Справа № 364/249/17
Провадження № 1-кп/364/18/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.04.2017 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області за обвинувальним актом кримінальне провадження, внесене 21.02.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Володарка, Київська обл., громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючої, освіта повна загальна середня, одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 21.02.2017 р. близько 11 год. прибула до палати № 8 терапевтичного відділення Володарської центральної районної лікарні Київської області (далі Володарська ЦРЛ), що знаходиться за адресою: вул. Коцюбинського, 25, смт Володарка, Київська обл., де на той час проходила лікування її баба ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перебуваючи в палаті, обвинувачена ОСОБА_4 спілкувалася із потерпілою ОСОБА_5 , під час розмови з`ясувала, що баба отримала пенсійне забезпечення та має із собою грошові кошти. Крім того, обвинувачена запитала у потерпілої ОСОБА_5 про те, що їй принести, на що остання повідомила, що все необхідне має і нічого нести їй не потрібно. Після цього обвинувачена ОСОБА_4 залишила приміщення палати, пішла до місця проживання потерпілої ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , де взяла посуд чашку, ложку і тарілку, які принесла ОСОБА_5 до палати № 8 терапевтичного відділення Володарської ЦРЛ. Близько 11 год. 30 хв. обвинувачена ОСОБА_4 зайшла до зазначеної палати, на той час потерпілої ОСОБА_5 там не було, оскільки вона пішла по ліки до аптеки. У приміщенні палати № 8 перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які приймали крапельниці, а також ОСОБА_8 , який перебував біля ОСОБА_6 . Обвинувачена ОСОБА_4 , розуміючи, що потерпілої ОСОБА_5 в палаті немає, за її діями ніхто із присутніх в палаті осіб не слідкує, знаючи, що у баби є гроші, які вона тримає в палаті, підійшла до ліжка з метою викрадення грошових коштів та під приводом того, що поправляє постіль і складає одяг на ліжку, почала шукати грошові кошти. Піднявши матрац, ОСОБА_4 виявила гроші, що знаходилися у хустці та поліетиленовому пакеті, та усвідомлюючи, що діє таємно умисно з корисливих мотивів, викрала 600 грн., 3 купюри номіналом 200 грн., які взяла в руку для того, щоб не помітили присутні у палаті особи, після чого залишила палату, вийшла з лікарні та пішла у власних справах.

Своїми злочинними діями обвинувачена ОСОБА_4 завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 600 грн.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, за обставин, правильно, на її думку, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчиненні злочину щиро розкаюється та шкодує, що вчинила цей злочин.

По суті обвинувачення та заданих запитань ОСОБА_4 пояснила, що, дійсно, 21.02.2017 р. близько 11 год. прибула до палати № 8 терапевтичного відділення Володарської ЦРЛ, що знаходиться по вул. Коцюбинського, 25, в смт Володарка, Київська обл., де на той час проходила лікування її баба ОСОБА_5 . Перебуваючи в палаті, вона поспілкувалася з ОСОБА_5 , під час розмови з`ясувалося, що баба отримала пенсійне забезпечення та має із собою грошові кошти. Запитавши у баби, чи потрібно їй щось принести, отримала відповідь, що все необхідне баба має, нічого нести не треба. Після цього, вона залишила приміщення палати, пішла до місця проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , де взяла посуд чашку, ложку та тарілку, принесла їх до палати ОСОБА_5 близько 11 год. 30 хв. На той час баби там не було, а в палаті перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Розуміючи, що баби в палаті немає, за її діями ніхто із присутніх в палаті осіб не слідкує, знаючи про наявність у баби грошей, які вона тримає в палаті, підійшла до ліжка з метою викрадення грошових коштів та під приводом того, що поправляє постіль і складає одяг на ліжку, почала шукати ці гроші, знайшовши їх під матрацом, гроші знаходилися у хустці та поліетиленовому пакеті. Розуміючи, що діє таємно умисно з корисливих мотивів, викрала 600 грн. трьома купюрами номіналом по 200 грн. кожна. Взяла їх в руку для того, щоб присутні у палаті особи нічого не помітили, після чого залишила палату, вийшла з лікарні та пішла у власних справах.

Обвинувачена також вказала, що стала на шлях виправлення, просила суд надати їй можливість виправитись та не позбавляти її волі, залишивши в умовах суспільства.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні також ствердила обставини, викладені в обвинувальному акті та в поясненнях обвинуваченої, підтвердила, що обвинувачена ОСОБА_4 відшкодувала їй завдані збитки.

Показання обвинуваченої та потерпілої, надані суду, є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості її позицій.

Беручи до уваги, що обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, ствердила обставини, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши, що вона правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності і щирості її позицій, заслухавши думку всіх присутніх у судовому засіданні учасників судового розгляду та роз`яснивши обмеження права оскаржити визнані ними обставини в апеляційному порядку, суд згідно з частиною третьою статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене та даючи правову оцінку діям обвинуваченої, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжки) та кваліфікує такі дії за частиною першою статті 185 КК України.

Питання про призначення обвинуваченій покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 , судом встановлено, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт Володарка Київської області, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружена з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на
утриманні має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,освіта повна загальна середня, не працює.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку (пункт 6 частини першої статті 67 КК України).

До обставин, які згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_4 не заявлявся.

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує наявність однієї обставини, що обтяжує їй покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку, наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, а також бере до уваги особу винної, яка повністю визнала свою вину, дала суду правдиві та послідовні покази, щиро розкаювалася у вчиненому, стверджує, що може і бажає стати на шлях виправлення, а також наявність на її утриманні двох неповнолітніх дітей. Тому встановлені судом обставини дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе в умовах суспільства.

Зважаючи на наведене та враховуючи висловлені в судовому засіданні позицію прокурора, який обґрунтовано, на думку суду, запропонував призначити обвинуваченій покарання у виді громадських робіт, та позицію потерпілої, яка не наполягала на більш суворій мірі покарання і дала покази про бідність родини ОСОБА_4 , а також беручи до уваги відсутність в обвинуваченої постійного місця роботи, що вказує на недоцільність застосування такого виду покарання як штраф, суд дійшов висновку про доцільність призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт у межах строку, передбаченого санкцією частини першої статті 185 КК України.
На переконання суду, таке покарання обвинуваченій ОСОБА_4 буде достатнім для її виправлення, а також для запобігання вчинення нею нових злочинів.

Крім того, зважаючи, що питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили прокурором перед судом не порушувалося та з учасниками процесу не обговорювалось, а також враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 не становить собою суспільної небезпеки і не ухилялася від викликів до суду, суд за таких обставин вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченій обирати не доцільно.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись частиною першою статті 185 КК України, статтями 100, 369-371, 373, 374, 392, 393, частиною другою статті 394, статтями 395, 532 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді ста сорока годин громадських робіт.

Речові докази по кримінальному провадженню, внесеному 21.02.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038, а саме: 3 (три) грошові купюри номіналом 200 грн. кожна, які передано на зберігання потерпілій, залишити власникові.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій ОСОБА_4 , прокурору ОСОБА_3 , а також потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1