Справа № 405/1500/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017 року cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора та зобов`язання вчинити певну дію

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з вказаною вище скаргою, в обгрунтування якої зазначив, що 18.03.2017 року ним було отримано постанову прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури від 09.03.2017 року про відмову у визнанні його потерпілим, яку він вважає незаконною. Враховуючи зазначене, заявник з даною скаргою звернувся до суду.

Заявник у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими скаргу підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судове засідання з`явився, надав пояснення, відповідно до яких скаргу не визнав, в її задоволенні просив відмовити.

Заслухавши заявника та прокурора, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Як встановлено під час розгляду зазначеної скарги, заявник є головою ліквідаційної комісії ДП ДАК «Хліб України» «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів «1», який відповідно до ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 22.09.2016 року вживає заходів щодо виконання покладених на нього зобов`язань, згідно з вимогами Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Заявник повідомив, що нанесена йому шкода полягає в тому, що він не отримує, як голова ліквідаційної комісії ДП ДАК «Хліб України» «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів «1» заробітну плату, а тому просив визнати його потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Частинами 1, 2 ст. 55 КПК визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
За правилами ст.303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені до суду під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.
За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про відмову у задоволенні скарги (п.4 ч. 2 ст. 307 КПК України).
Таким чином, оскільки заявник діє від імені юридичної особи, він не може бути визнаним потерпілим особисто,як фізична особа у кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги заявника.
Керуючись ст. ст. 9, 22, 55, 303-307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення прокурора та зобов`язання вчинити певну дію - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1