УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №286/3295/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої без реєстраціїї в АДРЕСА_2 , раніше судимої,
- за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Овруцького районного суду від 27.05.2014 року та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання 3(три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 змінено з особистого зобов`язання на взяття під варту із зали суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу її затримання та взяття під варту.
Речові докази у кримінальному провадженні: алюмінієвий бідон, ємкістю 40 л, що переданий власнику ОСОБА_8 під розписку, залишено останньому.
в с т а н о в и л а:
Згідно вироку, 04 листопада 2016 року, близько 23 год., в АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , повторно, з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), з корисливих спонукань, шляхом виймання віконного скла, таємно проникла в середину житлового будинку, належного ОСОБА_8 , та перебуваючи у вказаному будинку, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, із однієї з житлових кімнат, таємно викрала належний останньому алюмінієвий бідон ємкістю 40 л, вартістю 983 грн., чим заподіяла потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі зі змінами (клопотанні) обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок суду щодо неї змінити та пом`якшити їй покарання.
Оспорює фактичні обставини кримінального провадження. Вказує, що у будинок вона не проникала, а взяла бідон на подвір`ї для того щоб його продати та мати можливість доїхати до лікарні де лежала її донька.
Зазначає, що її не ознайомили з матеріалами кримінального провадження, а у справі не має усих протоколів допиту свідків.
Також, просить врахувати її щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та пом`якшити їй покарання.
В запереченні прокурор, який брав участь у справі просить вирок суду щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідача, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно протоколу огляду місця пригоди від 08.11.2016 року за участі потерпілого ОСОБА_8 та фото таблиці до нього було оглянуто домогосподарство останнього в с. Бережесть, Овруцького району, де було виявлено відсутність бідону для води.
Відповідно до протоколу огляду місця пригоди від 15.11.2016 року та фото таблиці до нього місцем огляду є прилегла територія будинку АДРЕСА_4 , де стояла жінка, що назвалася ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка цієї квартири, біля якої стояв бідон на 40 л., який було вилучено.
Згідно протоколів пред`явлення особи на впізнання за фотознімками від 21.11.2016 р. та 22.11.2016 р. на фото під №2 була впізнана ОСОБА_7 .
Відповідно до висновку товарознавчої експертизи від 18.11.2016 року станом на 04.11.2016 року з врахуванням зносу, вартість алюмінієвого бідона становить 983 гривні.
З постанови про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 17.11.2016 року вбачається, що алюмінієвий бідон, визнаний речовим доказом та його приєднано до матеріалів кримінального провадження і повернуто власнику ОСОБА_8 під розписку.
З розписки потерпілого ОСОБА_8 слідує, що останній отримав від працівників поліції алюмінієвий бідон.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 23.11.2016 року за участі обвинуваченої ОСОБА_7 з СД-диском з відео ефектом зі слідчого експерименту вбачається, що остання розказала та показала на місці, як вона проникла в будинок та вчинила крадіжку алюмнієвого бідону.
В судовому засіданні ОСОБА_7 визнала свою вину у вчиненні крадіжки з проникненням до будинку шляхом пошкодження віконної рами, а судом за її згодою, після роз`яснення наслідків, було визнано недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, оскільки вони ніким не оспорювались на підставі ч.3 ст. 349 КПК України.
Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування вироку колегія суддів не вбачає.
За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та правильно кваліфікував її дії.
Покарання ОСОБА_7 на думку колегії суддів, призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.
Судом було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наслідки, обставини що пом`якшують та обтяжують її покарання, дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, за аналогічні злочини, 07.10.2016 року звільнилась з місць позбавлення волі умовно достроково на 11 місяців 16 днів, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та вчинила повторне тяжке кримінальне правопорушення, за місцем проживання характеризується негативно, оскільки зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не займається вихованням своєї малолітньої дитини, не заміжня, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зі слів є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії.
Підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання явно несправедливим внаслідок його суворості колегія суддів не вбачає.
Доводи обвинуваченої про, те, що її не надали матеріали кримінального провадження для ознайомлення, а в справі відсутні протоколи допиту свідків є безпідставними.
Так, з матеріалів кримінального провадження, вбачається, що суд першої інстанції ознайомив ОСОБА_7 зі справою, про що свідчить її розписка про (а.с. 115)
Протоколи допиту свідків, протокол допиту обвинуваченої, під час судового провадження прокурором суду не надавались та не могли бути долучені до справи, оскільки суд згідно ст. 95 КПК України не вправі обґрунтовувати судові рішення показами, які надані слідчому, прокурору або посилатися на них.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 02 лютого 2017 року щодо неї - без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії вироку.
Судді: