Провадження № 1-кс/761/6483/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку, у кримінальному провадженні №0000035 від 10.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

24.03.2017 до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку, у кримінальному провадженні №0000035 від 10.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, а саме: грошові кошти на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АБ «Кліринговий дім», який належить ДП «Союзбуд» в частині видатку грошових коштів.

В обґрунтування клопотання прокурор навів ті обставини, що грошові кошти вказаного підприємства, причетного до вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, мають ознаки речових доказів.

14.03.2017 року слідчим ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві винесено постанову про визнання грошових коштів ДП «Союзбуд» (), які зараховуються та знаходяться на поточному рахунку, відкритому АБ «Кліринговий дім», речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000035 .

Крім того, у кримінальному провадженні можуть бути заявлені цивільні позови про відшкодування збитків, спричинених в результаті протиправних дій вищевказаних осіб.

З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, припинення злочинної діяльності, попередження збитків державі діями щодо ухилення від сплати податків шляхом приховування та маскування коштів, прав на них, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), враховуючи, що санкцією ч. 3 ст. 212 КК України передбачено конфіскацію майна, вказали, що виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти ДП «Союзбуд» (), розміщені на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АБ «Кліринговий дім».

Вказали, що у відповідності до п.4 ч.2 ст. 167 КПК України є достатні підстави вважати, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку ДП «Союзбуд», набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування.

В судовому засіданні прокурор, який ініціював вказане клопотання, підтримав доводи клопотання.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В клопотанні прокурор наводить підставу застосування арешту відповідність грошових коштів на рахунках зазначеного підприємства критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, щодо речових доказів, необхідність накладення арешту пов*язується з метою запобігання протиправним діям з використанням указаного банківського рахунку, припинення злочинної діяльності, в подальшому відшкодування спричинених державі збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Проте як убачається з наданих матеріалів клопотання, витягу з ЄРДР № 0000035 від 10.03.2017, жодну особу в даному кримінальному проваджені не повідомлено про підозру.

Суду не наведено даних на підтвердження того, що грошові кошти, розмір яких на вказаних банківських рахунках не встановлений органом досудового розслідування, являються об`єктом кримінально протиправних дій і були одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення при тому, що відомості про ухилення від сплати податку внесені до ЄРДР лише за період з 01.01.2013 по 31.03.2016.

Прокурор зазначає, що грошові кошти на рахунках підприємства є предметом злочину, тобто відповідають критеріям ст. 98 КПК України, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Проте такі доводи клопотання є необґрунтованими та є припущеннями при тому, що предметом злочину, передбаченого ст. 212 КК України, є конкретні, визначені податки, збори та інші обов*язкові платежі, що входять в систему оподаткування, безпосереднім об*єктом злочину є суспільні відносини у сфері податкового регулювання. Таким чином, вважати, що невизначена сума грошових коштів на рахунках підприємств, яка надійшла у невизначений період, стосовно якого здійснюється кримінальне провадження за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, відповідають критеріям речових доказів, визначених ст.98 КПК України, в даному кримінальному провадженні - відсутні підстави.Також суду не наведено достатніх даних в підтвердження, що вказані грошові кошти отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів клопотання та матеріалів досудового розслідування не убачається, що арешт може бути застосований з метою можливої конфіскації майна, оскільки конфіскація як вид покарання, визначений ст.59 КК України, та передбачений санкцією ст.212 КК України, може бути застосований лише стосовно майна конкретної особи засудженого, проте в даному провадженні жодну особу не повідомлено про підозру.

Одночасно слід зазначити, що в даному кримінальному провадженні з моменту внесення відомостей в ЄРДР від 10.03.2017 до юридичної особи ДП «Союзбуд» також не застосовано заходи кримінально-правового характеру відповідно до положень ч.8 ст.214 КПК України, не заявлено цивільний позов.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на грошові кошти, у співрозмірності такого виду забезпечення завданням кримінального провадження суд з наданих матеріалів клопотання не має можливості впевнитися.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АБ «Кліринговий дім», який належить ДП «Союзбуд».

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1