Номер провадження: 11-кп/785/161/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.01.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та представника потерпілого ТОВ «Богдан Авто Одеса» ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м.Одеси від 23 червня 2016 року по кримінальному провадженню №0001248, яким

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Котовськ Одеської області, українець, громадянин України, з неповною вищою освітою, одружений, має на утриманні малолітнього сина, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Київського районного суду м.Одеси від 23 червня 2016 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.5 ст.191 КК України та йому призначено покарання за ч.1 ст.358 КК України у виді 6 місяців обмеження волі, за ч.5 ст.191 КК України 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські посади в організаціях і установах всіх форм власності строком на 3 роки та з конфіскацією всього майна, яке належить ОСОБА_7 на праві приватної власності. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням права займати організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські посади в організаціях і установах всіх форм власності строком на 3 роки та з конфіскацією всього майна, яке належить ОСОБА_7 на праві приватної власності. Вирішено питання з судовими витратами у кримінальному провадженні.

Оскаржуваним вироком суду встановлено, що 15.12.2014 року ОСОБА_7 будучи службовою особою, маючи злочинний намір, спрямований на розтрату грошових коштів ТОВ «Богдан Авто Одеса», котрі мали надійти на рахунок даного підприємства за продаж автомобіля, діючи з особистих корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог посадової інструкції, порядку розрахунку з клієнтами, затвердженим ТОВ «Богдан-Авто Одеса» та договором купівлі-продажу автомобіля, отримав від ОСОБА_10 готівкою, що є не допустимим, грошові кошти в сумі 46 100 доларів США, (що згідно курсу НБУ на станом 15.12.2014 року склало 726 554.44 грн.) за продаж автомобілів ТОВ «Богдан Авто Одеса», а саме Hyundai i20 F1,4 Style AT № кузова НОМЕР_1 , відповідно до договору №1812/3 від 18.12.2014 та Hyundai Santa Fe DM CRDI TOP AT № кузова НОМЕР_2 , про що ОСОБА_7 власноручно складено розписку.

Відповідно до затвердженого реєстру цін на автомобілі, які станом на 18 грудня 2014 року відповідали: на Hyundai i20 - 323 400 грн. та Hyundai Santa Fe - 954 400 грн., про що ОСОБА_7 перебуваючи на посаді менеджера зі збуту достеменно знав.

18.12.2014 року ОСОБА_7 , діючи умисно та дотримуючись злочинного плану, направленого на розтрату майна ТОВ «Богдан-Авто Одеса», не маючи повноважень діяти від імені підприємства ТОВ «Богдан-Авто Одеса», а саме директора та одноособово укладати договори купівлі-продажу, уклав з ОСОБА_11 договір купівлі-продажу №1812/1 від 18.12.2014 року транспортного засобу Hyundai Santa Fe із вищезазначеним номером кузову, вніс до договору недостовірну інформацію щодо вартості автомобіля, вказавши ціну 753 100 грн. незважаючи на те, що згідно реєстру цін, які діяли на 18.12.2014 року ціна на автомобіль Hyundai Santa Fe становила 954 400 грн.

Згідно висновку почеркознавчої експертизи №194 від 12.06.2015 року підписи на договорі купівлі-продажу №1812/1 від 18.12.2014 року в графі «директор» та «виконавець» виконані ОСОБА_7 .

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.358 КК України підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи.

Продовжуючи злочинний умисел направлений на розтрату майна підприємства, ОСОБА_7 після отримання грошових коштів від ОСОБА_12 , 18.12.2014 видав останньому підроблену видаткову накладну № ОД-0002981 від 18.12.2014 про те, що ОСОБА_11 вніс грошові кошти в сумі 753 100 грн. на рахунок ТОВ «Богдан-Авто Одеса», чим ввів в оману ОСОБА_11 , оскільки насправді грошові кошти за зарезервований покупцем автомобіль Hyundai Santa Fe ОСОБА_7 внесено не було.

Продовжуючи злочин, спрямований на розтрату майна ТОВ «Богдан Авто Одеса», а саме автомобіля Hyundai Santa Fe DM CRDI TOP AT № кузова НОМЕР_2 ОСОБА_7 , достовірно знаючи що грошові кошти в повному обсязі за автомобіль Hyundai Santa Fe із вищезазначеним номером кузову до ТОВ «Богдан-Авто Одеса» не надійшли, шляхом зловживання службовим становищем, діючи умисно, із корисливого мотиву він 10.02.2015 року отримав доступ до кабінету та в подальшому до сейфу директора ТОВ «Богдан Авто Одеса» ОСОБА_13 , де знаходились довідки рахунки підприємства, після чого скориставшись ситуацією заволодів довідкою рахунком та не маючи на те законних повноважень виписав довідку рахунок серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 про продаж останньому автомобіля Hyundai Santa Fe із вищезазначеним номером кузову за 954 400 грн., хоча насправді ОСОБА_7 від імені ОСОБА_11 за цей автомобіль було сплачено: 27.01.2015 року - 21 600 грн., 10.03.2015 року - 115 600 грн. та 12.03.2015 року - 175 000 грн., що у загальній сумі становить - 312 200 гривень.

На підставі довідки рахунку серії ВІА №873535 ОСОБА_11 в РЕВ ДАІ 11.02.2015 отримав технічний паспорт серії НОМЕР_4 на придбаний ним автомобіль Hyundai Santa Fe із вищезазначеним номером кузову.

Згідно висновку судово-економічної експертизи №187 від 12.06.2015 року до ТОВ «Богдан Авто Одеса» за продаж автомобілю Hyundai Santa Fe із вищезазначеним номером кузову не надійшло 642 400 грн., чим спричинено майнову шкоду ТОВ «Богдан Авто Одеса» на вищевказану суму, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і визнається особливо великим розміром.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України - розтрата чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало в її віданні, вчинена в особливо великому розмірі.

Не погодившись з вироком суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок суду скасувати в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким повністю виправдати його підзахисного, а судове провадження закрити.

Свої вимоги обґрунтовує наступними доводами:

1)в мотивувальній частині вироку суддя не сформулював обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням об`єктивної та суб`єктивної сторони злочинів, що інкримінуються ОСОБА_7 ;

2)не навів докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів;

3)матеріалами кримінального провадження не доведена провина ОСОБА_7 у вчиненні ним будь-якого підроблення будь-якого документу. Зазначає, що факт внесення недостовірної інформації до договору купівлі-продажу транспортного засобу Hyundai Santa Fe, щодо вартості автомобіля, не є злочином, передбаченим ч.1 ст.358 КК України;

4)суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку вказує, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.358 КК України будучи службовою особою, разом з тим службова особа не може бути суб`єктом вказаного злочину;

5)суд першої інстанції не дослідив докази, якими було би доведено, що автомобілі були ввірені ОСОБА_7 та перебували в його віданні;

6)в порушення вимог ст.315 КПК України суд не з`ясував питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, а прокурор не заявив клопотання про здійснення судового виклику певних осіб для допиту;

7)матеріали дослідженні в судому засіданні, які не були долучені до обвинувального акту є незаконними, а докази, які суд отримав в судовому засіданні є недопустимими.
Представник за довіреністю ТОВ «Богдан Авто Одеса» ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок суду стосовно ОСОБА_7 шляхом додаткової кваліфікації його дій за ч.4 ст.190 КК України шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не дослідив питання кваліфікації дій ОСОБА_7 у співучасті із ОСОБА_14 за ч.4 ст.190 КК України. Так, згідно розписки ОСОБА_7 тримав від ОСОБА_10 в присутності ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та менеджерів з продажу суму в розмірі 46 100 доларів, як повну оплату автомобілів Hyundai i20 та Hyundai Santa Fe з посиланням на договори. Даний документ датований 15 грудня 2014 року. В той же час, а матеріалах справи знаходяться копії зазначених договорів купівлі-продажу автомобілів, які датуються 18 грудня 2014 року. Тобто договори датовані пізнішою датою, що свідчить про те, що на момент створення розписки договорів не існувало, або ж розписка була створена фактично пізнішою датою ніж в ній зазначено. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази передачі грошових коштів, а сам ОСОБА_10 не вчиняє будь-яких дій щодо повернення нібито переданих ОСОБА_7 грошей.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_16 , які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого ТОВ «Богдан-Авто Одеса» ОСОБА_9 , пояснення ОСОБА_9 , який підтримав свою апеляційну скаргу та виступив проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення обох апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 2 ст.404 КПК України, передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в частині недоліків висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, яким суд першої інстанції не надав належної оцінки.

