Справа № 191/3746/16-к
Провадження № 1-кп/191/53/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

Головуючого- судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря- ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000936 від 04.06.2016 року, на підставі обвинувального акту відносно: ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Новоселиця, Долинського району, Івано-Франківської області, українки, громадянки України, освіта неповна середня, в шлюбі не перебуває, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, депутатом не являється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,-

за участю- прокурора ОСОБА_6 ,обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення Закону України «Про металобрухт», не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарювання та не маючи спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, в період часу з 2013 по 07.07.2016 р., на території власного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . організувала пункт незаконного прийому, схову та збуту металобрухту, де здійснювала прийом у фізичних осіб брухту чорних металів за ціною 2 грн. за 1 кг.

07.07.2016 року приблизно о 10.00 годині ОСОБА_3 , знаходячись на території власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюючи свою злочинну діяльність, умисно, не маючи державної реєстрації і спеціального дозволу (ліцензії), отримання якого передбачено ст. 5 Закону України «Про металобрухт», незаконно прийняла 12 кг. брухту чорного металу у гр. ОСОБА_8 за що заплатила останньому 25 грн. 00 копійок, після чого зберігала його для наступного збуту з метою отримання прибутку.

07.07.2016 року в період часу з 10-30 год. до 10-45 год. на підставі ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду співробітниками Синельниківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області було проведено обшук на території домоволодіння АДРЕСА_1 , під час якого зафіксовано факт здійснення ОСОБА_3 діяльності із прийому металобрухту, а також виявлено та вилучено лом чорних металів масою 670, 00 кг., та механічні напільні 500 кілограмові ваги за допомогою яких ОСОБА_3 здійснювала прийом брухту чорних металів, приймаючи металобрухт від населення без відповідного дозволу.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнала в повному обсязі, та пояснила суду фактичні обставини справи, щодо вчиненого нею протиправного діяння, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Просила суд призначити покарання з урахуванням того, що кримінальне правопорушення було нею вчинено внаслідок тяжкого збігу сімейних обставин, оскільки вона виховує двох малолітніх дітей, як мати-одиначка, отримує не велику соціальну допомогу на утримання дітей, постійного місця роботи не має у зв`язку з відсутністю роботи в сільській місцевості.

Сторонами кримінального провадження не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє наслідки, немає сумнівів у добровільності її позиції, а також їй роз`яснено , що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, та роз`яснивши обвинуваченій положення частини 3 ст.349 КПК України, дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд приходить до висновку, що своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 213 КК України, здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичною особою (порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, сприяння розкриттю злочину; вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, відсутність тяжких наслідків.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України- судом не встановлені.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України- не є тяжким, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні двох малолітніх дітей, яких виховує і утримує без чоловіка; кримінальне правопорушення було вчинено внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, оскільки ОСОБА_3 виховує двох малолітніх дітей на яких отримує державну соціальну допомогу і у неї відсутні інші джерела доходів; внаслідок вчинення кримінального правопорушення відсутні тяжкі наслідки; те що обвинувачена повністю визнала свою провину та розкаялась у скоєному, не мала наміру ухилятися від кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про вид покарання, яке необхідно застосувати до ОСОБА_3 , суд приймає до уваги те, що відповідно до санкції ч.1 ст.213 КК України суд може призначити покарання у вигляді обмеження волі, виправних робіт або штрафу.

Згідно з ч.1 ст.57 КК України - покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
Отже, оскільки обвинувачена ОСОБА_3 офіційно не працевлаштована і не має постійного місця роботи, то суд позбавлений можливості призначити їй покарання у вигляді виправних робіт.
Іншій вид покарання, який передбачений ч.1 ст.213 КК України - обмеження волі не може бути застосований судом до обвинуваченої ОСОБА_3 в силу обмежень, які передбачені ч.3 ст.61 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.61 КК України - обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 має на вихованні і утриманні двох малолітніх дітей віком до 14 років, і це підтверджується матеріалами, які характеризують особу обвинуваченої - суд не може призначити покарання у вигляді обмеження волі.
Отже, єдиним покаранням, яке може бути застосовано до обвинуваченої ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.213 КК України - є штраф.

Суд враховує положення ст.ст.50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Частиною 1 ст.69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
При прийнятті рішення щодо призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує, як пом`якшуючі обставини, відповідно до ст..66 КК України - щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків і вчинення кримінального правопорушення внаслідок тяжкого збігу сімейних обставин.
Під час судового розгляду, детально проаналізувавши поведінку обвинуваченої після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність у обвинуваченої будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що також, при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання їй повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинувачену, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає за необхідне призначити покарання с застосуванням ст.69 КК України.

Речові докази: металобрухт різного походження вагою 670 кг; пакет з металом сірого кольору вагою 2 кг, які перебувають на відповідальному зберіганні у ОСОБА_9 ; ваги 500 кілограмові, які перебувають на зберіганні в камері схову Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ( а.с.28,29,30 т.2)- після набрання вироком законної сили звернути в дохід держави;

Речові докази: грошові кошти в сумі 25 грн., купюрами номіналом 10 грн.№МД7506194, 10 грн.№СЕ8575094, 5 грн.№УЕ2545678, які знаходяться на зберіганні в УФСБО ГУ НП в Дніпропетровській області ( а.с.32,33 т.2)- звернути в дохід держави.

Речовий доказ: зошит з записами ( а.с.28,30 т.2) - після набрання вироком законної сили знищити.

Відповідно до положень ч.ч.3,5, п.7) ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватою за ч. 1 ст. 213 КК України і призначити їй покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 300 ( триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , тобто 5100 ( п`ять тисяч сто) гривень на користь держави.
З моменту набрання вироком суду законної сили розстрочити ОСОБА_3 виплату штрафу строком на один рік рівними частинами.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обиралась.

Речові докази: металобрухт різного походження вагою 670 кг; пакет з металом сірого кольору вагою 2 кг, які перебувають на відповідальному зберіганні у ОСОБА_9 ; ваги 500 кілограмові, які перебувають на зберіганні в камері схову Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ( а.с.28,29,30 т.2)- після набрання вироком законної сили- звернути в дохід держави;

Речові докази: грошові кошти в сумі 25 грн., купюрами номіналом 10 грн.№МД7506194, 10 грн.№СЕ8575094, 5 грн.№УЕ2545678, які знаходяться на зберіганні в УФСБО ГУ НП в Дніпропетровській області ( а.с.32,33 т.2)- звернути в дохід держави.

Речовий доказ: зошит з записами ( а.с.28,30 т.2) - після набрання вироком законної сили знищити.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1