Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянула у судовому засіданні в м. Києві 15 червня 2017 року матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року, якою повернуто апеляційну скаргу на вирок Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року.

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3, 4 ст. 190 КК України і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Не погодившись з вказаним вироком, захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах засудженого подав апеляційну скаргу на нього.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_9 повернуто.

У касаційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги і призначити новий розгляд у вказаному суді з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що суд апеляційної інстанції прийняв безпідставне рішення про повернення апеляційної скарги, оскільки подана ним скарга відповідала вимогам кримінального процесуального закону та мала бути прийнята до розгляду.

В запереченнях на касаційну скаргу потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , посилаючись на безпідставність на їх думку, її доводів, просили залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання касаційних вимог, думку прокурора та потерпілої, які вважали, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, перевіривши матеріали провадження й обговоривши наведені у скарзі та запереченнях на неї доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Статтею 399 КПК України передбачено підстави залишення апеляційної скарги без руху, її повернення або відмови у відкритті провадження.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Як убачаться зі справи, не погодившись з вироком Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року, яким ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3, 4 ст. 190 КК України, захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій ставив питання про його скасування та ухвалення апеляційним судом свого вироку в зв`язку з невинуватістю ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, за які його засуджено.

Після виконання вимог ст. 398 КПК України, суддя апеляційного суду ухвалою від 09 вересня 2016 року залишив апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 без руху та надав останньому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків 10 днів з дня отримання ухвали.

При цьому, обґрунтовуючи підстави залишення апеляційної скарги захисника без руху апеляційний суд вказав, що вона подана без урахування положень п.4 ч. 2 ст. 396 КПК України в частині викладення вимог особи, яка подає апеляційну скаргу, які повинні узгоджуватися з положеннями статей 407, 417 та 420 КПК України, а також не дотримано вимог ч. 6 ст. 396 КПК України щодо кількості копій апеляційних скарг, необхідної для надіслання сторонам кримінального провадження.

На виконання зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху вимог, захисник у межах встановленого судом строку подав нову апеляційну скаргу, однак наведених у ній недоліків не усунув, в зв`язку з чим, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційний суд апеляційну скаргу повернув.

При цьому, таке рішення прийняв виходячи з того, що ОСОБА_9 повторно навів вимоги до апеляційного суду, які не узгоджуються положеннями статей 407, 417 та 420 КПК України.

Колегія суддів вважає такий висновок суду апеляційної інстанції правильним та перевіркою матеріалів провадження не вбачає підстав вважати доводи касаційної скарги захисника про безпідставність повернення апеляційної скарги обґрунтованими.

Таких порушень кримінального процесуального закону, які були б істотними та були б безумовними підставами для скасування судового рішення з яким не погоджується захисник, колегією суддів не встановлено, а тому у задоволенні його касаційної скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 433 436 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIIІ від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року, якою повернуто апеляційну скаргу на вирок Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3