Справа № 402/40/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2017м. м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу в межах кримінального провадження №0000551за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Коряжма Котласького району Архангельської області, росіянки, громадянки України, освіта середня, утриманців не має, не одружена (проживала однією сім`єю із ОСОБА_10 ), не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судимої 21.03.2012 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку 2 роки. Згідно ст.89 КК України ,такої, що не має судимості, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 cт. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В
ОСОБА_7 заподіяла ОСОБА_10 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого за наступних обставин:

09.11.2016 року близько 16 години ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні житлового будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинила на побутовому ґрунті сварку із ОСОБА_10 , який теж перебував у стані алкогольного сп`яніння, яка виникла через те , що ОСОБА_11 постійно погрожував їй фізичною розправою та вдарив її по руці качалкою. Через деякий час , ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправпість своїх дій,маючи намір помститись за образи, наздогнавши потерпілого , який заходив у будинок, умисно, цілеспрямовано, знаходячись у коридорі будинку взяла у праву руку держак сокири, який знаходився по ліву сторону від вхідних дверей у вказаному коридорі, та який використовуючи знаряддям вчинення злочину, із прикладанням фізичної сили за допомогою двох рук, почала наносити послідовні удари, а саме: один удар - у область спини та один удар у область голови ОСОБА_10 . У результаті отриманих тілесних ушкоджень останній упав на підлогу в коридорі будинку.

Після чого, ОСОБА_7 продовжуючи свої протиправні дії, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправпість своїх дій, взяла у праву руку сокиру та із прикладанням фізичної сили нанесла обухом сокири ще три послідовних удари в життєво важливий орган, а саме у потилочну частину голови ОСОБА_10 , а також в область нижніх кінцівок. У результаті отриманих тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер у вище вказаному домоволодінні.

Внаслідок умисно завданих ОСОБА_7 ударів на тілі трупу ОСОБА_10 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №74 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран голови, лівого гомілково ступепевого суглобу, лівого стегна; синців та саден обличчя, тулуба, кінцівок. Тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови, лівого гомілково-ступеневого суглобу, лівого стегна відповідають вказаному в постанові часу, утворились від дії тупих, твердих предметів з обмеженою, контактуючою поверхнею і мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден на обличчі, тулуба, кінцівок відповідають вказаному у постанові часу, утворились від дії тупих, твердих предметів з обмеженою, контактуючою поверхнею і мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому кісток основи та склепіння черепу утворились від дії тупих, твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, відповідають вказаному у постанові часу і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент спричинення, які потягли за собою смерть потерпілого.

Обвинувачена ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України визнала повністю та пояснила, що вона постійно проживає в с. Лозувата у власному будинку давно. Близько трьох-чотирьох років назад вона почала співмешкати з ОСОБА_11 . Спочатку вони жили добре , а потім він почав випивати та виганяти її з хати. Останнім часом він її ображав , бив. В день скоєння злочину вони були обоє в стані алкогольного сп"яніння, бо випивали разом. Коли вони прийшли додому ,вона пішла в кухню за зерном для курей. Там її на грунті сварки качалкою по руці вдарив ОСОБА_10 .Потім він пішов до хати , а вона , бажаючи відомстити за спричинені їй образи , наздогнала його в коридорі та вдарила його держаком по спині. А потім вдарила його по голові обухом сокири. ОСОБА_11 впав ,кров потекла з голови і вона поклала йому під голову подушку, а сама пішла з хати , до сусіда ОСОБА_13 . Там пробула до суботи . Коли повернулася, він був мертвий, в кімнаті на стінах була кров. Сам він вже був в кімнаті. Потім викликала поліцію.При цьому вказала , що не хотіла настання таких наслідків . В скоєному розкаюється.

Потерпіла в судовому засіданні дала наступні покази. Вона є донькою ОСОБА_10 .Однак тривалий час вона з покійним відносин не підтримувала. Вона лише знала , що він почав проживати з невідомою їй жінкою в с. Лозувата. А коли його бачила раніше , він їй казав що працює і в нього все добре. Через деякий час їй повідомили, що він помер. Претензій майнового характеру до ОСОБА_14 вона не має. Але вважає , що вона повинна нести покарання пов"язане з позбавленням волі.

