465/2283/17
1-в/465/91/17
У Х В А Л А
про продовження застосування примусових заходів медичного характеру

06.07.2017 року м.Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника КЗ ЛОКПЛ- ОСОБА_5

лікуючого лікаря

особи, щодо якої розглядається ОСОБА_6

заява

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Львова заяву виконуючого обов`язки заступника головного лікаря з експертизи Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , 1955 р.н., яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що скоїла суспільно небезпечне діяння передбачене ч. 2 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в :
виконуючий обов`язки заступника головного лікаря з експертизи Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 звернувся в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні із звичайним наглядом хворій ОСОБА_6 , 1955 р.н., мешканці АДРЕСА_1 , зазначивши, що остання поступила в КЗ ЛОКПЛ 31 серпня 2010 року на стаціонарну судово-психіатричну експертизу.
Згідно висновку стаціонарної судово - психіатричної експертизи від 15 грудня 2010 року, « ОСОБА_6 , 1955 р.н. в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії з дефектом особистості в емоційно-вольовій сфері і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих дій вона також перебувала у хворобливому стані - страждала хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії з дефектом особистості в емоційно-вольовій сфері в стадії загострення і не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом. За своїм психічним станом не може правильно сприймати обставини справи та давати по них адекватні покази». З 31.08.2010р.- 27.11.12р. перебувала на примусовому лікуванні у «Львівській ОКПЛ». Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 08.06.2011р. була госпіталізована у ДЗ «УПЛСН МОЗ України». Перебувала на лікуванні з 28.11.12р.- 09.03.2017р.

В судовому засіданні представник КЗ ЛОКПЛ - лікуючий лікар ОСОБА_5 підтримала заяву про продовження примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом з підстав, наведених у заяві, просила іі задоволити, з огляду на те, що ОСОБА_6 не досягнуто тривалої ремісії психічного стану та на даний час ОСОБА_6 потребує при мусового лікування в психіатричному закладі.

В судовому засіданні прокурор підтримала заяву та просила іі задоволити.

Захисник в судовому засіданні поклався на розсуд суду, однак зазначив, що ОСОБА_6 тривалий час знаходиться на примусовому лікуванні у психіатричній лікарні, а тому необхідно вжити заходів, які б надавали можливість ОСОБА_6 лікуватися амбулаторно.

ОСОБА_6 поклалася на розсуд суду.

Розглянувши матеріали заяви та додані до неї документи, заслухавши думку прокурора, захисника, представника КЗ «ЛОКПЛ» - лікаючого лікаря, ОСОБА_6 , суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Відповідно до ст.19 Закону "Про психіатричну допомогу" продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2017 року ОСОБА_6 змінено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

З 10.03.2017р. перебуває на лікуванні в КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» по теперішній час.

Згідно з висновком стаціонарної судово - психіатричної експертизи від 18 грудня 2010 року « ОСОБА_6 , 1955 р.н., страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії з дефектом особистості в емоційно-вольовій сфері і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих дій вона також перебувала у хворобливому стані - страждала хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії з дефектом особистості в емоційно-вольовій сфері в стадії загострення і не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом. За своїм психічним станом не може правильно сприймати обставини справи та давати по них адекватні покази».

З 31.08.2010р.- 27.11.12р. ОСОБА_6 перебувала на примусовому лікуванні у «Львівській ОКПЛ». Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 08.06.2011р. була госпіталізована у ДЗ «УПЛСН МОЗ України».

Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ) КЗ ЛОКПЛ № 14 від 18 квітня 2017 року ОСОБА_6 за час перебування у відділенні: всі види орієнтації збережено. Мовному контакту доступна. На питання відповідає охоче, по суті. Зовнішньо виглядає на свій вік. Настрій рівний . Емоційно лабільна в особистих ситуаціях. В цілому емоційний фон дещо згладжений. Розлади сприйняття заперечує, поведінкою не виявляє. Маячних ідей не висловлює. Мислення паролопчне, непослідовне ригідне, з зісковзуваннями. Агресивних та аутоагресивних тенденцій не виявляє. Емоційно холодна, одноманітна. Висловлює формальний жаль з приводу скоєного. Критика часткова. Плани на майбутнє носять формальний характер. Поведінка визначається глибоким емоційно-вольовим та інтелектуальним дефектом. За своїм психічним станом в даний час потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

З огляду на те, що ОСОБА_6 страждає психічним захворюванням: параноідною шизофренією, безперервний перебіг, змішаний тип дефекту, сталої ремісії в лікуванні не досягнуто, згідно з висновком комісії лікарів психіатрів, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 92-95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, ст.ст. 17, 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд, -

у х в а л и в:
заяву виконуючого обов`язки заступника головного лікаря з експертизи Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом ОСОБА_6 , 1955 р.н. - задоволити.

Продовжити ОСОБА_6 , 1955 р.н., застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1