Провадження № 11-кп/792/230/17
Справа № 688/352/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.04.2017 Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
оператора

відеоконференцзв`язку ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції із Шепетівської виправної колонії №98 Хмельницької області апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року відмовлено в задоволенні заяви захисника засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адвоката ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відмовляючи в задоволенні заяви захисника засудженого, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що даних про зразкову поведінку і сумлінне ставлення засудженого ОСОБА_9 до виконання обов`язків в період відбування покарання, які б засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання судом не встановлено.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про те, що поведінка засудженого ОСОБА_9 протягом половини відбутого строку покарання не була сумлінною.

Між тим, підставою для застосування ст.82 КК України є не тільки факт відбування певної частини покарання, а також і те, що засуджений став на шлях виправлення.

Враховуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання, який заохочень не має, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності за недотримання вимог режиму і дисципліни, тяжкість вчиненого ним злочину, суд вважає, що останній не став на шлях виправлення та дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_9 пільги у виді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, через недоведення свого виправлення під час відбування покарання.

В своїй апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, просив оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити його заяву про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке, а саме виправні роботи та стягувати 20 % із суми заробітку засудженого до виправних робіт в дохід держави щомісячно.
Вважає, що ухвала місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, через неповноту судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.
Захисник зазначає, що висновок місцевого суду про те, що ОСОБА_9 не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким виправними роботами, не довів свого виправлення є невірним, ґрунтується на припущеннях і суперечить встановленим судом даним про особу засудженого. Вказує, що відповідно до вимог ст.107 КК України до засудженого може бути застосована заміна невідбутої частини покарання на більш м`яке, оскільки він визнає повністю свою вину у вчиненому та розкаюється, всі матеріальні збитки відшкодовані потерпілим в повному обсязі, які до нього претензій не мають, він відбув більше половини від призначеного строку покарання, зарекомендував себе з позитивної сторони, дотримується всіх обов`язків та заборон, доган немає, сумлінно ставиться до праці та підтримує соціально-корисливі зв`язки на волі з рідними.
Звертає увагу, що у разі заміни невідбутої частини покарання на більш м`яке, а саме виправні роботи, засуджений буде забезпечений роботою, оскільки ФОП ОСОБА_10 гарантує, що у випадку звільнення ОСОБА_9 з місць позбавлення волі він буде працевлаштований на його підприємство, на посаду підсобного робітника із місячною заробітною платою згідно із штатним розписом.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого та його захисника в підтримку доводів апеляційної скарги, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.
Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень п.п.«б» п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 засуджений 28.09.2015 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.187, ст.69, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 Кк України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.03.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання зараховано час попереднього ув`язнення з 10.04.2015 року по 03.11.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_9 вчинив умисний тяжкий злочин та відбув ? частини строку призначеного покарання.

З характеристики засудженого ОСОБА_9 вбачається, що останній за період відбування покарання характеризується задовільно, допустив одне порушення режиму відбування покарання, яке виражалось в порушені розпорядку дня, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією колонії, стягнення погашено у встановленому законом порядку. Заохочень не має. З серпня 2016 року по грудень 2016 року був працевлаштований різноробочим в цеху №3. Норми виробітку виконував під контролем адміністрації. На даний час на виробництві колонії не працевлаштований у зв`язку з відсутністю виробничої необхідності. До виконання робіт із благоустрою установи не залучається. Особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі не бере, участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймає. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення нових професійно технічних навичок потягу не проявляє. Участь в самодіяльних організаціях не приймає.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що судом першої інстанції незаконно та необґрунтовано відмовлено в задоволенні заяви є безпідставними, оскільки, висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його особу та його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не в останній час.

Враховуючи вище зазначені обставини, місцевий суд прийшов до правильного висновку проте, що ОСОБА_9 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення і підстав для застосування ст. 82 КК України не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.407, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року про відмову в задоволенні заяви про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким захисника засудженого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2