Про обставини скоєння злочину їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_15 він надання свідчень відмовилась , скориставшись ст.63 КК України.

Свідок ОСОБА_16 пояснила , що вона знає ОСОБА_17 давно, оскільки з нею товаришує її сестра. Їй відомо ,що вони разом часто випивали , і одного разу прийшла її сестра з синцем, вона запитала звідки він у неї. Та пояснила , що вдарив ОСОБА_11 , коли вона намагалася розборонити їх з ОСОБА_17 . Потім в селі вона почула що ОСОБА_11 помер через тілесні ушкодження. Більше нічого з приводу скоєного їй не відомо.

Свідок ОСОБА_18 пояснив , що він знає ОСОБА_17 ,як сусідку. Вона дійсно проживала разом з покійним. Вони часто випивали та билися. 7 числа-листопада 2016 року ОСОБА_10 бив на подвір"ї ОСОБА_17 , 9 числа він його бачив , як той йшов в сторону долини. Після цього він його не бачив. Щодо скоєного більше нічого пояснити не може.

Свідок ОСОБА_19 , надала суду аналогічні свідчення. Також вказала , що вони є сусідами. Вони часто випивали та билися. Про те , що відбулося 9 листопада 2016 року їй не відомо.

Свідок ОСОБА_20 пояснила , що вона давно знала і ОСОБА_17 та ОСОБА_10 . Вона вказала на те , що вони часто билися. Навіть коли вона намагалася одного разу їх розборонити , він вдарив і її. ОСОБА_11 постійно обіжав ОСОБА_14 . Однак , як було скоєно злочин ОСОБА_14 їй не відомо. Про те що ОСОБА_11 вбили, їй стало відомо від інших осіб.

Свідок ОСОБА_21 надав покази , що він є співмешканцем ОСОБА_22 . Він також знав ОСОБА_11 та ОСОБА_14 . Йому відомо що вони розпивали спиртні напої та билися. Що сталося між ними в день скоєння злочину , йому не відомо.

Свідок ОСОБА_23 пояснив ,що до нього ввечері 9 листопада 2016 року прийшла ОСОБА_17 та сказала що побилася з ОСОБА_11 , боїться його та просилася переночувати. Вона залишилася в нього на два дні. Жодних пошкоджень на тілі в неї не було . вказувала лише шо болить рука. Жодних подробиць їх сварки з ОСОБА_11 ,вона не розказувала. Потім вона через два дні ввечері взяла онарик і пішла додому. Що там відбулося йому не відомо. Через деякий час він дізнався , що ОСОБА_11 помер. Більше нічого повідомити не може.

вина ОСОБА_17 доводиться іншими доказами по кримінальному провадженню, а саме:

-протоколом огляду місця події від 12.11.2016 року з фототаблицею , згідно з яким огляд місця події провоадився в домовлодіння ОСОБА_17 в АДРЕСА_1 та в даному домоволодінні в кімнаті обличчям до підлоги виявлено труп чоловічої статі з численними тілесними ушкодженнями. (т.1 а.с.10-29)

-протоколом огляду місця події від 12.11.2016 року з фототаблицею щодо огляду в приміщенні районного моргу ,згідно з яким був детально оглянутий труп , та описано пошкодження. що містились на ньому (т.1 а.с.30-38)

-висновком судово-медичного експерта №74 від 13.11.2016 року, згідно з яким на тілі трупа ОСОБА_10 мають місце тілесні ушкодження в вигляді відкритого перелому кісток основи та склепіння черепу, забійних ран голови , лівого гомілково-ступеневого суглобу , лівого стегна, синців та саден обличчя , тулуба, кінцівок. Тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток основи та склепіння черепу утворились від дії тупих, твердих предметів з обмеженою, контактуючою поверхнею , відповідають вказаному в постанові часу і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень ,як небезпечних для життя в момент спричинення. Тілесні ушкодження у вигляді: Забійних ран голови, лівого гомілково- ступневого суглобу, лівого стегна відповідають вказаному в постанові часу , утворились від дії тупих, твердих предметів з обмеженою, контактуючою поверхнею і мають ознаки легких тілесних ушкоджень що потягли короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді: Синців та саден обличчя , тулуба, кінцівок відповідають вказаному в постанові часу , утворились від дії тупих, твердих предметів з обмеженою, контактуючою поверхнею і мають ознаки легких тілесних ушкоджень.Смерть ОСОБА_10 наступила від забою головного мозку внаслідок відкритої черепно- мозкової травми з переломом кісток основи та склепіння черепу.

