АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи: 648/283/17
Номер провадження 11-кп/791/429/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: умовно-дострокове звільнення Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2017 року
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :
Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
Секретар ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
Засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 20.03.2017 року якою заміннено не відбуту частину покарання щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, мешканця АДРЕСА_1 , азербайджанця, громадянина України, одруженого в місцях позбавлення волі, маючого на утриманні 4 неповнолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,
засудженого: 28.04.2015 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ст. 307 ч.2 КК України до 06 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 29.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.04.2014 року по 27.07.2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
початок строк: 02.04.2014 року,
кінець строку: 07.12.2018 року, -
в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину основного покарання на обмеження волі на строк, що залишився - 01 рік 08 місяців 18 днів.
В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та істотним порушенням кримінально процесуального законодавства. Крім того відповідно до матеріалів особової справи засудженого не здобуто даних, які дають підстави вважати, що засуджений ОСОБА_7 спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя у суспільстві, самокерованої правослухняної поведінки та не має установок на повернення до злочинної діяльності, оскільки в програмах диференційованого виховного впливу участі не приймає. Також вказує на те, що судом не враховано особисту позицію засудженого щодо можливості заміни невідбутої частини покарання, та те, що засуджений не надавав згоди на застосування ст. 82 КК України. Просить ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 20.03.2017 скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_7 в умовно достроковому звільненні від подальшого відбування покарання.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 засуджений 28.04.2015 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ст. 307 ч.2 КК України до 06 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 29.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.04.2014 року по 27.07.2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що суд відмовляючи в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення врахував всі необхідні обставини та належним чином мотивував своє рішення, у відповідно до ст. 81 КК України, постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року №2 "Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким", де при звільнені засудженого від відбуття покарання умовно-достроково, враховується відбуття передбаченого законом частини покарання, сумлінна поведінка засудженого та якщо він, сумлінним ставленням до праці, довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 засуджений за скоєння тяжкого злочину, йому тричі відмовлено в заохочувальних нормах, як такому, що не став на шлях виправлення. Також беручи до уваги те, що ОСОБА_7 останнім часом (13.05.2016 року та 04.10.2016 року) отримав два стягнення, при цьому хоча і має п`ять заохочень, два з яких про зняття стягнень. Доводи засуджденого ОСОБА_7 , що він працює та має рід заохочень , в сукупності з іншими обставинами, які мають бути враховані при вирішенні цього питання, не доводять факту його виправлення. Зазначене свідчить про те, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення і перевиховуватися, оскільки поведінка останнього та ставлення до праці не є сумлінними і не свідчать про досягнення мети, передбаченої п.2 ст. 50 КК України. Участь у роботах приймає з благоустрою відділення, що згідно ст. 118 КВК України є його обов`язком.
Тобто суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення є передчасним, оскільки поведінка останнього та ставлення до праці не є сумлінними і відмовив в умовно достроковому звільнені.
З таким висновком погоджується і колегія суддів.
Однак, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, оскільки суд першої інстанції не маючи на те підстав замінив не відбуту частину покарання більш м"яким, а саме застосував ст. 82 КК України.
Відповідно до ч. 1, 2ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням засудженого, його захисника, у випадках, встановлених законом. Клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Враховуючи те, що засудженим не було заявлено клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м"яким, суд першої інстанції вийшов замежі своїх повноважень, чим порушив вимоги чинного законодавства, що відповідно до ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала Білозерського районного суду Херсонської області від 20.03.2017 року підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.
Керуючись ст. ст. 407, 415, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

постановила :
Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 20.03.2017 року задовольнити.
Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 20.03.2017 року, відносно ОСОБА_7 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від покарання.
Судді:
(підпис) (підпис) (підпис)
_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2