Провадження № 1-кп/734/37/17 Справа № 734/2644/16-к
В И Р О К
іменем України
16 лютого 2017 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 02.06.2016 та за № 0000121 від 06.01.2016 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Гребінка Полтавської області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, призваного до лав Збройних Сил України 25.06.2015 ІНФОРМАЦІЯ_2 , командир відділення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , молодший сержант, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: військова частина польова пошта В0946 смт. Десна Козелецького району Чернігівської області,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:
Молодший сержант ОСОБА_3 проходячи військову службу за контрактом, у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1-2, 4, 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, ст. ст. 4, 11, 16, 49, 125-126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, 12.05.2016 умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, не одержавши дозволу відповідного начальника, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проводив час на власний розсуд до повернення, а саме до 31.05.2016. Під час незаконного перебування за межами указаної військової частини молодший сержант ОСОБА_3 до медичних закладів, а також органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити, чим вчинив самовільне залишення місця служби без поважних причин в умовах особливого періоду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

07 жовтня 2016 року молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем контрактної військової служби, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом, враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та перебував за її межами до 18.11.2016 року, чим повторно вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду, тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.

16 лютого 2017 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 407 КК України.

Сторони узгодили покарання, з урахування обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, за ч. 4 ст. 407 КК України призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту з відбуванням на гауптвахті відділення військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 4 ст. 407 КК України призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 9 (дев`яти) місяців тримання в дисциплінарному батальйоні, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) місяців тримання в дисциплінарному батальйоні. Обвинувачений, якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, дав згоду на його призначення.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В ст. ст. 470, 472 КПК України визначені обставини, що враховуються прокурором при укладенні угоди про визнання винуватості та основні вимоги до змісту.

Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку учасників кримінального провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого ОСОБА_3 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадах, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 яким затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 407 КК України за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 21.11.2016.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 371-374, 475 КПК України, суд
з а с у д и в:
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 лютого 2017 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту з відбуванням на гауптвахті;

- за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 9 (дев`яти) місяців тримання в дисциплінарному батальйоні.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) місяців тримання в дисциплінарному батальйоні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 21 листопада 2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 зарахувати час його попереднього ув`язнення з розрахунку - одному дню перебування під вартою відповідають два дні тримання в дисциплінарному батальйоні (гауптвахті).

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угод; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі відсутності апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Протягом строку апеляційного оскарження матеріали кримінального провадження ніким не можуть бути витребувані із суду. У цей строк суд зобов`язаний надати учасникам судового провадження за їх клопотанням можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1 .