Тілесні ушкодження на тілі трупу ОСОБА_10 у вигляді відкритої черепно- мозкової травми з переломом кісток основи та склепіння черепу , забою головного мозку знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.Судячи по характеру та локалізації ушкоджень на тілі трупу ОСОБА_10 , вони не могли утворитись від нанесення ударів кулаками рук , взутими ногами та при падінні з висоти власного зросту.

Тілесні ушкодження на тілі трупу ОСОБА_10 могли утворитись від нанесення ударів дерев`яним держаком від сокири .В крові трупу ОСОБА_10 етиловий алкоголь не виявленийю (т.1 а.с.98-102).

Згідно з експертною довідкою від 13.11.2016 року,смерть ОСОБА_10 наступила 11.11.2016 року (т.1 а.с.105)

Згідно з висновком експерта №136 від 14.11.2016 року , На тілі ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді cинців лівої щоки та ділянки крила правої підвздошної кістки . Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих, твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею за 4-5 днів до моменту обстеження і мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_7 могли утворитись ,як від ударів кулаками рук, взутими ногами так і дерев`яною качалкою.

Судячи по характеру та локалізації ушкоджень на тілі ОСОБА_7 , вони не могли утворитись при падінні з положення стоячи.(т.1 а.с.112-113)

У відповідності до висновку експерта №204 від 28.12.2016 року ,на клаптях шкіри лобної та тім`яної ділянок голови трупа ОСОБА_10 розташовані різані пошкодження у вигляді забійних ран, що виникли внаслідок не менш п`яти травмуючих дій тупого твердого предмета (предметів):Дві рани мають морфологічні ознаки характерні для дії предмета з травмуючою поверхнею у вигляді тригранного кута, що діяв під кутом до поверхні шкіри та прямовисно Одна рана має морфологічні ознаки дії предмета з поверхнею у вигляді двогранного кута, обмеженого по довжині, що діяв під кутом до поверхні шкіри.

Форма травмуючої поверхні, що спричинила рани не відобразилася. Морфологічних ознак, що індивідуалізують предмет (предметів), не знайдено. Поверхня предмета (предметів), що контактувала, була виготовлена зі сполук заліза і забруднена ними. (т.2 а.с.7-13)

У відповідності до висновку експерта №822 від 6.01.2017року , на поверхнях обуха сокири та топорища виявлені сліди крові людини , а на поверхнях поторища сокири та держава клітини з ядрами , однак слідів крові не виявлено (т.2 а.с.20-25).

У відповідності до висновку судово-психіатричного експерта №530 від 29.11.2016 року, ОСОБА_7 в момент скоєння злочину виявляла та на час дослідження виявляє психічні розлади та розлади поведінки внаслідов вживання алкоголю, проте вказані розлади не досягли ступеня душевного захворюванняі недоуковатості. Підпадає під дію ст.19-1 КПК України. ( т.2 а.с.46-47)

При цьому суд критично оцінює ряд доказів , зазначених обвинувачем щодо їх допустимості належності та достатності.У відповідності до вимог ст.86 КПК України: «Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення».

Згідно ч.1 ст.87 КПК України: «Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини».

У рішенні Конституційного Суду України № 12-рп/2011 від 20.10.2011 зазначено: «Визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі».

Відповідно до ст.89 КПК України: «Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення».

