Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/138/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2017 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2017 року, якою в задоволенні клопотання директора ПП «Валмі Плюс» - ОСОБА_7 про скасування арешту майна відмовлено.

ВСТАНОВИЛА:
Директор ПП «Валмі Плюс» - ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту з належного ПП «Валмі Плюс» майна, а саме: сідлового тягача «Volvo FH 1242», державний номер НОМЕР_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.12.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.03.2017 року в задоволенні клопотання директора ПП «Валмі Плюс» - ОСОБА_7 , про скасування арешту майна відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції послався на те, що на момент розгляду клопотання інженерно - трасологічна експертиза, яка призначена постановою слідчого не проведена, а тому необхідність існування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.12.2016 року з метою збереження речового доказу, а саме сідлового тягача «Volvo FH 1242» з наявними на ньому пошкодженнями, які були йому завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на даний час не відпала.

Не погоджуючись з рішення суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 від 20.03.2017 р. про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Зазначає, що підставою звернення власника арештованого майна з клопотанням про скасування арешту стало те, що власник майна чи його представник не були присутні при розгляді питання про арешт майна, а в ухвалі про арешт майна від 27.12.2016 року не встановлено строку її дії, що є ігноруванням роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеного в Листі за №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року

Зазначає, що оскільки з моменту накладення арешту на сідловий тягач «VOLVO FН 1242» сплинуло два місяці, вина водія ОСОБА_8 , який керував вказаним транспортом, у ДТП відсутня, вважає, що арешт вказаного транспортного засобу необхідно скасувати.

На сьогоднішній день пройшов достатній час (а на момент розгляду апеляції це вже три місяці) з моменту вилучення сідлового тягачу, огляд експертом здійснено ще 25.01.2017 року та механічні пошкодження зафіксовано.

Отже сплинули розумні строки, передбачені ст.28 КПК України, для виконання такої слідчої дії як проведення експертизи, у той час як всі сліди на тягачі експертом оглянуто та досліджено.

У зв`язку з цим, обмеження у користуванні сідловим тягачем «VOLVO FН 1242» безпідставні, оскільки експертом всі сліди зафіксовано, досліджено у повному обсязі, і відновлення ремонтних робіт тягачу з можливістю користування ним ніяким чином не вплине на хід та результати слідства.

Однак, мотиви ігнорування вказаного факту, встановленого та підтвердженого у судовому засіданні, слідчим суддею в ухвалі від 20.03.2017 року не викладено.

Разом з тим, необґрунтовано слідчий суддя при винесенні ухвали від 20.03.17 року посилається на інженерно-трасологічну експертизу, яка начебто не проведена, оскільки будь-яких підтверджуючих документів (постанови про призначення експертизи, тощо) щодо її призначення чи невиконання в судовому засіданні не досліджувалось.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги скаржника, зазначивши, що постанова прийнята судом першої інстанції є законною, та обґрунтованою, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

В судовому засіданні в апеляційному судді прокурором було надано постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 23 грудня 2016 року, згідно якої враховуючи те, що оглянутий в ході огляду місця події сідловий тягач VOLVO FH 1242, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, а також постанову про призначення інженерно-транспортної експертизи від 26.12.2016 року, об`єктом дослідження якої є саме сідловий тягач VOLVO FH 1242, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль М 21412-01, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу N1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Враховуючи зазначену мету арешту майна, ухвалу слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Водночас, ч.5 ст. 173 КПК України не містить вимоги про те, що в ухвалі про арешт майна має бути зазначено строк дії цієї ухвали. Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна передбачає тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. З огляду на наведене, володілець майна має право коли відпаде необхідність забезпечувати тримання вказаного речового доказу, звернутись повторно до суду для скасування арешту на майно у встановленому КПК України порядку.

З огляду на вищевикладене, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 309 376, 395, 399, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу директора ПП «Валмі Плюс» ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання директора ПП «Валмі Плюс» ОСОБА_7 про скасування арешту майна, який накладено ухвалою слідчого судді від 27.12.2016 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді (підписи):
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2