Справа № 644/2466/17
У Х В А Л А
іменем України
26 травня 2017 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в режимі відео конференції заяву захисника адвоката ОСОБА_5 , діючої в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

в с т а н о в и в:
До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла заява захисника адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування заяви захисник зазначає, що ОСОБА_6 відбуває покарання призначене вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.05.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 22.06.2015 року. Захисник зазначає, що станом на 22.05.2017 року ОСОБА_6 відбув 2/3 частини призначеного судом покарання.

За період відбування покарання у Харківській виправній колонії № 43 ОСОБА_6 не порушував вимоги режиму, працював, сумлінно ставився до обов`язків в період відбування покарання, дотримувався встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Таким чином, захисник вважає, що ОСОБА_6 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення. Зауважень до ОСОБА_6 з боку адміністрації колонії немає. Засуджений свою вину у скоєному злочину визнав і розкаявся. Також ОСОБА_6 перебуває у шлюбі та має постійне місце проживання. Крім того, на теперішній час у ОСОБА_6 відбувається загострення захворювання грижі міжхребцевого диску, у зв`язку з чим він не має фізичної можливості працювати. Лікування цієї хвороби в межах виправної колонії неможливо.

На підставі викладеного заявник - адвокат ОСОБА_5 вважає, що існують підстави для звільнення засудженого ОСОБА_6 , передбачені ст. 81 КК України так як він відбув більше 2/3 частин строку призначеного за вироком покарання.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву адвоката та доводи наведені в її обґрунтування підтримав.

Прокурор вважав за можливе задовольнити клопотання.

Представник адміністрації установи виконання покарань проти задоволення заяви захисника адвоката ОСОБА_5 заперечував, вважаючи що ОСОБА_6 на шлях виправлення не став.

Суд, перевіривши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора, захисника, засудженого, представника адміністрації колонії приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.05.2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 22.05.2015 року. Згідно розпорядження суду зазначений вирок набрав законної сили 22.06.2015 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.02.2016 року ОСОБА_6 зараховано у строк відбуття покарання, призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.05.2015 року, строк попереднього ув`язнення з 22 травня 2015 року по 21.06.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахується з 22.05.2015 року. Кінець строку відбування покарання 22.04.2018 року. На час розгляду клопотання засуджений відбув 2/3 частини призначеного судом покарання, а саме: 2 роки 1 місяць 4 дні. Не відбута частина покарання складає 10 місяців 27 днів.

Згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Згідно наданої ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43) особової справи, ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, у тому числі тяжких. Крім того, тричі звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, а саме: 25.01.2006 року, 06.10.2009 року, 21.03.2013 року, а отже на шлях виправлення після звільнення не став.

Станом на час розгляду справи засуджений характеризується посередньо, має одне заохочення, не працевлаштований, до робіт з благоустрою установи ставиться задовільно, підтримує рівні стосунки з іншими засудженими. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної Постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому суд зазначає, що відсутність заохочень та стягнень у засудженого на час звернення до суду з клопотанням не є тією обставиною, якої достатньо для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення, цей факт лише підтверджує обставину звичайного додержання засудженим режиму відбування покарання.

Доводи захисника, діючого в інтересах ОСОБА_6 про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є непереконливими, оскільки з урахуванням перевірених матеріалів справи, суд не вбачає підстав для задоволення заяви захисника.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
У задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_5 , діючої в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження для відома.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1