№1-кс/760/2311/17
(№760/2337/17)

16. 02. 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Києві, клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.
Заявник в поданому клопотанні просив слідчого суддю: скасувати арешт майна, а саме автомобіль марки "BMW Х5", синього кольору, з державним номером НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який був накладений ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року.
Заявник та його представник в судовому зсіданні подане клопотання підтримали з підстав зазначених у ньому.
Слідчий в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.
Постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві від 25.03.2016 року вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом та передано на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Медова, 3.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.11.2016 року договір купівлі - продажу транспортного засобу №111/0744.02.02.16 від 02.02.2016 року укладений від імені ОСОБА_5 з ОСОБА_6 визнано недійсним. Окрім цього зазначено про скасування державну реєстрацію транспортного засобу марки "BMW Х5", державний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору, 2009 року випуску, проведену територіальним сервісним центром №0744 МВС у Волинській області на підставі договору купівлі - продажу транспортного засобу №111/0744.02.02.16 від 02.02.2016 року на ОСОБА_6 .

Заявник при зверненні до слідчого судді з даним клопотанням зазначав, що майданчик, де утримується автомобіль марки "BMW Х5", з державним номером НОМЕР_1 , не обладнаний капітальними спорудами, тобто заходиться під відкритим небом, що може призвести до псування транспортного засобу, також зазначав, що на даний час по кримінальному проваджені автомобіль марки "BMW Х5" досліджений в повному обсязі, оглянутий, сфотографований, з ним проведені всі необхідні експертизи, в зв`язку з чим на даний час відпали підстави для накладення арешту на транспортний засіб. З огляду на зазначене заявник просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 131 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначені положення Конституції України кореспондуються із ч. 1 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вищевказані положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З огляду на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час відпала потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а саме автомобіля марки "BMW Х5", з державним номером НОМЕР_1 , оскільки в судовому засіданні встановлено, що станом на момент розгляду даного клопотання по кримінальному проваджені автомобіль марки "BMW Х5" досліджений в повному обсязі, оглянутий, сфотографований, з ним проведені всі необхідні слідчі дії.

З урахуванням зазначеного, зважаючи на обставини справи вбачається, що на даний час відсутні підстави для арешту майна, а тому подане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У х в а л и в :
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, а саме автомобіля марки "BMW Х5", синього кольору, з державним номером НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який був накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1