Справа № 507/304/17
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В :
Слідчий в клопотанні зазначає, що 24.02.2017 року, в черговій частині Любашівського ВП Балстського ВП ГУНП в Одеській області було зареєстровано заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що 01.02.2017 року близько 16:00 години гр. ОСОБА_6 , 1985 року народження, безпричинно, висловлюючись грубою нецензурною лайкою, порушуючи громадський порядок, розбив в її домоволодінні 9 вікон, з яких вісім віком - пластикові та одне дерев`яне. Таким чином ОСОБА_5 зазнала матеріальну шкоду.
В ході досудового розслідування було встановлено, що до скоєння вказаного злочину причетний гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 .
09.03.2017 року до слідчого відділу Любашівського ВП надійшла заява від ОСОБА_5 , згідно якої вона вказує, що добровільно видає та просить долучити до матеріалів кримінального провадження частину дерев`яного стовпця з фрагментами скла, якими гр. ОСОБА_6 побив вікна її житлового будинку.
Вказана частина дерев`яного стовпця з фрагментами скла має значення речового доказу по кримінальному провадженню, в подальшому підлягатиме дослідженню, тому слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучені речі.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України, предмети, які вилучені, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним в ч.2 ст.167 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:… 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що зазначена частина дерев`яного стовпця із фрагментами скла, яку добровільно видала потерпіла ОСОБА_5 , являється речовим доказом та в подальшому підлягатиме дослідженню, тому з метою забезпечення, їх збереження, для проведення експертного дослідження необхідно накласти на нього арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Любашівського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя : ОСОБА_1