Справа № 461/470/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.04.2017 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Родатичі Городоцького району Львівської області, українця, громадянина України, раніше неодноразово судимого: останній раз 04.11.2013 року Галицького районного суду м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном 3 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 11.12.2015 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_2 , поблизу входу до сувенірного магазину ФОП ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно заволодів сувенірними магнітами у кількості 10 штук загальною вартістю 200 гривень, після чого, коли його злочинні дії було викрито продавцем ОСОБА_7 , їх не припинив, намагався втекти з місця події, утримуючи викрадене майно при собі, однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником магазину та перехожими.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав. При цьому пояснив, що не погоджується з тією кваліфікацією, яку визначив орган досудового розслідування. Зокрема, вказав, що дійсно 11.12.2015 року, приблизно о 12 годині, перебуваючи по АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, таємно заволодів сувенірними магнітами у кількості 10 штук. Однак, відкритого викрадення не вчиняв, оскільки робив це потайки від продавця, відтак його дії слід кваліфікувати як таємне викрадення майна.
Незважаючи на заперечення обвинуваченим, своєї вини у вчиненні зазначеного в описовій частині даного вироку злочину, його винуватість повністю доводиться зібраними по справі нижченаведеними, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_6 , даними нею в судовому засіданні про те, що вона являється фізичною особою підприємцем та має магазин сувенірної продукції на АДРЕСА_2 . 11 грудня 2015 року їй зателефонувала продавець з магазину та повідомила, що здійснена крадіжка сувенірних магнітів, а чоловіка який їх викрав затримали. Він був викритий при спробі крадіжки, чинив опір та намагався втекти.
Показами свідка ОСОБА_7 , даними нею в судовому засіданні про те, що вона працювала в магазині «Сувеніри» на АДРЕСА_2 . У грудні 2015 року вона побачила біля стенду обвинуваченого ОСОБА_4 , який запихав в кишеню куртки магніти. При цьому обвинувачений не бачив, що вона його викрила. В подальшому, вона схопила ОСОБА_4 за руку, а він намагався втекти разом з викраденим. Однак, втекти обвинуваченому не вдалось, оскільки перехожі допомогли його затримати.
Протоколом огляду місця події від 11.12.2015р., згідно якого з правої сторони біля входу до магазину сувенірів на АДРЕСА_2 , було виявлено сувенірні магніти у кількості 10 шт., а також протоколом огляду предмету від 14.12.2015р. до якого додається фототаблиця, відповідно до якого проведено огляд 10 сувенірних магнітів.
Згідно довідки ФОП ОСОБА_6 закупівельна вартість 10 викрадених магнітів становить 200 гривень.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України.
Суд відхиляє покази обвинуваченого щодо невірної кваліфікації його дій, адже такі спростовані в ході розгляду справи, зокрема, показами потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 . Так, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказала, що обвинувачений після того як був викритий нею, намагався втекти з викраденими товарами, однак не зміг цього зробити, оскільки був затриманий нею та перехожими. Зазначені обставини підтвердила потерпіла, вказавши, що саме про це їй повідомила ОСОБА_7 під час телефонної розмови 11.12.2015 року.
В ході розгляду справи встановлено, що у наведених свідка та потерпілої немає жодних підстав оговорювати обвинуваченого.
Таким чином, надаючи оцінку показам обвинуваченого щодо невірної кваліфікації його дій, суд розцінює їх, як такі, що дані останнім з метою уникнути покарання за скоєне та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому їх відхиляє..
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого: раніше неодноразово судимого, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Пом`якшуючих покарання ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.
Обтяжуючою покарання обставиною, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.
Встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2013 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та звільнений від відбуття покарання, на підставі ст.75 КК України. У зв`язку з наведеним, враховуючи положення ч. 1 ст. 71 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід частково приєднати до призначеного покарання за цим вироком, не відбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Речові докази по справі: сувенірну продукцію, а саме 10 магнітів, які були виявлені і вилучені під час огляду місця події від 11.12.2015 року повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати ОСОБА_4 не відбуту частину покарання у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2013 року.
Остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Обраний по справі ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 14.01.2016 року, тобто з моменту обрання запобіжного заходу.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий по справі

суддя ОСОБА_8