Відповідно до положень ст.2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно припису ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, та у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд, на підставі п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт.

Згідно із приписом п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

Досліджуючи матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , апеляційним судом була встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження було встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме обвинувачення, яке було висунуто ОСОБА_7 є неконкретизованим, а викладені в ньому фактичні обставини є суперечливими.

Так, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 відсутній повний виклад фактичних обставин, які характеризують об`єктивну сторону вчиненого злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а саме з обвинувального акту не зрозуміло коли саме був закінчений склад вказаного злочину.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор пояснила суду, що вважає, що склад злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України став закінченим в момент передачі автомобіля ОСОБА_10 , а саме під час виїзду автомобіля Hyundai Santa Fe за межі автосалону ТОВ «Богдан Авто Одеса».

Проте, в обвинувальному акті взагалі відсутні відомості щодо обставин передачі автомобіля ОСОБА_10 .

Крім того, відповідно до обвинувального акту діями ОСОБА_7 ТОВ «Богдан Авто Одеса» спричинено майнову шкоду в розмірі 642 400 грн.

Однак, відповідно до матеріалів кримінального провадження, а саме показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , висновку «Про результати службового розслідування за фактом порушення фінансової дисципліни встановленого порядку реалізації автотранспортних засобів та її документального оформлення у ТОВ «Богдан Авто Одеса», - автомобіль Hyundai Santa Fe був переданий ОСОБА_10 до 08 березня 2015 року. Відповідно до обвинувального акту вартість автомобіля Hyundai Santa Fe складала 954 400 гривень. ОСОБА_7 від імені ОСОБА_11 за цей автомобіль було сплачено ТОВ «Богдан Авто Одеса»: 27.01.2015 року - 21 600 грн., 10.03.2015 року - 115 600 грн. та 12.03.2015 року - 175 000 грн.

Таким чином, на момент передачі автомобіля Hyundai Santa Fe Торбинському В.М. ТОВ «Богдан Авто Одеса» було сплачено лише 21 600 грн. З огляду на викладене в момент передачі автомобіля Hyundai Santa Fe ОСОБА_11 , в який прокурор вважає, що склад злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України був закінченим, завдана ТОВ «Богдан Авто Одеса» матеріальна шкода повинна була складати 932 800 грн. (954 400 грн. - 21 600 грн. = 932 800 грн.). Подальші платежі можуть розглядатися як добровільне відшкодування ОСОБА_7 завданої матеріальної шкоди.

Слід зазначити, що відповідно до матеріалів кримінального провадження 08 березня 2015 року ОСОБА_11 залишив автомобіль Hyundai Santa Fe на фірмовому СТО ТОВ «Богдан Авто Одеса» та в подальшому він йому повернутий не був. Тобто автомобіль Hyundai Santa Fe залишився у володінні ТОВ «Богдан Авто Одеса».

В свою чергу, згідно з обвинувальним актом 15.12.2014 року ОСОБА_7 в порушення вимог посадової інструкції, порядку розрахунку з клієнтами, затвердженим ТОВ «Богдан-Авто Одеса» та договором купівлі-продажу автомобіля, отримав від ОСОБА_10 готівкою, що є не допустимим, грошові кошти в сумі 46 100 доларів США, (що згідно курсу НБУ на станом 15.12.2014 року склало 726 554.44 грн.) за продаж автомобілів Hyundai i20 та Hyundai Santa Fe. ОСОБА_7 після отримання грошових коштів від ОСОБА_12 , 18.12.2014 видав останньому підроблену видаткову накладну № ОД-0002981 від 18.12.2014 про те, що ОСОБА_11 вніс грошові кошти в сумі 753 100 грн. на рахунок ТОВ «Богдан-Авто Одеса», чим ввів в оману ОСОБА_11 , оскільки насправді грошові кошти за зарезервований покупцем автомобіль Hyundai Santa Fe ОСОБА_7 внесено не було.
З огляду на текст обвинувального акту вбачається, що діями ОСОБА_7 було завдано матеріальну шкоду ОСОБА_11 , проте останній є свідком кримінального провадження, що не відповідає фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Крім того, по епізоду злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України сторона обвинувачення розглядає ОСОБА_7 у якості спеціального суб`єкта, як службову особу. В той же час склад злочину, передбачено ч.1 ст.358 КК України, який також інкримінується ОСОБА_7 , передбачає вчинення злочину загальним суб`єктом.

