АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/377/17 Справа № 693/786/16-к Категорія: ст. 459-467 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (відеоконференція)

захисника ОСОБА_8 (відеоконференція)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 22 березня 2017 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Жашківського районного суду Черкаської області від 26.02.2014 року, -

в с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_9 26.06.2016 р. звернувся до суду із клопотанням про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Жашківського районного суду Черкаської області від 26.02.2014 року.

У своєму клопотанні ОСОБА_9 вказує, що на момент розгляду кримінального провадження Жашківським районним судом Черкаської області та Апеляційним судом Черкаської області не було відомо, що свідка ОСОБА_10 , який на момент розгляду справи категорично відмовився від показів в судах першої та апеляційної інстанцій, допитано не було, оскільки він хвилювався за своє здоров`я та можливий на нього тиск зі сторони правоохоронних органів. Свідчення цього свідка, на думку засудженого, є важливими, оскільки можуть свідчити про тиск на самого засудженого та поява на тілі останнього тілесних ушкоджень після перебування в Жашківському райвідділі тодішньої міліції, і в результаті чого засуджений був змушений оговорити себе у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він змушений відбувати покарання. Крім того судами, що раніше розглядали справу, була дана не належна оцінка показам потерпілої, що мінялись в ході розслідування провадження, а також не звернули суди увагу на ту обставину, що на час вчинення злочину що йому інкримінувався, ОСОБА_7 перебував в іншому місці. На думку засудженого ОСОБА_7 зазначені обставини є підставою для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами та повинні бути переглянутими, оскільки ці обставини не були відомі суду на час розгляду провадження як місцевим, так і апеляційним судом.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 22 березня 2017 року заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Жашківського районного суду Черкаської області від 26.02.2014 року залишено без задоволення.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що посилання ОСОБА_7 на ту обставину, що свідчення ОСОБА_11 є важливими, оскільки можуть підтвердити тиск на самого засудженого та появу на тілі останнього тілесних ушкоджень після перебування в Жашківському райвідділі тодішньої міліції, як на нововиявлену обставину, об`єктивно спростовується вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 26.02.2014 року. Питання застосування до ОСОБА_7 не дозволених методів досудового слідства також було предметом розслідування слідчого відділу слідчого управління прокуратури Черкаської області, за результатами якого кримінальне провадження № 0000016 від 12.10.2013 року за фактом перевищення службових повноважень начальником СКР Жашківського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_12 та оперуповноваженим СКР Жашківського РВ УМВС ОСОБА_13 у відношенні до ОСОБА_7 закрито, у зв`язку з відсутністю в діях зазначених осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Крім того, в числі свідків, згідно заяви адвоката, покази яких слід прийняти до уваги, мова про ОСОБА_11 не йшлась, як і не було вказано про свідка, анкетні данні якого ОСОБА_7 не відомі, в той час як в судовому засіданні ОСОБА_7 показав, що добре знав особу, яка порадила йому ОСОБА_11 як фахового юриста, і встановити його мобільний номер телефону не було складно, що свідчить про те, вказує суд, що про існування даного свідка ОСОБА_14 було відомо ще в жовтні 2013 р.

Не погодившись з ухвалою суду, захисник та засуджений ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 22 березня 2017 року та ухвалити нову, якою задовольнити заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Жашківського районного суду від 26.02.2014 року.

Указує, що судом першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, допущено невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що місцевим судом не прийнято до уваги, що свідчення ОСОБА_11 є важливими, оскільки можуть підтвердити тиск на самого засудженого та появу на тілі останнього тілесних ушкоджень після перебування в Жашківському районному відділі міліції, в результаті чого засуджений був змушений оговорити себе в скоєні злочину. Також судом не враховано, що потерпіла надавала суду неправдиві покази під тиском працівників міліції, що підтверджено дослідженими в засіданні матеріалами. Крім того, не враховано, що сукупність вказаних ОСОБА_7 порушень свідчить про штучне створення або підроблення доказів, а також на інші обставини, які не були відомі суду, але самі по собі або разом з раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить перевірити.

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 22.03.2017 р. та повернути матеріали справи в суд першої інстанції для вирішення питання про відкриття кримінального провадження за заявою про перегляд вироку Жашківського районного суду Черкаської області від 26.02.2014 року за нововиявленими правилами по суті.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ні йому, ні суду на час розгляду справи відносно нього не були відомі обставини, які його виправдовують у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також наявні інші обставини, які стали йому відомі лише у 2016 році. Зазначає, що свідчення ОСОБА_11 є важливими, оскільки можуть підтвердити тиск на нього та появу на тілі тілесних ушкоджень після перебування в Жашківському райвідділі міліції, в результаті чого він був змушений обговорити себе у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він був засуджений.

