АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/255/17 Справа № 201/3208/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 Вю ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28лютого 2017 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого середню спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 28 лютого 2017 року застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 квітня 2017 року.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що надані слідчим докази доводять наявність стосовно ОСОБА_8 обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, також може вплинути на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.
В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_8 ОСОБА_7 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді від 28.02.2017 року та постановлення нової ухвали, якою просить обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, захисник ОСОБА_7 зазначає, що обраний запобіжний захід ОСОБА_8 є занадто суворий. Ставить під сумнів покази осіб, які затримували ОСОБА_8 та понятих.
Докази, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, не містить.
Зазначає, що слідчим суддею було порушено засади кримінального провадження, визначених у ст.7 КПК України, оскільки неправомірно йому було відмовлено в задоволенні клопотання про допит свідків, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Свідчення останніх могли бути доказом наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків. Вказує на упередженість слідчого судді, оскільки на його зауваження про те, що слідчим не надано до суду витягу із відомостей Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України судимості, не знайшло відповідної реакції у судді.
Слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою взагалі не встановив майновий стан підозрюваного та його родичів, та встановив максимальну суму застави.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката та підозрюваного, які підтримали в повному обсязі апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію сторони захисту без задоволення, обґрунтовуючи свої доводи ризиками, зазначеними у клопотанні, вивчивши надані судом першої інстанції та органом досудового розслідування матеріали провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість цього клопотання.

З таким висновком, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, оскільки він в повній мірі не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000723 від 26.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.(а.с.3)

26 лютого 2017 року о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_8 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.(а.с.25)

26 лютого 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (а.с.29- 30).

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Разом з тим, при розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний був перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч.1 ст.184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно до ст.176 КПК України, ст.178 КПК України, ст.183 КПК України, визначено що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Однак, зазначені вимоги закону при прийнятті оскаржуваної ухвали не дотриманні. Слідчий суддя не перевірив відповідність змісту клопотання вимогам ст. 184 КПК України. У клопотанні слідчого не вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не розглянуто можливість застосування інших (альтеративних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до клопотання, слідчим були зазначені такі ризики, як можливість ОСОБА_8 : 1) переховуватись від органів досудового слідства або суду, 2) впливати на потерпілого чи свідків, 3) вчинити інше кримінальне правопорушення, 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Для доведення наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, по вказаному кримінальному провадженню, слідчий повинен надати певні докази, які б засвідчували факти вказаних ризиків. Однак клопотання слідчого вказаних доказів не містить.

Твердження слідства та суду про можливість впливати ОСОБА_8 на потерпілого та свідків, колегія суддів вважає припущенням, оскільки потерпілий та свідки по вказаній справі допитані, а в матеріалах провадження відсутні докази, які б підтверджували будь-які спроби впливу на таких. Також в матеріалах справи відсутня інформація по те, що до вищевказаних осіб було вчинено тиск.

Крім того колегія судів звертає увагу, що в клопотанні слідчого також зазначено, що ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджати іншим чином кримінальному правопорушенню. Проте в клопотанні слідчого дані ризики не розкриті, яким чином ОСОБА_8 може їх вчинити. Доказів цього до клопотання слідчим також додано не було.

Отже колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність по справі ризиків передбачених п.3,4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, нічим не підтверджені, постанова суду є необґрунтованою в цій частині, і як наслідок підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та про наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, що має місце по даному кримінальному провадженню, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Дослідивши доводи клопотання слідчого, колегія суддів приходить до висновку про наявність по справі існування одного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що без застосування до підозрюваної запобіжного заходу, ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового слідства або суду, розуміючи про те, що підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до 6 років позбавлення волі.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, даних які б негативно характеризували підозрюваного, прокурором не надано. Сама тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, а також, що у даному провадженні існує ризик, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені п.1) ч.1 ст.177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбаченіст.178 КПК України, а також враховуючи, що прокурором в тому числі в апеляційному суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, колегія суддів дійшла висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст.181 КПК України та полягає в забороні підозрюваному ОСОБА_8 цілодобово залишати житло, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст.194 КПК України, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею необґрунтовано обрано підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосування менш суворого зможе запобігти ризику, який передбачений ст. 177 КПК України. А тому апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати, прийнявши свою.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підозрюваного покласти обов`язки, передбачені п. п.1, 2,3 ч.8 цієї статті на зазначений строк.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 лютого 2017 року, якою застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 квітня 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 від 28 лютого 2017 року - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 26 квітня 2017 року, до 15 години 50 хвилин, що полягає у заборонені цілодобово залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Звільнити підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 на вказаний строк наступні обов`язки:

прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду у визначений ними час;

не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 , передати для виконання відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4