Справа № 629/2045/16-к
Номер провадження 1-кп/629/56/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001153, № 0001051 та № 0001028 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, військовозобов`язаного, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2015 року близько 22-18 години ОСОБА_3 за попередньою змовою разом з ОСОБА_6 , кримінальне провадження відносно якого виділено в окреме провадження, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки) телефонного кабелю, прийшли до першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки у виді матеріального збитку і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, використовуючи принесений з собою кухонний ніж, таємно викрали з під`їзду телефонний розподільчий кабель ТПП 50х2х0,4 довжиною 3 метра (2 штуки: один 125 см, вартістю 39 гривень 35 копійок, другий 175 см, вартістю 55 гривень 09 копійок), поліетиленову пряму муфту МПП-50, вартістю 178 гривень 80 копійок та поліетиленову розгалужувальну муфту 2МРП-50, вартістю 268 гривень 20 копійок, що знаходилися в розподільчій кабельній лінії зв`язку (інв.. № 13542) на станційно-лінійній дільниці № 1 м. Лозова. Після цього ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 намагався зникнути з місця скоєння злочину, але свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками ДСО. У разі доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_3 та ОСОБА_6 могли спричинити районному центру телекомунікацій № 327 ХФ ПАТ «Укртелеком» матеріальний збиток на загальну суму 541 гривні 44 копійки.

Крім цього, наприкінці грудня 2016 року, точної дати в ході судового засідання встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до побутового приміщення, розташованого на першому поверсі в будинку АДРЕСА_4 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , переконавшись, що він залишається не поміченим, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріального збитку і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, шляхом підбору ключа проник до вищевказаного побутового приміщення, в якому ОСОБА_7 зберігає своє майно, звідки таємно викрав дитячий двоколісний велосипед «Artar», вартістю 850 гривень та санчата дитячі, вартістю 233 гривні 33 копійки, які належать ОСОБА_7 . Після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1083 гривні 33 копійки.

Крім цього, наприкінці березня 2017 року, точної дати в ході судового засідання встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до побутового приміщення, розташованого на першому поверсі в будинку АДРЕСА_5 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , переконавшись, що він залишається не поміченим, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріального збитку і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, діючи повторно, шляхом підбору ключа проник до вищевказаного побутового приміщення, в якому ОСОБА_8 зберігає своє майно, звідки таємно викрав велосипед «Formula Kolt 24», вартістю 1973 гривні, які належать ОСОБА_8 . Після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1973 гривні.

Крім цього, в ніч з 24 квітня 2017 року по 25 квітня 2017 року ОСОБА_3 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення металевих виробів з домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить його сусіду ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 25 квітня 2017 року близько 03-00 години, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, через паркан проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де заліз на горище господарської споруди, звідки таємно викрав металеві вироби, а саме: 3 труби металевих, 2 труби із нержавіючої сталі та 3 ломи, вартістю 570 гривень, які належать ОСОБА_9 . Після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 570 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочинів визнав та пояснив у судовому засіданні, що щиро кається у скоєних ним злочинах. Також пояснив, що дійсно скоїв злочини при зазначених обставинах, а саме 29 жовтня 2015 року близько 22-18 години він за попередньою змовою разом з ОСОБА_6 , кримінальне провадження відносно якого виділено в окреме провадження, прийшли до першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 звідки таємно викрали з під`їзду телефонний розподільчий кабель, поліетиленову пряму муфту та поліетиленову розгалужувальну муфту, які знаходилися в розподільчій кабельній лінії зв`язку на станційно-лінійній дільниці № 1 м. Лозова, але свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками ДСО. Крім цього, наприкінці грудня 2016 року, точної дати не пам`ятає, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до побутового приміщення, розташованого на першому поверсі в будинку АДРЕСА_4 , де шляхом підбору ключа проник до побутового приміщення звідки таємно викрав дитячий двоколісний велосипед та санчата дитячі. Після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд. Крім цього, наприкінці березня 2017 року, точної дати не пам`ятає, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до побутового приміщення, розташованого на першому поверсі в будинку АДРЕСА_5 , де шляхом підбору ключа проник до побутового приміщення звідки таємно викрав велосипед «Formula Kolt 24». Після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд. Крім цього, в ніч з 24 квітня 2017 року по 25 квітня 2017 року у нього виник умисел на таємне викрадення металевих виробів з домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить його сусіду ОСОБА_9 .. В зв`язку з чим 25 квітня 2017 року близько 03-00 години, він через паркан проник на територію вищевказаного домоволодіння, де заліз на горище господарської споруди, звідки таємно викрав металеві вироби, а саме: 3 труби металевих, 2 труби із нержавіючої сталі та 3 ломи. Після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб. Крім цього, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин середньої тяжкості та тяжкі злочини.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, військовозобов`язаний, не одружений, має середню освіту, не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття в скоєному, відшкодування збитків.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних злочинів, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Обвинувачений ОСОБА_3 не взяв участь у підготовці досудової доповіді. Оцінка ризику була проведена по статистичним факторам розділу І анкети та виявлені високі ризики вчинення повторного кримінального правопорушення.

