Код суду 233 Справа № 233/698/17
Вирок
Іменем України
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22 березня 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.263 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням на 2 роки,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
02 січня 2017 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , рухаючись на транспортному засобі «Рено Майстер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїжджав біля перехрестя вулиць Бійська та Партизанська м.Костянтинівка Донецької області, де побачив припаркований транспортний засіб марки ВАЗ 2106 реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому був відсутній водій та розбите заднє та праве пасажирське скло. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний намір спрямований на таємне викрадання чужого майна з вищевказаного транспортного засобу.
В цей же час реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, шляхом вільного доступу, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав майно, яке знаходилось в транспортному засобі ВАЗ 2106 реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_6 , а саме: музичну магнітолу торгівельної марки «Pioneer» моделі «MVH -08UBG» вартістю 856 грн.80 коп. Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 856 гривень 80 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив, що 02 січня 2017 року він рухався на автомобілі, де на перехресті вулиць Бійська та Партизанська м.Костянтинівки побачив стоячий автомобіль з розбитим боковим склом. Зупинився, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, викрав автомагнітолу з автомобіля і поїхав додому. В подальшому працівникам поліції видав викрадену автомагнітолу. Щиро шкодує про вчинене, просить суворо не карати. Не заперечував в судовому засіданні проти скороченого розгляду кримінального провадження, усвідомлюючи всі наслідки.
Встановивши, правильність розуміння обвинуваченим і іншими учасниками судового провадження суті обставин скоєння кримінального правопорушення, відсутність сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини кримінального правопорушення, його наслідків, данні про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та знову вчинив злочину в період іспитового строку за попереднім вироком( а.п.39, 43), на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.п.44,45) за місцем мешкання характеризується посередньо (а.п.48), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає - щире каяття.
Обставиною, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає рецидив злочинів.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 складеної Костянтинівським міськрайонним відділом з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управляння з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_7 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства ( у т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально- виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Тож, суд вважає, враховуючи досудову доповідь з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 , що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути пов`язано з позбавленням волі в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, оскільки вважає, що саме це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 неможливо без реального відбування призначеного покарання та не знаходить підстав для звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності згідно вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 березня 2016 року за ст.263 ч.1 КК України, за яким був звільнений від покарання у вигляд 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, і в період іспитового строку знову вчинив умисне кримінальне правопорушення; що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та у сукупності утворює підставу для висновку про небажання останнього стати на шлях виправлення.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 березня 2016 року за ст.263 ч.1 КК України ( строк невідбутого покарання складає 3 ( три) роки позбавлення волі).
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України слід покласти на обвинуваченого, з якого стягнути на користь держави витрати на проведення експертизи № 2/20-74 від 31 січня 2017 року в сумі 351 гривні 84 копійки .
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
На підставі наведено, керуючись ст.ст. 50, 65, 66, 67 КК України, ст.ст.349, 366-368, 371, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 ( один) рік.
Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 березня 2016 року ( невідбута частина покарання складає 3 роки позбавлення волі), призначивши ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 3 ( трьох) років 1 ( одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня фактичного затримання.
Виконання вироку в частині затримання засудженого ОСОБА_5 та доставки його до відповідної установи виконання покарань доручити Костянтинівському відділенню поліції Бахмутського відділу поліції ГУ НП України в Донецькій області після набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (балансовий рахунок: 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», код бюджетної класифікації доходу: 24060300 «Інші надходження») процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 351 (триста п`ятдесят однієї) гривні 84 копійки.
Речові докази музичну магнітолу «Pioneer» моделі «MVH -08UBG», що належить ОСОБА_6 , яка перебуває на зберіганні у ОСОБА_6 , залишити йому як законному володільцю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з підстав передбачених ст. 394 КПК України. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1