Провадження № 1-кп/523/635/16
В И Р О К
Іменем України

19.12.2016 року

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

по звинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В ході судового розгляду було встановлено, що 10.09.2016 року приблизно о 11:45 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 17 по вул. Бочарова, в м.Одесі, діючи з корисливих мотивів, умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , на шиї в якої знаходився золотий ланцюжок вагою 5 грамів вартістю 3000 гривень, золотий хрестик вагою 2 грама вартістю 2000 гривень. В зазначений момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насиллям, що не є небезпечним для життя та здоров`я. Далі, ОСОБА_5 , підійшовши до потерпілої з переду, та застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, потерпілої та виразилось в поштовху потерпілої в плече, від чого потерпіла втратила рівновагу та впала на землю, а ОСОБА_5 в свою чергу ривком руки зірвав з її шиї вищезазначені золоті вироби та з місця правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд. Спричинивши матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 5 000 гривень.
Відповідно до висновку СМЕ № 2723 від 12.09.2016 року в потерпілої ОСОБА_6 виявленні наступні тілесні пошкодження: садна шиї, лівого передпліччя, синець та садно області лівого колінного суглобу. Садна шиї утворились від тангенційної (тертя-ковзання) дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились, якими могли бути ланки ланцюжка; садно лівого передпліччя, синець та садно області лівого колінного суглобу утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились, якими могли бути елементи дорожнього покриття та інші предмети. Дані ушкодження, виходячи з морфологічних особливостей, могли бути заподіянні за 1-2 доби до моменту обстеження, тобто можуть відноситись до 10.09.2016 р. Описані ушкодження, як у сукупності, так і окремо, не були небезпечними для життя, а мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_5 винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України визнав у повному обсязі, розкаявся та підтримав всі докази викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що 10.09.2016 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, він побачив потерпілу, яка йшла з чоловіком, в неї на шиї був ланцюжок. ОСОБА_7 підійшов до неї швидкими кроками та вирвав ланцюжок, від чого потерпіла впала, а він почав тікати. Прибіг додому та сховався, однак через деякий час приїхала поліція та його було затримано.

Так як, ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст. 349 ч. 3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду справи, суд з`ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.

Дії ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 66 КК України є: активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, повне визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачена ст. 67 КК України судом не встановлено.
Обговорюючи питання про обрання виду та міри покарання суд дійшов висновку про те, що необхідно враховувати ступінь важкості злочину, особу винного та його ставлення до скоєного злочину.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, також суд враховує думку потерпілої ОСОБА_6 , яка не має до ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру, та в ході судового розгляду під час дебатів підтримала думку прокурора щодо покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі. Крім того приймає до уваги вибачення обвинуваченого принесені потерпілій в судовому засіданні.

Керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно засудженого ОСОБА_5 , залишити без змін.
Строк покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 10.09.2016 року.

Речові докази, а саме золотий ланцюжок та хрестик, - вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Строк оскарження вироку 30 (тридцяти) діб до Одеського апеляційного суду з дня його проголошення усіма учасниками судового розгляду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1