Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю захисника ОСОБА_3 ,
розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на дії слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та скасування постанови,
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в якій просить визнати бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 протиправною та зобов`язати слідчого призначити експертизу для розв`язання питань визначених у клопотанні поданому ним в порядку ст. 220 КПК України.
11.10.2016 року ним до Дніпровського управління поліції було подано клопотання про призначення комплексної криміналістичної та судово-медичної експертизи.
18.11.2016 року слідчим відмовлено у задоволенні його клопотання про призначення експертизи, оскільки у сторони обвинувачення не виникає додаткових питань до експертів у сфері судової медицини, чим порушив права підозрюваного ОСОБА_4 на встановленні об`єктивної істини у справі, що змушує захисника звернутись з даною скаргою до суду.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив суд її задовольнити, виходячи з доводів якими вона обґрунтовується.
Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.
Оскільки відсутність слідчого не є перешкодою у розгляді скарги за ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд у його відсутність.
Вислухавши захисника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги виходячи з наступного.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
22 вересня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 вересня 2016 року приблизно о 20 год. 50 хв. по вул. Рогозівська, 3-А, в м. Києві, ОСОБА_4 на грунті особистих неприязних стосунків, наніс кухонним ножем тілесні ушкодження ОСОБА_6 , від яких останній помер на місці події.
18.11.2016 року постановою слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні означеного клопотання ОСОБА_3 від 11.10.2016 року.Постанова мотивована тим, що підозрюваним ОСОБА_4 покази не надавались, посилаючись на погане самопочуття, ст. 63 Конституції України. В зв`язку із відсутністю позиції сторони захисту щодо механізму скоєння злочину, у сторони обвинувачення не виникає додаткових запитань до експертів в сфері судової медицини трупів та тілесних ушкоджень, окрім загального переліку питань, визначених методикою розслідувань умисних вбивств. Окрім того, в межах судово-медичної експертизи вже проводиться медико-криміналістичне дослідження трупа, порядок та підстави яких визначено відповідними наказами МОЗ та МВС України.
Про винесення означеної постанови слідчим було повідомлено захисника.
Відповідно до ч. 2,3 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо:
1) встановлення причин смерті;
2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень;
3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності;
4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості;
5) встановлення статевої зрілості потерпілої особи в кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених статтею 155 Кримінального кодексу України.
6) визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
3. Примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду.
Частиною 2 ст. 223 КПК України передбачено, що підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
У оспорюваній Постанові слідчого наведено мотиви відмови у задоволенні клопотання захисту, а саме: у зв`язку із відсутністю позиції сторони захисту щодо механізму скоєння злочину, у сторони обвинувачення не виникає додаткових запитань до експертів в сфері судової медицини трупів та тілесних ушкоджень, окрім загального переліку питань, визначених методикою розслідувань умисних вбивств. Окрім того, в межах судово-медичної експертизи вже проводиться медико-криміналістичне дослідження трупа, порядок та підстави яких визначено відповідними наказами МОЗ та МВС України.
Згідно із ст. 110 КПК України в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені обставини, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.
Постанова слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 від 18.11.2016 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій відповідає означеним вимогам КПК України, і підстав для її скасування слідчий суддя не вбачає.
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 6 ст. 244 Кримінального процесуального кодексу України у разі відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта особа, що заявила відповідне клопотання, має право звернутися з клопотанням про залучення експерта до слідчого судді.

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 звертався в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про призначення комплексної криміналістичної та судово-медичної експертизи до слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 . Проте, до слідчого судді з таким клопотанням ОСОБА_3 не звертається.
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 220, 223, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на дії слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя