пр. № 1-кс/759/2355/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2017 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на проведення обшуку, -

ВСТАНОВИВ:
13 липня 2017 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням та просив, постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку в володінні особи робочому кабінеті №314 / робочому місці слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП м.Києва ОСОБА_3 розташованого у СВ Святошинського УП Києва за адресою : м.Київ пр.Перемоги буд. 109, Київ 03115 для виконання всіх зобов`язань ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 12.05.2017 р. постановленої в порядку ст.ст. 160-165 КПК України та з метою відшукання і вилучення повністю всіх документів/матеріалів, визначених в тексі зазначеної ухвали та зобов`язати прокурора/прокурорів уповноваженого здійснювати процесуальне керівництво у кп № 0000035 особисто та у його присутності у відповідності до всіх положень КПК України провести обшук в володінні особи-робочому кабінеті №314 / робочому місці слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП м.Києва ОСОБА_3 розташованого у СВ Святошинського УП Києва за адресою : м.Київ пр.Перемоги буд. 109, Київ 03115 для виконання всіх зобов`язань ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 12.05.2017 р. постановленої в порядку ст.ст. 160-165 КПК України та з метою відшукання і вилучення повністю всіх документів/матеріалів, визначених в тексі зазначеної ухвали в т.ч. з фактичним застосуванням ним повного та безперервного відео-запису ( відео-фіксації) проведення вказаної слідчої дії.

Як вбачається з вимог клопотання, у провадженні слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали КП № 0000035, відкритого за фактом вчинення ОСОБА_4 в лютому 2014 року проти заявника кримінального правопорушення, визначеного ч.І ст.384 КК України - завідомо неправдивого повідомлення в лютому 2014 року ОСОБА_4 про вчинення ним кримінального правопорушення проти нього, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та надання ОСОБА_4 в статусі потерпілого в КП № 0001165 завідомо неправдивих показань проти заявника в рамках досудового розслідування у КП № 0001165, яке 04.01.16 було закрите постановою слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 на підставі положень п.3 ч.1 ст.284 КПК України. 30.06.16 прокурором Київської місцевої прокуратури № 8, уповноваженим на той час для здійснення процесуального керівництва в КП № 0000035 надано вказівки слідчому уповноваженому на той час для здійснення досудового розслідування в КП № 0000035 щодо долучення та визнання доказами в КП №0000035 низки матеріалів та процесуальних документів, які містяться в матеріалах КП № 0001165 в т.ч. копій протоколів допиту Альошина в КП № 0001165 та документів, які підтверджують наявність статусу потерпілого у Альошина в КП № 0001 165. Всупереч вимогам ст.ст.36, 40 КПК України зазначені вимоги з наведеної вказівки прокурора не виконані. Заявник зазначив, що цей факт повністю підтверджується матеріалами КП № 0000035. Відповідно до ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_6 від 12 травня 2017 р. зобов`язано слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києва, в провадження якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0000035 надати доступ до документів які підтверджують наявність у ОСОБА_7 статусу потерпілого в КП № 0001165 (в т.ч копій витягу з ЄРДР в КП № № 0001165, заяви ОСОБА_7 про визнання його потерпілим в КП № 0001165 та протоколів допиту ОСОБА_7 в рамках КП № 0001165) уповноваженою службовою особою СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві у розпорядженні якої зазначені документи (матеріали) з КП № 0001165 перебуватимуть на момент пред`явлення/отримання нею оригіналу вказаної ухвали та повністю всі фотознімки/фотографії на яких зафіксовані зображення ОСОБА_7 зі слідами тілесних ушкоджень/тілесними ушкодженнями, що нібито були отримані ним 06.02.2014 долучені до КП №0001165; повністю всі наявні описи матеріалів/документів, що долучені до КП №0001165; постанова слідчого про призначення СМЕ для ОСОБА_4 в КП №0001165; пам`ятка про права та обов`язки потерпілого у провадженні №0001165, що була вручена ОСОБА_4 з пов`язаними матеріалами про її вручення, які долучені до матеріалів кримінального провадження №000003, у якості доказів за клопотанням ОСОБА_2 . Вказуючи на те, що вимоги ухвали слідчого суду жодним чином слідчим не виконано та посилаючись на ст. ст. 2, 3, 9-11, 21, 36, 40, 55-56, 166, 234-236, 530-532 КПК України просив вимоги клопотання задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Відповідно до ч.1 ст.166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку гідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Слід зазначити, що відповідно п.7 ч.1 ст. 164 КПК України, строк дії ухвали суду про тимчасовий доступ до речей і документів не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

Як вбачається з матеріалів клопотання про надання дозволу на проведення обшуку заявник сам вказує, що ухвала слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 12 травня 2017 р. отримана Святошинським УП ГУ НП в м.Києві та Київською місцевою прокуратурою №8 лише 04.07.2017 р.

Інших відомостей про вчасне отримання Святошинським УП ГУ НП в м.Києві та Київською місцевою прокуратурою №8 ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 12.05.2017 р. слідчому судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку не надано.

Тож, слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.

З положень ч. 1 ст. 234 КПК України випливає, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді (ч. 2 ст. 234 КПК України).

Крім того, на думку заявника у клопотанні наявні обставини визначені ст. 234 КПК України для проведення обшуку.

В свою чергу, слідчий суддя, вивчивши клопотання заявника та долучені до нього матеріали, вважає, що у ньому не наявні в цілому відомості визначені ст. 234 КПК України.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі Бакланов проти Росії (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі Фрізен проти Росії (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Окрім того, у справі Ізмайлов проти Росії (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 234 КПК України встановлено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Дозвіл на обшук не може бути наданий слідчим суддею, якщо клопотання про обшук не відповідає встановленим у ч. 3 ст. 234 КПК України вимогам. Згідно із зазначеною нормою клопотання про обшук повинно містити, в тому числі, підстави для обшуку. Частиною п`ятою статті 234 КПК України визначено обставини, які підлягають обов`язковому доказуванню під час розгляду названого клопотання. Відповідно до п.6 ч.3 ст.234 КПК України, клопотання про проведення обшуку повинно містити відомості про особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходяться. У відповідності до п.3 ч.5 ст.234 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що відшукуванні речі, документи або особи знаходять у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи. Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Пунктом 45 рішення Європейського суду з прав людини «Бук проти Німеччини» від 28.04.2005 року, (Buck v. Germany), заява № 41604/98, ECHR 2005-IV) встановлено, що держави можуть за необхідності вдаватися до проведення обшуку з метою отримання доказів на підтвердження факту вчинення певних правопорушень. При цьому, суду необхідно оцінювати, чи підстави, наведені на обґрунтування проведення обшуку житла та виїмки з нього, є належними та достатніми і чи принцип пропорційності дотриманий (див.: зазначене рішення у справі «Функе проти Франції», пункти 5557; рішення від 25 лютого 1993 р. «Крем`є проти Франції», № 11471/85, пункти 38-40 тощо).

Слідчим суддею, з поданого клопотання не було встановлено відомостей, які б беззаперечно свідчили, що надання дозволу на обшук та отримання дозволу на його проведення здійснено з дотриманням принципу законності та воно є пропорційним до тяжкості вчиненого правопорушення та відповідає справжнім інтересам суспільства.

Враховуючи наведене, а також те, що слідчим суддею не встановлено відомості щодо своєчасного вручення ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 12 травня 2017 р. керуючись ст. 234-235 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на проведення обшуку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя