Справа № 629/3948/16-к
Номер провадження 1-кп/629/170/17
У Х В А Л А
27.04.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області, справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню №0002188, який надійшов з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка, Сакського району АРК, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не військовозобов`язаного, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-15.03.2016 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.185,ч.1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.. 75 КК України до 2 років іспитового терміну;

- 15.07.2016 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст..75 КК України до 2 років іспитового терміну,

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Органами досудового слідства обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який 01.05.2017 року спливає.

Обвинувачений ОСОБА_5 знаходиться в умовах Харківської установи виконання покарань № 27 управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області, та не був доставлений плановим етапом 22.04.2017 року для розгляду кримінального провадження в суді, яке призначене на 27.04.2017 року. Від участі в режимі відеоконференції відмовився.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, прохала змінити її підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ризики, передбачені ст.. 177 КПК України прокурором не доведені, наміру переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків обвинувачений не має.
Враховуючи,що обвинувачений свідомо ухиляється від свого обов`язку щодо прибуття в судове засідання,тому суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне розглянути питання про продовження строку тримання під вартою за відсутності обвинуваченого. При цьому, його права не будуть порушені, так як захист його прав та інтересів в судовому засіданні здійснює захисник адвокат ОСОБА_4 , яка присутня в судовому засіданні.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , пояснив, що обвинувачений неодноразово судимий, певних висновків для себе не зробив, знову скоїв злочин в період іспитового строку.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується, зокрема, у вчиненні злочину середньої тяжкості, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду. Тому суд вважає, що зазначені обставини можуть бути достатніми причинами разом з іншими для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, обвинувачений будучи працездатною особою не працював, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, скоїв злочин в період іспитового строку. Також суд бере до уваги, що судовий розгляд справи не розпочато, не допитаний обвинувачений, потерпіла, свідки, не вивчені письмові докази.

Підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки скасування чи зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, може призвести до спроб переховування від суду, а тому, залишає незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжує строк тримання під вартою обвинуваченому до 25 червня 2017 року, вважаючи жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, таким, що не може запобігти вищевказаним ризикам.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілої, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 369-372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до шістдесяти днів, тобто до 25 червня 2017 року в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).

Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня винесення ухвали, а саме з 27 квітня 2017 року.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1