Справа№751/2883/17
Провадження №1-в/751/216/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2017 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , представника Чернігівської ВК № 44 ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Чернігівської виправної колонії №44 клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від покарання,

в с т а н о в и в :

Засуджена ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та її захисник клопотання підтримали, просили задовольнити.

У судовому засіданні представник Чернігівської виправної колонії №44 заперечила щодо застосування відносно засудженої умовно-дострокового звільнення, вважає, що на даний час засуджена своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення засудженої, захисника, представника Чернігівської виправної колонії №44, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи та клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч.3 ст.81 КК України, умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженої, що підтверджується її сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженої, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Так, вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.08.2010 року ОСОБА_5 засуджена за ст. 115 ч. 1 КК України до 9 років позбавлення волі.

Згідно Ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.01.2016 року в строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.04.2010 року по 09.11.2010 року та з 28.07.2013 року по 18.09.2013 року включно згідно ст. 72 ч. 5 КК України.

Як вбачається з особової справи, засуджена ОСОБА_5 прибула до Чернігівської виправної колонії №44 - 19.12.2010 року, кінець строку 08.08.2018 року.

Відповідно до характеристики адміністрації Чернігівської виправної колонії №44 ОСОБА_5 відбула встановлену законом частину строку покарання, сумлінною поведінкою не довела своє виправлення, враховуючи те, що засуджена має сім стягнень, одне з яких не зняте та не погашене у встановленому законом порядку, що свідчить про те що її поведінка не є сумлінною та не може бути прикладом для інших засуджених, провину у скоєному злочині визнала частково. Не приймає участі у роботах з благоустрою установи, не проявляє ініціативи у проведенні культурно-масових та виховних заходів, які проводяться в установі, що є одним із показників виправлення засудженої згідно ст. 123 КВК України заходах, пристосувалась до умов позбавлення волі. Також вона засуджена за особливо тяжкий злочин, у адміністрації установи немає впевненості в її подальшій правослухняній поведінці, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

У грудні 2013 року засуджена отримала подяку за активну участь в конкурсі художньо-прикладної творчості "Майстриня".

Також, у лютому 2017 року отримала попередження за порушення вимог установленого порядку відбування покарання.

Таким чином, суд, враховуючи всі докази в провадженні, дійшов висновку, що засуджена не довела своє виправлення, застосування відносно неї умовно - дострокового звільнення від відбування покарання буде передчасним.

За таких обставин, у задоволенні клопотання засудженої слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 342-380, 395, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від покарання - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджена вправі подати апеляції до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1