Справа №295/912/17

УХВАЛА
Іменем України

14.02.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2 ,

За участю прокурора ОСОБА_3 ,

Представника Житомирської ВК № 4 ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця до арешту АДРЕСА_1 громадянина України, одруженого.
засудженого 24.06.2004 року Апеляційним судом Житомирської області за ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п.6, 15 ч.2, 115 ч.2 п.1, 9,13, ст. 70 Кримінального кодексу України до 15 років позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання захисника засудженого, в якому просив звільнити його умовно-достроково, оскільки він працює, вину у скоєному визнав, розкаявся, змінив поведінку на краще.

Засуджений надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Заслухавши представника ЖВК № 4, який поклався на розсуд суду, прокурора, який просив відмовити в задоволенні подання, оскільки поведінка засудженого тривалий час була різко негативною, позитивні зміни в останнього не носять системний характер, він перебуває на обліку як схильний до втечі, тобто засуджений не довів своєю поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, дослідивши матеріали особової та судової справи відносно засудженого, суд вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

ОСОБА_5 засуджено: 24.06.2004 року Апеляційним судом Житомирської області за ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п.6, 15 ч.2, 115 ч.2 п.1, 9,13, ст..70 КК України до 15 років позбавлення волі.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.04.2016 року зараховано в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 04.02.2004. року по 02.08.2004 року згідно ст.72 ч.5 КК України.
Початок строку відбування покарання: 04.02.2004 року. Кінець строку відбування покарання: 06.08.2018. 3/4 строку покарання відбув 04.05.2015 року.
Відповідно до характеристики від 13.02.2017 року останній за час відбування покарання допустив 23 порушення режиму тримання, за що 10 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності начальником відділення, 11 раз начальником колонії, 3 рази був поміщений в ДІЗО, один раз в ПКТ, 2 рази проводились бесіди виховного характеру, 6 разів заохочувався. Після проведених бесід виховного характеру змінив свою поведінку на краще, порушень режиму не допускає. На даний час працевлаштований, до праці ставиться сумлінно, до поставлених завдань відповідально, проявляє розумну ініціативу, не конфліктний, приймає участь в програмі виховного впливу «Фізкультура і спорт», завдання виконує в повному обсязі. Цивільний позов в сумі 1274,50 грн. відшкодував в сумі 53,38 грн.
Матеріали особистої справи свідчать про те, що засуджений протягом тривалого часу (близько десяти років) систематично характеризувався як систематичний злісний порушник встановленого режиму, як такий, що системно ухиляється від праці, а заходи виховного впливу виявлялись безрезультатними (в т.ч. характеристики 2013, 2014, 2015 років).
Засуджений з 11.08.2014 року перебував протягом року на обліку як схильний до втечі.
Згідно довідки в 2014 році та січень-квітень 2015 року не працював, заробітну плату не отримав.
Згідно характеристики від 28.05.2015 року характеристика негативна, вину у вчиненні злочинів визнає частково.
Останнє стягнення застосовано 22.06.2015 року, після цього поведінка засудженого згідно даних особистої справи змінилась на краще і засуджений характеризується позитивно, знятий з обліку як схильний до членоушкоджень.
Суд звертає увагу, що засуджений має 6 заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці, останнє з яких застосовувалось в 2013 році. Наступне заохочення застосовано лише 21.10.2016 року за сумлінну поведінку та активну участь у роботах самодіяльних організацій та участь у культурно масових, фізкультурно-оздоровчих заходах.
Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Наведені дані про поведінку засудженого свідчать про те, що позитивна зміна в поведінці засудженого після відбуття ним 3/4 строку покарання носить не системний характер, він з 2013 року не заохочувався за сумлінне ставлення до праці, що є обов`язковою підставою для звільнення від відбування покарання умовно-достроково. Крім того, цивільний позов в сумі 1274,50 грн. повністю не відшкодував. А тому його звільнення є передчасним.

При таких обставинах, на підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні подання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира на протязі семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1