Справа № 308/6047/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання слідує, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000058 від 22.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.298 КК України. Встановлено, що невідомими особами здійснюється знищення Історичного будинку магазину Фунданича в місті Ужгороді, що внесений до історико-архітектурного опорного плану міста, як об`єкт культурної спадщини з відповідним охоронним статусом, під приводом реконструкції з надбудовою житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Предметом злочину є житловий будинок, кінця 19 століття, який розташований по АДРЕСА_1 , який на даний час знищується. Злочин, передбачений ст.298 є закінченим з моменту початку нищення, руйнування чи псування пам`яток історії або культури.

26.06.2017 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 задоволено клопотання та винесено ухвалу про накладення арешту на будівлю магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташована по АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.06.2017 року, адвокатом ОСОБА_5 , який є представником ОСОБА_6 , було внесено апеляційну скаргу.

19.07.2017 року апеляційний суд Закарпатської області, за результатами розгляду вказаної вище апеляційної скарги, апеляційні скарги адвоката ОСОБА_5 , задовольнив частково, скасувавши ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 26.06.2017 року про накладення арешту на будівлю магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташована по АДРЕСА_1 і вирішив повернути клопотання слідчого від 26.06.2017 року про арешт майна прокурору на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення недоліків протягом 72 годин з дня отримання копії.

У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , перебуває у власності ОСОБА_6 .

В ході досудового розслідування було встановлено, що житловий будинок, кінця 19 століття, який розташований по АДРЕСА_1 знаходиться в історичному ареалі міста Ужгород, а тому відповідно до п. 14, 17 ст. 5 ЗУ « Про охорону культурної спадщини» гр. ОСОБА_6 мав отримати погодження та дозвіл на проведення робіт в Міністерстві культури України, що ним зроблено не було.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідно до наказу №01-05/106 від 18.07.2011 року Управління культури Закарпатської ОДА в перелік щойно виявлених пам`яток архітектури та містобудування місцевого значення м. Ужгород було включено житловий будинок, кінця 19 століття, який розташований по АДРЕСА_1 , з чого випливає що він узятий державою під охорону, а відтак має значення речового доказу у кримінальному провадженні, з метою не здійснення будівельних робіт, а також з метою запобігання знищення, руйнування чи псування історичної будівлі, що має культурне значення, передачі чи відчуження на користь третіх осіб, слідчий просить накласти арешт на житловий будинок під літерою Б, житловою площею 21,7 кв.м, загальною площею 37,62 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1 та перебуває у власності ОСОБА_6 шляхом заборони використовувати, відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином зазначеною будівлею (в тому числі проводити будь-які будівельні роботи).
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000058 від 22.06.2017 року, попередня правова кваліфікація ч.2 ст. 298 КК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексута відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно частини 6 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження № 0000058 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за фактом знищення історичного будинку магазину Фунданича в м. Ужгороді, під приводом реконструкції з надбудовою житлового будинку по АДРЕСА_1 .
При цьому, слідчий у клопотанні, просить накласти арешт на вказаний житловий будинок, з метою не здійснення будівельних робіт, а також з метою запобігання знищення, руйнування чи псування історичної будівлі, що має культурне значення, передачі чи відчуження на користь третіх осіб
Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що слідчим не доведено правову підставу для арешту житлового будинку, можливість використання його як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.
Так, слідчим не доведено, що житловий будинок, на який необхідно накласти арешт, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто, що він є речовим доказом та як наслідок може бути використаний як доказ в даному кримінальному провадженні.
Таким чином, в розпорядження слідчого судді не надано достовірних даних на підтвердження необхідності арешту житлового будинку під літерою Б, житловою площею 21,7 кв.м, загальною площею 37,62 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1 .

Наведене вище дає підстави для висновку, що слідчим належним чином не обґрунтовано та не доведено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КК України для накладення арешту на згаданий будинок.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на житловий будинок під літерою Б, житловою площею 21,7 кв.м, загальною площею 37,62 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1 , а клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , про накладення арешту - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1