Справа № 338/5/17
Провадження № 11-кп/779/136/2017
Категорія ч.1 ст. 345 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №120 160 8 за апеляційною скаргою заступника прокурора Івано-Франкіської області ОСОБА_11 на вирок Богородчанського районного суду від 24 січня 2017 року щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 -

визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді арешту строком на три місці.

До вступу вироку в законну силу обрано стосовно ОСОБА_8 запобіжний у виді тримання під вартою, але не довше як на 60 днів (тобто до 24.03.2017 року).

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 4000 грн. на відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди та 295,77 грн. майнової шкоди.

Вказаний злочин вчинено за наступних обставинах: 02.12.2016 року інспектор поліції Богородчанського відділення поліції Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старший сержант ОСОБА_10 , будучи закріпленим за адміністративною дільницею, яка поширюється на села Монастрчани, Жураки, Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області отримав телефонне повідомлення від сільського голови с.Монастирчани ОСОБА_12 про те, що по с.Монастирчани їздить легковий автомобіль, який створює небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху. Просив відреагувати на повідомлення і попередити скоєння правопорушень. Згодом телефоном уточнив інформацію та повідомив, що вказаний автомобіль з`їхав у кювет. Виявивши неподалік ресторану «Лелека» автомобіль у кюветі, ОСОБА_10 підійшов до осіб, які знаходились біля автомобіля і зажадав пояснити, що трапилось та пред`явити документи на автомобіль і на право керування транспортним засобом, оскільки візуально на автомобілі бачив пошкодження. ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на появу працівника поліції зреагував агресивно, став ображати його, висловлюватись в його адресу нецензурною лайкою і відмовився виконувати вимогу працівника поліції, на зроблені зауваження не реагував. Під час словесної перепалки ОСОБА_8 став шарпати ОСОБА_10 , за форменний одяг, хапати інспектора за руки, таким чином демонструючи своє небажання виконувати його розпорядження. ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_8 пройти з ним до приміщення сільської ради, яке розташовано неподалік. ОСОБА_10 взяв ОСОБА_8 за руку, щоб провадити його до сільської ради. Останній став вириватись, а тоді розвернувся і умисно наніс один удар ногою та рукою інспектору в обличчя. Між ними знову зав`язалась боротьба, під час якої вони опинились на землі в лежачому положенні. Внаслідок такої поведінки ОСОБА_8 сільським головою було викликано на допомогу інспектору слідчо-оперативно групу, яка доставила ОСОБА_8 до Богородчанського ВП ГУНП. Внаслідок умисних дій ОСОБА_8 ОСОБА_10 , спричинено легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я у виді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, забій нижньої губи з травматичним набряком та саднам на слизовій оболонці.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи правильність кваліфікації дій та доведеність вини ОСОБА_8 вважає вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2017 року, таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що призначаючи ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, Богородчанський районний суд взагалі не вказав, які саме обставини справи або дані про особу він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та дають підстави перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 345 КК України.

Просить вирок Богородчанського районного суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 345 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, заслухавши, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив доводи апеляції, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Таких вимог закону при постановленні вироку суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Оскільки висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення та кваліфікація його дій за ч.2 ст. 345 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому апеляційним судом не перевіряються.

Положенням ч.2 ст.65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

В ч. 2 ст. 50 КК України зазначено, що покарання має на меті не тільки кару,а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року " Про практику призначення судами кримінального покарання ", призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його характеристику з місця проживання, ставлення до вчиненого ним діяння, обставини, за яких злочин було вчинено. Обставиною, що обтяжує покарання є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнав те, що він являється інвалідом 2-ї групи та має на утриманні двох малолітніх дітей, і за таких обставин відповідно застосував положення ст. 69 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції хоч і правильно застосував положення ст.69 КК України, визнавши вказані вище обставини такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого з урахуванням особи обвинуваченого, зокрема, що він являється інвалідом 2-ї групи та має на утриманні двох малолітніх дітей, але разом з тим, визначив надто малий строк покарання.

Таким чином, визначене покарання у виді 3 місяців арешту із врахуванням даних про особу обвинуваченого та обставини справи, не є достатнім та необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому суперечить засадам, передбаченим ст. 65 КК України.

Разом з тим, сукупність вище зазначених обставин, а саме, тяжкість вчиненого злочину, особу винного, його характеристику з місця проживання, ставлення до вчиненого ним діяння, обставини, за яких злочин було вчинено. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому те, що він являється інвалідом 2-ї групи та має на утриманні двох малолітніх дітей. Крім цього, потерпілий звернувся до апеляційного суду з заявою, в якій вказує, що обвинувачений відшкодував заподіяну матеріальну та моральну шкоду, а тому просить винного суворо не карати та відмовити в задоволенні апеляції.

Обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому.

Дані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та дають підстави суду апеляційної інстанції призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 345 КК України та застосувати ст.69 КК України. При цьому апеляційний суд вважає за доцільне збільшити строк арешту.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок суду слід скасувати за м`якістю призначеного покарання, та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання більш суворе ніж визначив суд першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405,407,409,413,414,420КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Богородчанського районного суду від 24 січня 2017 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 345 КК України покарання у виді - п`яти місяців арешту.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту з 24 січня 2017 року по 17 березня 2017 року.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками апеляційного розгляду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5