Судом враховується досудова доповідь, складена Лозівським міськрайонним відділом з питань пробації у відношенні ОСОБА_3 , згідно висновку якої загальний рівень ризику вчинених кримінальних правопорушень високий, ризик небезпеки для суспільства зі сторони обвинуваченого оцінюється як середній, відповідно до ОСОБА_3 можна застосувати такий вид інтервенції, як покарання не пов`язане з позбавленням волі. До обвинуваченого можна застосувати такий захід підтримки та допомоги, як: працевлаштування та отримання професійної освіти, за умови реалізації якого, можна досягнути правослухняної поведінки без застосування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

З урахуванням тяжкості злочинів, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , висновку органу пробації, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочинів та відношення до скоєного, суд, дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкцій ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, а саме звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покладення на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, а також додатково покласти обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обрану у вигляді особистого зобов`язання.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 в строк відбування покарання час знаходження під вартою з 29 травня 2017 року, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення № 2256/86 від 29 травня 2017 року по 13 липня 2017 року.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції чинній станом на 20.06.2017 року, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 29 травня 2017 року до набрання чинності Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», а саме до 20.06.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції чинній на теперішній час, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 21.06.2017 року до 13 липня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільні позови по справі не заявлені.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судових експертиз.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_10 винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та піддати його покаранню:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 1, п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 залишити раніше обрану у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 в строк відбування покарання час знаходження під вартою з 29 травня 2017 року, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення № 2256/86 від 29 травня 2017 року по 13 липня 2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції чинній станом на 20.06.2017 року, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 29 травня 2017 року до набрання чинності Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», а саме до 20.06.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції чинній на теперішній час, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 21.06.2017 року до 13 липня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення:

- судово-товарознавчої експертизи № 2428 від 23.05.2017 року в розмірі 197 гривень 74 копійки (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова);

- судово-товарознавчої експертизи № 2272 від 26.05.2017 року в розмірі 197 гривень 74 копійки (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова);

- судово-товарознавчої експертизи № 2210 від 16.05.2017 року в розмірі 296 гривень 61 копійки (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова).

Витрати за проведення товарознавчої експертизи № 11532 від 09 лютого 2015 року у розмірі 492 гривні віднести за рахунок держави.

Речові докази по справі:

- телефонний розподільчий кабель ТПП 50х2х0,4 довжиною 3 метра (2 штуки: один 125 см, другий 175 см), поліетиленову пряму муфту МПП-50 та поліетиленову розгалужувальну муфту 2МРП-50, які передані представнику потерпілого ОСОБА_11 згідно зберігальної розписки передати районному центру телекомунікацій № 327 ХФ ПАТ «Укртелеком»;

- дитячий двоколісний велосипед «Artar» та санчата дитячі, які передані потерпілій ОСОБА_7 згідно зберігальної розписки залишити останній;

- ключ від замку китайського виробництва, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області відповідно до квитанції № 000223, знищити, як такий, що не представляє цінності;

- велосипед «Formula Kolt 24», який переданий потерпілому ОСОБА_8 згідно зберігальної розписки, залишити останньому.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1