ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/8966/17
Провадження № 1-кс/201/5716/2017
УХВАЛА
29 червня 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання, внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000134 від 15 травня 2017 року старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , погодженого з прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харькова, громадянин України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 НГУ, у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що з 30 червня 2015 року ОСОБА_5 проходить строкову військову службу, у військовій частині НОМЕР_1 НГУ, у військовому званні старший солдат та відповідно до наказу № 254 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі за текстом НГУ) перебуває на посаді кулеметника 3-го відділення 1-го взводу 4 роти військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У відповідності до нової редакції статті 410 КК України внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини» опублікованої у журналі Голос України від 4 березня 2015 № 39.

За наведених обставин, старший солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, берегти державне майно та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Під час проходження строкової військової служби старший солдат ОСОБА_5 відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 НГУ призначався помічником начальника варти по охороні військового містечка № НОМЕР_2 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з метою охорони даного військового містечка, де знаходиться речовий склад військової частини НОМЕР_1 НГУ.

29 квітня 2017 року о 08 год. 00 хв. старший солдат ОСОБА_5 був призначений до складу варти 2-го сектору охорони військової частини НОМЕР_1 .

Тодіж 29 квітня 2017 року о 20 год. 10 хв. старший солдат ОСОБА_8 заступив на чергування по несенню варти по посту № НОМЕР_3 . У подальшому старший солдат ОСОБА_8 будучи у складі варти, посту № НОМЕР_3 , який дислокується АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою групою осіб із військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_5 , який був розвідним у складі варти 2-го сектору, достовірно знаючи, що на даній території знаходиться речовий склад та проникнення до нього є безперешкодним, діючи всупереч інтересам служби та на порушення наведених вище вимог законодавства, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проник через вікно до будівлі речового складу.

Не припиняючи своїх протиправних дій, старший солдат ОСОБА_8 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на викрадення військового майна, заволодів 2 (двома) тактичні сорочки, 1 (одним) бойовий рюкзак, 2 (двома) комплекти форми, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив збитки військовій частині НОМЕР_1 НГУ, на загальну суму вартістю 3391 гривень. Викрадене військове майно старший солдат ОСОБА_8 поклав до того ж викраденого бойового рюкзаку та сховав за межами охоронюваної території військової частини НОМЕР_1 в обумовленому із співучасником злочину страшим солдатом ОСОБА_5 місці.

У подальшому співучасник злочину старший солдат ОСОБА_5 , діючи відповідно до відведеної йому ролі, як співучасник злочину, за попередньою домовленістю із старшим солдатом ОСОБА_8 , прибув в обумовлений час, до обумовленого місця та заволодів 2 (двома) тактичними сорочками, 1 (одним) бойовим рюкзаком, 2 (двома) комплектами форми, які старший солдат ОСОБА_8 викрав з речового складу та залишив за межами охоронюваної території військової частини НОМЕР_1 .

Після чого, не припиняючи своїх протиправних дій старший солдат ОСОБА_5 , переніс та сховав викрадене майно, у заздалегідь визначеному місці, бомбосховищі.

Продовжуючи свої злочинні дії, старший солдат ОСОБА_5 30 квітня 2017 року, при зміні складу варти, діючи за попередньою домовленістю із старшим солдатом ОСОБА_8 маючи доступ до складу бомбосховища, виніс раніше приховане військове майно, 2 (дві) тактичні сорочки, 1 (один) бойовий рюкзак, 2 (два) комплекти форми та поклав до ящику продуктів харчування та переніс разом із співучасником злочину старшим солдатом ОСОБА_8 до місця завантаження вартових автомобілів. У подальшому старший солдат ОСОБА_5 та співучасник злочину старший солдат ОСОБА_8 перевезли вказане викрадене військове майно за адресою АДРЕСА_3 , та зберігали за місцем постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, старший солдат ОСОБА_5 проходячи строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 НГУ, діючи у порушення вимог ст.ст.1, 4 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» та ст.ст.11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, із військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 страшим солдатом ОСОБА_8 , в період з 29 по 30 квітня 2017 року, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, викрав зі складу речового майна військової частини НОМЕР_1 НГУ, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , інше військове майно, а саме: а саме: 2 (дві) тактичні сорочки, 1 (один) бойовий рюкзак, 2 (два) комплекти форми, якими в подальшому розпорядився, на власний розсуд, чим спричинив військовій частині НОМЕР_1 матеріальні збитки у сумі 3391 гривень.

Враховуючи викладене, досудовим розслідуванням встановлено достатньо підстав для підозри старшого солдата ОСОБА_5 у викраденні військовослужбовцем, іншого військового майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України.

12.06.2017 року ОСОБА_5 за вище вказаним фактом було повідомлено про підозру.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до трьох років.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав на його задоволенні наполягав, посилаючись на наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження №0000134, суд, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п.1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру та також враховуючи ту обставину, що застосування іншого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 є недоцільним, суд вважає необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Крім того, обираючи до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, суд вважає необхідним покласти на нього низку процесуальних обов`язків.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 154-157 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 . такі обов`язки:

- прибувати до кабінету № 18 старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону з періодичністю 1 раз на тиждень по четвергах з 16-ї до 18-ї години;

- не відлучатися за межі м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду, не залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, не залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо застосування відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, є 28 серпня 2017 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1