Справа № 635/556/17
Провадження № 1-кс/635/177/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання старшого слідчого Люботинського ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 24.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про арешт майна, -
в с т а н о в и в:
До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого Люботинського ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 24.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в якому слідчий просить арешт на автомобіль марки ВАЗ 2121 реєстраційний знак « НОМЕР_1 », 1985 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_6 та яким користується ОСОБА_7 , бензопилу ТМ «Husgvarna», які є знаряддями вчинення кримінального правопорушення та попиляні дерев`яні колоди довжиною по 80 см. та діаметром від 7до 20 см. загальною кількістю 38 штук, які мають суттєве значення у кримінальному провадженні, як речові докази для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.

Як зазначено в клопотанні слідчого, 21 січня 2017 року до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт оперуповноваженого СКР Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_8 про те, що 24.01.2017 в денний час біля хутора «Смородський» м. Люботин, Харківської області було зупинено автомобіль ВАЗ 2121 державний знак « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 у салоні якого знаходилися викрадені дерев`яні, попиляні колоди, бензопила ТМ «Husgvarna» та пасажир ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення 24.01.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

24 січня 2017 року ОСОБА_7 надав заяву про те, що не заперечую проти огляду належного йому автомобіля ВАЗ 2121 державний знак « НОМЕР_1 » співробітниками Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області на території Люботинського ВП, який розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин вул. Слобожанська, 34.

24 січня 2017 року слідчим Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 було проведеного огляд автомобіля ВАЗ 2121 державний знак « НОМЕР_1 ». Під час огляду автомобіля було виявлено наступне майно, а саме: у багажному відділені знаходилися попиляні дерев`яні колоди довжиною по 80 см та діаметром від 7 до 20 см загальною кількістю 38 штук, а в салоні автомобіля виявлено бензопилу ТМ «Husgvarna».

Опитаний ОСОБА_7 пояснив наступне, що 24.01.2017 близько 10.00 він зателефонував своєму другові ОСОБА_9 та запропонував йому допомогти за допомогою бензопили напиляти дров у лісі та погрузити їх у авто ВАЗ 2121 д.з. « НОМЕР_1 » для подальшого їх продажу та часткового використання у побуті для опалення оселі. Після того, як ОСОБА_9 погодився на пропозицію ОСОБА_7 , то останній о 11.00 заїхав за ОСОБА_9 та вони разом поїхали до лісу, що розташований поблизу хутора «Смородський» м. Люботин, Харківської області, де за допомогою бензопили спилили чотири дерева та розпилявши на колоди поклали їх до багажного відділення автомобіля ОСОБА_7 . По дорозі у м. Люботин, Харківської області автомобіль ВАЗ 2121 д.з. « НОМЕР_1 » було зупинено співробітниками поліції.

Опитаний ОСОБА_9 дав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_7 .

Даний факт свідчить про використання особами, які причетні до скоєння злочину, автомобіля марки ВАЗ 2121, державний знак « НОМЕР_1 », 1985 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_6 та бензопили ТМ «Husgvarna», як засобів для вчинення кримінального правопорушення (злочину).

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що відповідно до ст.ст.167, 170, 171 КПК України виникла необхідність накладення арешту на вищевказане майно, яке є предметом та знаряддями вчинення даного кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, по якому проводиться досудове розслідування, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування по кримінальному провадженню.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши надані документи та матеріали, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 91 КПК України зазначене в клопотанні майно має важливе доказове значення в рамках кримінального провадження.

Відтак, відповідно до ч.4 ст.170 КПК України вважаю за необхідне заборонити використання, розпорядження та відчуження вказаного майна, оскільки їх незастосування може привести до зникнення, втрати та його пошкодження.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки можливе його використання як доказу у кримінальному провадженні. Проте, ні слідчим в клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не зазначено у який спосіб згідно з вимогами ч.1 ст.170 КПК України, вони вважають за необхідне накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, докладно дослідивши всі додані до справи матеріали та проаналізувавши обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку, що накладаючи арешт на автомобіль марки ВАЗ 2121 реєстраційний знак « НОМЕР_1 », 1985 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_6 та яким під час вчинення злочину користувався ОСОБА_7 , необхідно застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, у зв`язку з тим, що розмір можливо завданої шкоди кримінальним правопорушенням (який наразі не встановлено достовірно органом досудового розслідування) не співмірний сукупній вартості арештованого майна, а тимчасове позбавлення власника права відчужувати арештоване майно, без заборони розпорядження та користування майном, сприятиме збереженню даного майна як речового доказу у справі та можливому забезпеченню відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), проте не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що приведено достатньо підстав вважати, що зазначене майно, а саме, автомобіль марки ВАЗ 2121 реєстраційний знак « НОМЕР_1 », відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України та існує необхідність арешту майна шляхом встановлення заборони на його відчуження.

Стосовно ж іншого майна, яке вилучено в ході огляду 24 січня 2017 року, а саме, бензопили ТМ «Husgvarna», що є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та попиляних дерев`яних колод довжиною по 80 см та діаметром від 7до 20 см загальною кількістю 38 штук, що є предметом вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що приведено достатньо підстав вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України та існує необхідність арешту майна шляхом встановлення заборони відчужувати, користуватися та розпоряджатися майном.
Разом з тим, необхідно зазначити, що згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило та за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 107, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:
Клопотання старшого слідчого Люботинського ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 24.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

-автомобіль марки ВАЗ 2121 реєстраційний знак « НОМЕР_1 », 1985 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_6 та яким користується ОСОБА_7 , вилучений в ході огляду місця події 24 січня 2017 року, шляхом позбавлення права на відчуження вказаного майна;

-бензопилу ТМ «Husgvarna» та попиляні дерев`яні колоди довжиною по 80 см. та діаметром від 7до 20 см. загальною кількістю 38 штук, вилучений в ході огляду місця події 24 січня 2017 року, шляхом встановлення заборони відчужувати, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.
Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати:

-ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

-ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

-ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Копію ухвали негайно вручити прокурору Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Для особи, без виклику якої постановлено ухвалу і яка її оскаржує, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя -