Провадження № 1-кс/742/720/17
Єдиний унікальний № 742/972/17

29 серпня 2017 року
Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , завниці ОСОБА_3 , слідчого Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , прокурора Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 вивчивши матеріали кримінального провадження за скаргою ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -
В минулому році вона надавала в борг ОСОБА_6 грошові кошти, які остання повернула 31.01.2017 року. Коли повернулася додому то повідомила про це чоловіку. В цей же день, через деякий час, коли вона перебувала в ванній кімнаті чоловік в присутності ОСОБА_7 виніс з будинку гроші та передав працівникам поліції.
Оскільки слідчий з клопотанням про накладення арешту на кошти не звертався то заявниця просить повернути їй тимчасово вилучене майно, а саме гроші.
В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заявлене клопотання і просили його задовольнити, аргументуючи його тим, що 31.01.2017 року працівниками поліції за місцем проживання заявниці було вилучено 1500 гривень, які повернула їй ОСОБА_6 .
Слідчий та прокурор заперечували проти задоволення даної скарги, аргументуючи свої заперечення тим, що ОСОБА_3 не є стороною кримінального провадження і в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про належність їй грошових коштів, які були вилучені в кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, вислухавши доводи скаржника та його представника, пояснення слідчого, прокурора вивчивши матеріали скарги, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до заяви від 30.06.2017 року ОСОБА_12 ,08.10.1999 року добровільно видала грошові кошти в сумі 1620 гривень до вирішення питання по суті, кошти отримала від здачі золотих сережок, які остання викрала в дитячому садку до магазину .
Згідно протоколу огляду місця події від 30.01.2017 року в ОСОБА_12 вилучено грошові кошти в сумі 1620 гривень.
Відповідно до ст. 167 КПКУ тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною другою ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Отже, при вирішенні подальшої долі вказаного майна, прокурором та слідчим мали застосовуватись положення ч. 5 ст.171 КПК України про обов`язок звернутись до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Згідно із ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Однак, всупереч вимогам КПК України, слідчий та прокурор не зверталися до суду з клопотанням про накладення арешту на майно та тимчасово вилучене майно не повернули його власнику .
Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу.
Зокрема, ч.1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в тому числі бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу,а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк заявником,потерпілим, його представником чи законним представником,підозрюваним, його захисником чи законним представником. Представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Оцінюючи зібрані по справі докази, аналізуючи правові позиції учасників процесу, показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_12 ,слідчий суддя приходить до висновку, що скаржником ОСОБА_3 не доведено, що грошові кошти, які визнані речовим доказом у кримінальному провадженні були вилучені у неї, а тому підстав для задоволення її заяви немає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.168-171,220, 303-304, 308, 395 КПК України, слідчий суддя-
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1