печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зацікавленої особи ОСОБА_5 , її захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про надання дозволу на відібрання біологічних зразків ОСОБА_5 в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002832 від 24.12.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
07.07.2016 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про надання дозволу на відібрання біологічних зразків крові ОСОБА_5 у примусовому порядку.

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Головна військова прокуратура Генеральної прокуратури України здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002832 від 24.12.2015 за ч. 1 ст. 366 КК України за фактом підроблення висновків про стан аналізів підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України ОСОБА_5 як таких, що свідчать про наявність у останньої ознак онкологічного захворювання.

Зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що у 2014 році лікарі ДУ «Інституту гематології та трансфузіології НАМИ України», використовуючи відповідні аналізи невстановленої дійсно хворої на онкологічне захворювання особи, підробили висновки про стан аналізів ОСОБА_5 як таких, що свідчать про наявність у останньої ознак «онкологічної» хвороби та встановили діагноз «хронічний лімфолейкоз». На підставі документів наданих вказаним медичним закладом у Національному інституті раку ОСОБА_5 підтверджено вказаний діагноз та призначено і проведене відповідне лікування.

Крім того, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000438 проведено комісійну судово-медичну експертизу у відношенні підозрюваної ОСОБА_5 (висновок експерта № 266/14 від 23.10.2014.). Відповідно до висновку, членами комісії, в результаті вивчення медичної документації з Київської міської клінічної лікарні № 8 та Національного інституту раку, підтверджено встановлений ОСОБА_5 у Національному інституті раку діагноз «хронічний лімфолейкоз», тобто захворювання, яке є невиліковним.

Проте, відповідно до відповідей, наданих Київською міською лікарнею № 9 (за вих. № 222 від 10.03.2016, за № 252 від 21.03.2016, № 510 від 25.05.2016) та ДУ «Інститут гематології та трансфузіології АНМ України» (за вих. № 76 від 03.03.2016, за вих. № 93 від 22.03.2016) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за медичною допомогою у вказані медичні заклади у період з 01.01.2014 по теперішній час не зверталася та на лікуванні не перебувала.

У зв`язку з викладеним на даний час виникла потреба провести судово-медичну експертизу.

Постановою прокурора від 05.04.2016 року для встановлення дійсного стану здоров`я ОСОБА_5 та з`ясування наявності у неї захворювання «хронічний лімфолейкоз» призначено комісійну судово-медичну експертизу, яка має на меті перевірити достовірність відомостей внесених у медичну документацію, на підставі якої зроблено висновки щодо вказаного діагнозу ОСОБА_5 , та яка є предметом дослідження у кримінальному провадженні в рамках якого подано це клопотання.

Відповідно до клопотання експерта для надання відповіді на питання, що зазначенні у постанові про призначення судово-медичної експертизи, необхідно відібрати у ОСОБА_5 зразки біоматеріалу (периферичної крові та кісткового мозку).

Також вказує, що згідно з положеннями ст. 245 КПК України прокурором винесено постанову про відібрання біологічних зразків периферичної крові та кісткового мозку у ОСОБА_5 у добровільному порядку, з якою ознайомлено останню. Проте, ОСОБА_5 відмовилася надавати біологічні зразки крові та кісткового мозку у добровільному порядку, що є підставою для звернення до слідчого судді з клопотанням про відібрання біологічного матеріалу в примусовому порядку.

Встановити достовірність відомостей внесених у медичні документи, на підставі яких зроблено висновки щодо встановленого діагнозу «хронічний лімфолейкоз» ОСОБА_5 , можливо лише шляхом проведення судово-медичної експертизи останньої. Вказаний висновок експерта може бути використаний як доказ стороною обвинувачення для підтвердження події кримінального правопорушення, з`ясування фактичного перебігу досліджуваних подій, встановлення винних осіб, доведення винуватості осіб та інших обставин, визначених ст. 91 КПК України. При цьому, в інший спосіб, у тому числі шляхом допиту свідків та проведенням інших слідчих (розшукових) дій, встановити ці обставини неможливо, оскільки лікар ОСОБА_7 , який начебто відбирав ІНФОРМАЦІЯ_2 зразки периферичної крові та кісткового мозку у ОСОБА_5 , помер. Будь-яка медична документація, на підтвердження проведення консультативних оглядів ОСОБА_5 , та вказаних маніпуляційних процедур вищевказаним лікарем з умова ДУ «Інститут гематології та трансфузіології» відсутня.

Допитана ОСОБА_8 - лікуючий лікар ОСОБА_5 у Національному інституті раку, показала, що лише підтвердила вже встановлений ОСОБА_5 діагноз на підставі наданих нею документів та призначила їй відповідне лікування в умовах стаціонару у Національному інституті раку. У теперішній час, ОСОБА_5 знаходиться на амбулаторному спостереженні у відділенні, проходить загальний огляд, та у останньої відбираються загальний та біохімічний аналіз крові приблизно раз на 5 місяці. Останній раз вона зверталася на огляд 29.12.2015 року.

Допитані під час досудового розслідування експерти ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 пояснили що під час проведення комісійної судово-медичної експертизи № 266/14 стосовно ОСОБА_5 вивчалась лише медична документація ОСОБА_5 щодо отриманого нею лікування від «хронічного лімфолейкозу» та досліджувались зразки кісткового мозку та периферичної крові, які згідно медичної документації відбиралися лікарем ОСОБА_7 у ОСОБА_5 .

Прокурор вказує, що небезпеки для життя та здоров`я ОСОБА_5 під час забору крові з вени для проведення аналізів немає, оскільки у останньої під час періодичних спостережень неодноразово відбиралися загальний аналіз крові та біохімічний аналіз крові (з пальця та вени), що підтверджується відповіддю Національного інституту раку за № 646 кн від 07.06.2016.

Крім того, метою отримання поза згодою ОСОБА_5 біологічних зразків (зразку крові) не є отримання доказів обвинувачення ОСОБА_5 , а отримані в результаті проведення судово-медичної експертизи висновки не будуть покладені в основу її обвинувачення, тобто відібрання у неї зразків крові у примусовому порядку не суперечитиме ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положенням ст. 87 КПК України.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтримали подане клопотання, просили задовольнити.

Зацікавлена особа ОСОБА_5 , її захисник адвокат ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на його безпідставність та передчасність. Подали письмові заперечення, що долучені до матеріалів провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КПК України порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК України відібрання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст.. 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки, слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відібрання біологічних зразків примусово.

Судовим розглядом встановлено, що Головна військова прокуратура Генеральної прокуратури України здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002832 від 24.12.2015 за ч. 1 ст. 366 КК України за фактом підроблення висновків про стан аналізів підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України ОСОБА_5 як таких, що свідчать про наявність у останньої ознак онкологічного захворювання.

Постановою прокурора групи прокурорів ОСОБА_3 від 05.04.2016 року у вказаному кримінальному провадженні призначено комісійну судово-медичну експертизу на вирішення якої поставлені наступні питання: чи страждає ОСОБА_5 захворюванням «хронічний лімфолейкоз»?; чи страждала ОСОБА_5 захворюванням «хронічний лімфолейкоз»?; чи належать об`єкти які надані на експертизу (біологічний матеріал в паперовому конверті) ОСОБА_5 .?

Постановою прокурора групи прокурорів ОСОБА_3 від 09.08.2016 року у кримінальному провадженні № 0002832 від 24.12.2015 визначено наступні додаткові питання судово-медичної експертизи: чи придатні зразки біологічного матеріалу ОСОБА_5 , представлені на дослідження для встановлення їх ДНК-профілю?; у разі отримання позитивних результатів, встановити ДНК-профіль клітин у наданих зразках біологічного матеріалу (кісткового мозку та периферичної крові) ОСОБА_5 .

Згідно пояснень органу досудового розслідування в судовому засіданні висновки експертизи щодо придатності зразків біологічного матеріалу для встановлення їх ДНК-профілю ОСОБА_5 наразі відсутні, експертиза триває.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як встановлено судовим розглядом на даний час експертним шляхом не підтверджено придатність наявних у органу обвинувачення зразків ДНК-профілю для подальшого їх порівняння з зразками крові ОСОБА_5 , щодо яких органом досудового розслідування ініційовано питання для їх відібрання в примусовому поряду, а відтак, подане клопотання є передчасним.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 160-166, 245, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про надання дозволу на відібрання біологічних зразків ОСОБА_5 в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002832 від 24.12.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1