Вказує, що ним було оскаржено рішення про закриття кримінального правопорушення провадження № 0000016 від 12.10.2013 р. за фактом перевищення щодо нього службових повноважень, у зв`язку з відсутністю в діях працівників міліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, оскільки зазначене провадження було проведено з порушеннями, упереджено та одностороннього. На це, зокрема, вказує те, що під час розслідування працівники міліції здійснювали тиск на свідків, які в подальшому відмовилися надавати показання проти працівників міліції. Також під час слідства не були взяті до уваги показання його батьків та дружини щодо отримання ним тілесних ушкоджень. Тому висновки слідства базуються лише на показах працівників міліції, які умисно приховують злочинну діяльність свого керівництва. Зазначає, що наведені обставини не були відомі Жашківському районному суду Черкаської області при ухваленні вироку від 26.02.2014 р., який був ухвалений на момент оскарження постанови слідчого прокуратури міста Черкаси Черкаської області від 24.12.2013 р. При цьому, апелянт вважає, що свідчення ОСОБА_11 являються важливими для з`ясування істини в цій справі на момент досудового розслідування. Однак зазначає, що про ОСОБА_11 , як свідка з числа зазначений в порядку ст. 290 КПК України свідків зі сторони захисту, показання яких слід прийняти до уваги, мова не йшла, оскільки на той момент йому не були відомі відомості про цю особу, зокрема не було відомо прізвище, ім`я та по батькові. Вказує, що станом на 02.10.2013 р. йому був відомий номер телефону ОСОБА_11 , однак 03.10.2013 р. його було взято під варту.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_7 подані ними апеляційні скарги підтримали з мотивів, які в них наведені. ОСОБА_7 уточнив свої апеляційні вимоги, підтримавши їх формулювання у тому виді, в якому вони викладені в апеляційній скарзі захисника.

Прокурор заперечив проти апеляційних скарг, просив відмовити у їй задоволенні.

Заслухавши доповідача, учасників судового засідання, вивчивши матеріли кримінальної провадження та оцінивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 459 КПК України 2012 року, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Обставини, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 26.02.2014 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ст. ст. 70, 71 КК України та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 09.12.2014 року вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 26.02.2014 року відносно ОСОБА_7 залишено без змін, а апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Аналізуючи доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вбачає, що апелянти у якості основного свого аргументу посилаються на те, що, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_7 , Жашківським районним судом Черкаської області не враховано показання свідка ОСОБА_11 щодо тиску на засудженого та появу на тілі останнього тілесних ушкоджень після перебування в Жашківському райвідділі міліції, в результаті чого засуджений був змушений оговорити себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зі змісту вироку Жашківського районного суду Черкаської області від 26.02.2014 року вбачається, що суду першої інстанції на час ухвалення рішення було відомо твердження ОСОБА_7 про те, що свою вину він визнав тому, що працівниками Жашківського РВ УМВС України в Черкаській області йому були нанесені тілесні ушкодження (т. 2 а. с. 84-86).

Також в матеріалах справи міститься постанова від 24.12.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000016 від 12.10.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України (т. 2 а. с. 45-48).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.07.2014 р. відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого в ОВС СУ прокуратури Черкаської області ОСОБА_15 від 24.12.2013 р. про закриття кримінального провадження № 0000016 від 12.10.2013 р.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 11.08.2014 р. апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.07.2014 року залишено без задоволення, а ухвалу без змін (т. 2 а.с. 187-188). Постанова слідчого від 24.12.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000016 від 12.10.2013 р. залишилась чинною.

Тобто, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції був поінформований про твердження ОСОБА_7 щодо вчинення відносно нього фізичного та психологічного тиску працівниками міліції, знав про ці обставини та врахував рішення слідчого про закриття кримінального провадження щодо зазначених обставин.

Ключовою ознакою нововиявленої обставини, яка може бути підставою для перегляду чинного судового рішення відповідно до змісту п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України 2012 року є те, що ця обставина не була відома суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення.

За таких умов наявність указаного свідка не може вважатися нововиявленою обставиною, адже щодо відсутності факту вчинення відносно ОСОБА_7 фізичного та психологічного тиску працівниками міліції було відомо суду, який ухвалював рішення, що є предметом перегляду за нововиявленими обставинами.

Також колегія суддів бере до уваги, що дії з боку працівників міліції, про які в своїй заяві вказує засуджений, не підтверджені вироком суду, що набрав законної сили, чи матеріалами розслідування. Втім, відповідно до ч. 3 ст. 459 КПК України, лише вироком суду або, принаймні, матеріалами розслідування, має бути підтверджений будь-який факт зловживання слідчого, прокурора, суду під час кримінального провадження, для того, щоб такий факт міг бути прийнятий судом у якості нововиявленої обставини.

До того ж, вирок суду щодо ОСОБА_7 , з його слів, ще не розглядався у касаційному порядку, хоча він неодноразово подавав касаційні скарги.

За своїм змістом вказані вище доводи апелянтів є намаганням засудженого повторно оскаржити вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 26.02.2014 року щодо нього.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Маньківського районного суду Черкаської області від 22 березня 2017 року є законною та обґрунтованою, і не вбачає підстав для її скасування чи зміни.

Враховуючи указане вище, та керуючись ст. ст. 404, 407, 459-463, 467 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 22 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подання безпосередньо до цього суду касаційної скарги протягом трьох місяців з часу її постановлення. Для особи, яка тримається під вартою, цей строк рахується з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий :

Судді :