Враховуючи те, що злочини, які інкримінуються ОСОБА_7 за статтями 358 ч.1 та 191 ч.5 КК України у даному випадку утворюють ідеальну сукупність злочинів, то апеляційний суд вважає, що обвинувачення в цій частині є суперечливим.

З огляду на вказані недоліки обвинувального акту, апеляційний суд дійшов висновку, що обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_7 є неконкретизованим та не сформульованим належним чином.

Враховуючи, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 відсутнє належне формулювання обвинувачення, в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, а за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Відсутність належного формулювання обвинувачення суперечить принципу верховенства права, закріпленому в ст.8 КПК України та практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті закону підлягає обов`язковому застосуванню.

Згідно з чинним кримінальним процесуальним законом обвинувачений має право знати у чому він обвинувачується, а обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом.

Неконкретність такого обвинувачення порушує право особи на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Окрім того, Суд зазначає, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 01.03.2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).

Суд першої інстанції зазначеним недолікам обвинувального акту об`єктивної правової оцінки не надав і, за відсутності пред`явленого у встановленому законом порядку обвинувачення ОСОБА_7 , розглянув такий обвинувальний акт та ухвалив щодо нього обвинувальний вирок, що є неприпустимим.

При цьому, мотивувальна частина оскаржуваного вироку містить формулювання обвинувачення, яке судом першої інстанції визнано доведеним, яке, фактично, є тотожним формулюванню обвинувачення, що міститься в обвинувальному акті з встановленими істотними порушеннями кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, а також приписи статей 7 та 9 КПК України, апеляційний суд вважає, що судове провадження в суді першої інстанції було здійснено з істотними порушеннями вимог КПК України, які, з урахуванням положень статей 2, 7, 9, 412, 415 КПК України, визнаються апеляційним судом істотними.

Частиною 1 ст.412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК України, наведені вище обставини унеможливлювали прийняття будь-якого судового рішення судом першої інстанції та унеможливлюють прийняття рішення за результатами розгляду апеляційних скарг захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та представника потерпілого ТОВ «Богдан Авто Одеса» ОСОБА_9 судом апеляційної інстанції, тому єдиним можливим рішенням, у даному випадку, є скасування вироку з призначенням нового судового розгляду.

Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду істотні порушення кримінального процесуального закону та з огляду вимоги ч.2 ст.115 КПК України, апеляційний суд позбавлений можливості дати оцінку іншим доводам апеляційних скарг захисника ОСОБА_8 та представника потерпілого ТОВ «Богдан Авто Одеса» ОСОБА_9 .

Під час нового судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції, з дотриманням процесуальних прав учасників судового процесу, вимог кримінального процесуального закону та з урахуванням доводів апеляційних скарг захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та представника потерпілого ТОВ «Богдан Авто Одеса» ОСОБА_9 необхідно звернути увагу на встановлені при апеляційному розгляді істотні порушення вимог КПК України, провести підготовче провадження у відповідності до вимог глави 27 розділу IV КПК України та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення, яке буде відповідати вимогам закону, та забезпечить неухильне виконання положень статей 2, 7 КПК України.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника потерпілого ТОВ «Богдан Авто Одеса» ОСОБА_9 підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 частковому задоволенню, а оскаржуваний вироку суду скасуванню з призначення нового розгляду у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Частково задовольнити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу представника потерпілого ТОВ «Богдан Авто Одеса» ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м.Одеси від 23 червня 2016 року, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.5 ст.191 КК України скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції за стадії підготовчого провадження в іншому складі суду.
Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4