Справа № 461/3128/17
Провадження № 1-кс/461/2969/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.05.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 секретар ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 21.04.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000119 від 31.03.2017 року ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, звернувся до суду із скаргою на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 21.04.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000119 від 31.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, відповідно до якої просить скасувати вищезазначену постанову, мотивуючи тим, що слідчий не провівши усіх необхідних слідчих дії, виніс постанову про закриття кримінального провадження. Вважає таку незаконною, винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права. Свої доводи мотивує тим, що оскаржувана постанова була винесена після проведення однобічного, неповного і упередженого розслідування, під час якого не було здійснено належної перевірки отриманих доказів. Вважає, що висновок слідчого про закриття кримінального провадження є однобічними і упередженими.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 , вимоги скарги підтримали у повному обсязі, з підстав викладених у скарзі. Просять скаргу задовольнити.

В ході судового розгляду справи прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_6 проти скарги заперечили, зазначивши, що постанова про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, була винесена відповідно до вимог КПК України. При цьому на час винесення оскаржуваної постанови були відсутні достатні дані, що вказували на наявність складу кримінального правопорушення. При винесенні постанови про закриття кримінального провадження було додержано передбачений КПК України порядок. Просили у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення скаржника, думку прокурора та слідчого, розглянувши доводи скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, її представника, захисника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Судом встановлено, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Львівської області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 від 31.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, за фактом підроблення працівниками ДЗЕ НП України підписів в протоколі про адміністративне правопорушення від 13.01.2017 року №6.

В ході досудового розслідування встановлено, що 13.01.2017 року старшим уповноваженим в особливо важливих справах Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_7 складено протокол №6 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 .

Згідно показів ОСОБА_3 , ОСОБА_7 підроблено підписи від його імені на 1-10 сторінці вказаного протоколу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, зокрема допиту, в якості потерпілого, ОСОБА_3 повідомив, що у провадженні Буського районного суду Львівської області знаходиться справа про адміністративне правопорушення № 3/440/46/2017. 20.01.2017 року, під час ознайомлення з матеріалами справи встановлено, що старшим уповноваженим в особливо важливих справах Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_7 , складений протокол про адміністративне правопорушення № 6 від 13.01.2017 року.

При детальному вивченні наявного у справі оригіналу вказаного протоколу ОСОБА_3 виявлено, що підписи на аркушах 1-10 не його. Ним поставлені підписи лише на аркушах 11-12.

13.01.2017 року, за телефонним викликом старшого оперуповноваженого ОСОБА_7 , він прибув у адміністративне приміщення Управління захисту економіки у Львівській області. Там ОСОБА_7 , без надання часу для ознайомленням з протоколом та матеріалами адміністративної справи, вручив йому копію протоколу про адміністративне правопорушення № 6, датованого 13.01.2017 року, в якому ОСОБА_3 поставив свій підпис на аркуші 12 першого примірника протоколу, а також власноручно написав, що пояснення надаватиме в ході судового розгляду та поставив свій підпис під написаним та про роз`яснення прав на аркуші 11 протоколу. Будь яких інших підписів, як повідомив він, не робив.

Як з`ясувалось згодом інші підписи від його імені виконані ним зокрема на сторінках 1-10.

Допитаний як свідок старший оперуповноважений в особливо важливих справах Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_7 повідомив що 13.01.2017 року, у приміщенні кабінету № 11 адміністративної будівлі Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України складено та вручено до ознайомлення ОСОБА_3 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбачений ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, а саме № 5 та № 6

Також свідок зазначив, що складання протоколу про вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених частинами 1 та 2 статті 172 КУпАП проводились ним у безпосередній присутності начальника відділу Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_8 та двох стажистів- практикантів, що в той час знаходились в кабінеті № 11 Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки національної поліції України. При складанні вищевказаного протоколу ОСОБА_3 від його підписання не відмовився, хоча і не повністю визнавав свою провину. Свідок зазначив, що всі підписи та рукописні записи, виконані на протоколі № 6 від 13.01.2017 року від імені ОСОБА_3 виконані особисто ОСОБА_3 .

Допитаний в якості свідка заступник начальника відділу УЗЕ НП у Львівській області ОСОБА_8 повідомив що 13.01.2017 року, в приміщенні УЗЕ у Львівській області, в службовому кабінеті №11, відбувалось ознайомлення голови Буської районної ради ОСОБА_3 з адміністративними протоколами про вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 172-7 частинами 1 та 2, про що свідчить запис в журналі, який знаходиться в черговій частині.

Громадянину ОСОБА_3 надано для ознайомлення два адміністративні протоколи про вчинення правопорушення передбаченого ст. 172-7. ОСОБА_3 тривалий час перечитував аркуші протоколів, дискутував на тему правомірності його дій, а також висловлював інші свої припущення з приводу притягнення до адміністративної відповідальності. Ця розмова тривала як зазначає ОСОБА_8 більше однієї години. Після цього ОСОБА_3 приступив до підписування аркушів протоколів. Після підписання протоколів, ОСОБА_3 вручено копії цих же протоколів, після чого він залишив приміщення УЗЕ.

Згідно з висновком криміналістичної експертизи підписи від імені ОСОБА_3 , розташовані на 11-тій сторінці в графі "Підпис особи", на 12-тій сторінці в графі "Другий примірник протоколу отримав" перед словами " ОСОБА_3 " протоколу про адміністративне правопорушення № 6 від 13.01.2017 року, виконані самим ОСОБА_3 .

Окрім цього, встановити чи підписи розташовані в кінці 1-ї - 10-ї сторінок протоколу про адміністративне правопорушення № 6 від 13.01.2017 року, виконані ОСОБА_3 , чи іншою особою, не виявилось можливим.

Проаналізувавши всі доводи, матеріали кримінального провадження, оцінивши отримані відомості у їх сукупності, слідчий прийшов до висновку, щодо в діях посадових осіб ДЗЕ НП України у Львівській області відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Щодо доводів скарги, то слід звернути увагу на наступне.

Диспозиція ч.1 ст. 366 КК України передбачає внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів.

Об`єктивна сторона службового підроблення полягає у перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища. Цей злочин виявляється тільки в активній поведінці службової особи і може бути вчинений шляхом: внесення до документів неправдивих відомостей; інше підроблення документів; складання неправдивих документів; видача неправдивих документів.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Доводи ОСОБА_3 , з приводу того, що службовими особами ДЗЕ НП України підроблено підписи від його імені на 1-10 сторінці протоколу №6 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172 КУпАП щодо ОСОБА_3 - не знайшли свого підтвердження в межах кримінального провадження.

Вказана обставина не підтверджується відповідним експертним висновком №1835 від 13.04.2017р. криміналістичної експертизи з дослідження підписів у кримінальному провадженні № 0000119, проведеним Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Норма ст.40 КПК України визначає повноваження слідчого,зокрема, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, і оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору - достатності та взаємозв`язку для при зняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування , яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Таким чином, слідчим в повні мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому кримінально процесуальному порядку докази, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання слідчого у відповідності до вимог ст.94 КПК України, яка визначає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку із для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доводи ОСОБА_3 щодо своє невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, він вправі викласти при розгляді справи про адміністративне правопорушення, яка розглядається Буським районним судом Львівської області.

На підставі вказаного, приходжу до висновку про необґрунтованість поданої ОСОБА_3 скарги на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 21.04.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000119 від 31.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, оскільки факти викладені у його скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду.

Керуючись ст.ст. 22, 55, 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 21.04.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000119 від 31.03.2017 року - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .