшому застосування цього запобіжного заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Розглянувши клопотання та надані до нього додатки, заслухавши пояснення захисника та з`ясувавши думку прокурора, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Внаслідок відсутності достатніх підстав для визнання речовими доказами вилученого у при обшуках майна у вигляді печаток та штампів юридичних та фізичних осіб, свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, накладений на них арешт підлягає скасуванню. Скасовую арешт у відповідності до зазначеного у клопотанні переліку, у відповідності до диспозити вності кримінального процесу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-174, 309, 369, 371, 372 КПК України, -
Клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2016 року на рухоме майно: печатку СФГ «Олександро-Володимирське», печатку ТОВ «Побєда-Агро», печатку приватного підприємця ОСОБА_7 , штампу СФГ «Олександро-Володимирське», штампу ТОВ «Оріон», печатку КСП «Перемога», штампу «КСП «Перемога», штампу ТОВ «Побєда-Агро», печатку «СТОВ «Оріон», свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який зареєстрований за ОСОБА_5 , свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, що зареєстровані за СТОВ «Оріон», свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, що зареєстровані за СТОВ «Перемога» скасувати.
У задоволенні клопотання у іншій частині відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційного скарги протягом п`яти днів зо дня її проголошення.
Слідчій суддя ОСОБА_1