Так суд не погоджується з обвинуваченням щодо доказів , які вказують на вину ОСОБА_14 в скоєнні злочину та визнає недостатніми доказами її вини :

висновок експерта №839 від 28.11.2016 року (т.1 а.с.122-123), висновок експерта №184від 6.12.2016 року (т.1 а.с.132-134), висновок експерта №825 від 1.12.2016 року (т.1 а.с.143-144), висновок експерта №179 від 6.12.2016 року (т.1 а.с.163-164), висновок експерта №829 від 28.11.2016 року (т.1 а.с.173-174), висновок експерта №827 від 9.12.2016 року( т.1 а.с.183-184), висновок експерта №823 від 16.11.2016 року 9т.1а.с.193-194, висновок експерта №822 від 16.11.2016 року (т.1 а.с.203-204), висновок експерта №826 від 9.12.2016 року (т.1 а.с.213-215), оскільки вони не містять жодних висновків , які доводили обставини , на які вказує обвинувачення.

Згідно з роз"ясненнями, даними у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.97 №7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком (ч.1 ст.62 Конституції України), покладає на суди всю повноту відповідальності за правильне вирішення справи.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у п.23 своєї постанови «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29.06.90, із змінами, вказав судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного, що кореспондується з положеннями ст.62 Конституції України.

Так суд не погоджується з обвинуваченням та визнає недопустимим доказом вини ОСОБА_17 відеозапис спілкування ОСОБА_17 зі спеціалістом поліграфа та невстановленої особи , оглянуті в судовому засіданні , оскільки даний доказ отриманий з порушенням вимог КПК України. Крім того на ОСОБА_17 здійснювався психхологічний тиск з вимогою зізнатись в скоєному. Виходячи з принципу презумпції невинуватості , не можуть бути доказами вини особи будь-які її свідчення, які вона надавала , а отже не можуть бути доказами її пояснення надаві в ході проведення слідчого експерименту від 13.12.2016 року ( згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 13.12.2016 року ( т.2а.с.119-123).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази вини ОСОБА_7 із погляду їх належності, допустимості, достовірності та достатності , а також взаємного зв`язку , суд приходить до висновку про винність ОСОБА_7 в скоєнні злочину , передбаченого ч.2 ст.121 КК України та вважає вірною кваліфікацію її дій за ч.2 ст.121 КК України , як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_7 міру покарання суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, а саме настання тяжких наслідків ,мотиви скоєного ,а також характеризуючі дані на обвинувачену , зокрема те , що ОСОБА_7 є пенсіонеркою за віком , є працездатною (т.2 а.с.175) на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога перебуває з 1986 року (а.с.177,178 т.2),згідно з характеристикою ,з місця проживання за місцем проживання характеризується негативно (а.с.171 т.2), згідно довідки ОІТ УМВС України в Кіровоградській області раніше притягувалася до кримінальної відповідальності (а.с.180 т.2). Суд враховує також обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого. До обтяжуючих обставин суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного сп"яніння , до обставин , що пом"якшують покарання суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. У відповідності до ст.12 КК України, скоєний ОСОБА_17 відноситься до категорії тяжких.

Керуючись ст.65 КК України, з урахуванням викладеного суд вважає, що міра покарання обвинуваченій ОСОБА_7 повинна бути обрана в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі. При цьому суд не погоджується з позицією захисту щодо можливості для застосування при призначенні покарання ст.69 КК України, оскільки відсутні підстави для її застосування, ті які передбачені ст.69 КК України. Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. За даних осбтавин суд вважає, що обране покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 . Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати, пов`язані із залучення експерта під час досудового розслідування складають 15 877,20 гривень за проведення судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження».

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371,373,374,376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винною і призначити покарання за ч.2 ст.121 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 обрати в вигляді -тримання під вартою. Взяти ОСОБА_7 під варту з зали суду негайно. Строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання , тобто з 18 травня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта - 15 877,20 гривень за проведення судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження».

Речові докази по справі: сокиру , держак , дві наволочки , підодіяльник , резинові калоші , зимня куртка , светр ,спортивні штани , резинові сланці, футболка , махрові носки, дерев"яна качалка , штани синтетичні , штани хлопчатобумажні, пакети з експертними зразками зрізів нігтів та змивів, що знаходяться на зберіганні в Благовіщенському ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області -знищити за малозначністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ульяновський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1