Справа № 206/1398/17
У Х В А Л А
іменем України
17 березня 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
Головуючий - суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
При секретарі ОСОБА_4
За участю прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у межах підготовки до судового розгляду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001420, за обвинуваченням ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Демерчи, Ільчевського району, Нахічеванської АР, республіки Азербайджан, особи без громадянства, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою,

В С Т А Н О В И В :
Щодо обвинуваченого раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 20 березня 2017 року.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

В підготовчому судовому засіданні 17 березня 2017 року прокурором ОСОБА_5 заявлене клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою на 60 днів. Клопотання обґрунтовується тим, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 заперечили проти задоволення клопотання, просять замінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства. За вчинення даного кримінального правопорушення, у разі доведеності його вини, обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі до 15 років.

Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На думку суду, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, той факт, що обвинувачений є особою раніше судимою за вчинення умисного тяжкого злочину, і за таких обставин суд погоджується з думкою прокурора, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим незаконний вплив на потерпілого, свідків, ухилення від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідні заперечення сторони захисту судом відхиляються як безпідставні та спростовані вищенаведеними фактичними обставинами.

Обвинувачений ОСОБА_8 просить забезпечити йому перекладача на азербайджанську мову, оскільки він не в повній мірі володіє мовою, якою здійснюється судочинство.

Заперечення від учасників судового розгляду не надійшли.

Суд виходить з того, що згідно ч. 3 ст. 29 КПК України, слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Виходячи з того, що за зазначеними в обвинувальному акті відомостями обвинувачений народився в Республіці Азербайджан, не має громадянства України, клопотання обвинуваченого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 29, 176-179, 182, 183, 193, 194, 314 -316 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Дніпропетровській установі виконання покарань УДПтС України у Дніпропетровській області (№ 4) на строк до 15 травня 2017 року.

У задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 про заміну ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який відмовити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про залучення перекладача задовольнити - залучити ОСОБА_8 перекладача, який на достатньому рівні володіє азербайджанською мовою.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

17.03.2017