Справа № 473/865/17
Номер провадження1-кп/473/109/2017
ВИРОК
іменем України
"26" квітня 2017 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000324 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Вознесенськ Миколаївської області, громадянка України, українка, не працює, не заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, освіта повна середня, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2017 року ОСОБА_5 у м.Вознесенську Миколаївської області перебувала за адресою АДРЕСА_3 на законних підставах у гостях у ОСОБА_6 . Приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи в одній з кімнат зазначеного домоволодіння, ОСОБА_5 помітила на ліжку під ковдрою записну книжку, у якій лежав конверт. Відкривши конверт, ОСОБА_5 виявила у ньому належні ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 650 дол. США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 20.02.2017 року становило 17567 грн. В цей час у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаних грошових коштів. Реалізуючи злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 дістала з конверту грошові кошти та переклала їх до кишені своєї куртки. Приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 із вказаними грошовими коштами покинула домоволодіння ОСОБА_6 та розпорядилась ними на власний розсуд, в результаті чого заподіяла потерпілій матеріальні збитки у розмірі 17567 грн.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винною у вчиненні злочину, за яким їй було пред`явлено обвинувачення, визнала цивільний позов потерпілої в частині матеріальної шкоди, а моральну шкоду - не визнала. Пояснила, що 20 лютого була в гостях по АДРЕСА_3 , там знаходилася її дитина і вона поїхала за нею. За вказаною адресою мешкає ОСОБА_6 , яка є бабусею її дитини. В на кухні на ліжку під ковдрою був блокнот з конвертом, де знаходилися гроші, які вона побачила і забрала. Там було 650 доларів США, гроші поклала в кишеню. Потім викликала таксі та поїхала з дитиною. Кошти витратила, перед цим із сином потерпілої зібралися зняти квартиру, але не було грошей, але вони вже домовилися. Взявши гроші, належні ОСОБА_7 , звідти поїхала і зняла квартиру. 100 доларів віддала за квартиру, а інші гроші розійшлися. На той момент коли взяла гроші, то мешкала із сином потерпілої, він нічого про крадіжку не знав. Гроші витратила за 2 дня. Не знає яким чином потерпіла дізналася про крадіжку, а також те, що саме вона забрала гроші. 22 числа повернула потерпілій 250 доларів та гривні. На квартиру, яку вона винаймала, приїхала потерпіла, її син, товариш сина, її подруга. Били коли забирали гроші, заяву про це вона до поліції не подавала. Зазначила, що розуміє, що скоїла крадіжку, вину визнає, щиро кається. Пояснила, що планує повернути потерпілій викрадені гроші.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що на момент скоєння злочину вони із обвинуваченою перебували в родинних відносинах, ОСОБА_8 мати її онука. 20 числа вона зателефонувала невістці, щоб та забрала онука. ОСОБА_5 приїхала дуже пізно і залишилася ночувати. Вранці встали, ОСОБА_8 допомогла прибрати на кухні, мала йти додому пішки, але щось ОСОБА_9 затримався. ОСОБА_5 викликала таксі, а вона тоді не знала, що вже грошей немає. Вранці коли кинулася щоб поїхати в м.Одеса та зробити томографію, то грошей на місці не було. Тоді вона взяла газету "День за днем" та почала шукати таксиста, який того дня відвіз обвинувачену. Коли знайшла, то той підтвердив, що завіз жінку з дитиною не на вул.Жуковського, а на третій мікрорайон і по дорозі та міняла гроші. Син почав шукати ОСОБА_5 , знайшли ввечері, у неї було новосілля, були друзі. Потерпіла приїхала в 2 години ночі та попросила її віддати те що залишилося, ОСОБА_8 винесла гроші і кинула на підлогу і потерпіла їх забрала. Обвинувачена за цей період нічого не відшкодувала і не намагалася відшкодувати. Потерпіла просила обвинувачену покарати, оскільки це має місце систематично. З приводу викрадених грошей, то потерпіла зазначила, що то була допомога від сестри на лікуванні. На грошах були позначки, зроблені в банку Ізраїлю. Також потерпіла просила стягнути шкоду, спричинену злочином у вигляді неповернутих 200 доларів та моральну шкоду.

Крім показань обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , вина обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, підтверджується також фактичними даними, що містяться в документах, наданих стороною обвинувачення.

Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 21.02.2017 р. було оглянуто будинок за місцем проживання потерпілої, де сталася крадіжка нічого вилучено не було.

Відповідно до протоколу огляду від 23.02.2017 р. в службовому кабінеті Вознесенського ВП ГУНП були оглянуті дві купюри номіналом по 100 доларів США, які обвинувачена ОСОБА_5 надала потерпілій ОСОБА_6 , які мають характерні позначки банку, що дозволяють їх ідентифікувати.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 22.03.2017 р. обвинувачена ОСОБА_5 показала та пояснила як саме, звідки та при яких обставинах вона викрала гроші потерпілої ОСОБА_6 .

Відповідно до довідки Національного банку України офіційний курс долару США станом на 20.02.2017 року становив 2702,6138 грн.

200 доларів США номіналом по 100 доларів постановою слідчого від 23.02.2017 року були визнані речовими доказами і повернуті під розписку потерпілій ОСОБА_6 .

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ст.ст.89 та 94 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю та її дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 є щире каяття та наявність на її утриманні двох малолітніх дітей. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої - встановлено не було.

Щодо даних про особу обвинуваченої, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судима; за місцем проживання характеризується позитивно; не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога; проживає у родині та має міцні соціальні зв`язки, на утриманні має двох малолітніх дітей, яких утримує сама, окрім соціальної допомоги на дітей інших офіційних доходів немає, згідно із досудовою доповіддю органу пробації має низький ризик повторного вчинення правопорушення, вчинений нею злочин є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, суд вважає, що її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів можливе у разі призначення їй покарання в межах мінімальної санкції ч.1 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням.

Потерпілою ОСОБА_6 було пред`явлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_5 про стягнення з останньої 10800 гривень матеріальної шкоди та 10000 гривень моральної шкоди.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Обвинувачена ОСОБА_5 позов потерпілої ОСОБА_6 визнала частково, а саме визнала спричинену матеріальну шкоду, тому суд враховує положення ч.5 ст.128 КПК України та вважає, що позовна вимога ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 10800 гривень підлягає задоволенню повністю, оскільки відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами - не підлягають доказуванню, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Щодо позовних вимог потерпілої ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 гривень, то вони підлягають задоволенню частково, оскільки згідно із ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на надані потерпілою ОСОБА_6 під час судового розгляду показання та інші досліджені докази, суд вважає, що вона має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки встановлено, що їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок викрадення її майна, яке їй повністю повернуто не було, а також з огляду на ті негативні емоції, які вона перенесла як під час досудового слідства, так і судового розгляду кримінального провадження.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги ч.3 ст.23 ЦК України згідно з якою розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З урахуванням викладеного, суд вважає, що цивільний позов про відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілій ОСОБА_6 в сумі 10000 грн. підлягає задоволенню частково в сумі 5000 грн., розмір якої відповідає ступеню моральних страждань потерпілої, пов`язаних із вчиненням щодо неї неправомірних дій обвинуваченою та наслідків цього.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на неї обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Пред`явлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 10800 грн. матеріальної та 10000 грн. моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 10800 (десять тисяч вісімсот) грн. матеріальної та 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди, завданої злочином.

Речові докази по справі, а саме грошові кошти у сумі 200 доларів США, які отримані потерпілою ОСОБА_6 під розписку, залишити останній як власнику.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: