У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання прокурораОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2016 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

За вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК.
На цей вирок першим заступником прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2016 року прокурору відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, оскільки судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим. Апеляційний суд зазначив, що прокурор просить скасувати вирок місцевого суду, постановлений у порядку ч. 3 ст. 349 КПК щодо ОСОБА_6 , з підстав неповноти судового розгляду та порушення цим судом вимог кримінального процесуального закону, яке полягає у недослідженні судом обставин, які мають значення для застосування положень статей 80 чи 71 КК із врахуванням попереднього вироку від 19 листопада 2013 року. Крім того, прокурор посилається на відсутність у резолютивній частині вироку рішення про стягнення витрат на залучення експерта. За висновком суду з цих підстав вирок суду не може бути оскаржено.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у цьому суді внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Прокурор зазначає, що апеляційний суд невірно виклав доводи апеляційної скарги прокурора, котрий не заперечував фактичні обставини справи, оспорював вирок в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування місцевим судом положень статей 71 чи 80 КК, що є предметом апеляційного оскарження.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що його розгляд у суді першої інстанції здійснювався відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК. Згідно ч. 2 ст. 394 цього Кодексу, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК.

За змістом апеляційної скарги, прокурор не заперечував фактичні обставини справи і доведеність винуватості ОСОБА_6 , а порушував питання про неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме: незастосування при призначенні покарання ст. 71 КК або звільнення винного від відбування покарання, призначеного за попереднім вироком, на підставі ст. 80 КК. Також прокурор вказував на невиконання місцевим судом вимог ч. 2 ст. 124 КПК щодо стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експерта. Тобто, прокурор посилався на підстави, з яких вирок місцевого суду може бути оскаржено, оскільки дані про особу засудженого, у тому числі його попередня судимість, були предметом дослідження суду першої інстанції в судовому засіданні.

Тому висновок апеляційного суду про те, що прокурор у своїй скарзі вказав на неповноту судового розгляду є формальним і безпідставним.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому її слід скасувати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Під час нового розгляду суду слід врахувати викладене і прийняти обґрунтоване рішення відповідно до вимог закону.

Керуючись ч. 2 ст. 376, статтями 433 436 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2016 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3