справа № 462/2341/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Червоноград громадянки України, з середньою освітою, не працюючої , раніш судимої :4 грудня 2015 року Червоноградським міським судом Львівської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850грн., що змінений ухвалою Червоноградського міського суду від 26 квітня 2017 року на покарання у виді 50 год. громадських робіт; 29.04.2016 року Червоноградським міським судом Львівської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком -1 рік; 1 листопада 2016 року Червоноградським міським судом Львівської області за ч.2 ст.185 , 71,72 КК України - 1рік 3 місяця позбавлення волі , проживаючої в АДРЕСА_1 ,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
21 лютого 2016 року, близько 07год.40 хв. ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні кімнати відпочинку №3 Головного Залізничного вокзалу м.Львова, за адресою м.Львів, пл..Двірцева,1 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна,діючи повторно, з метою власного збагачення, за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду , таємно викрала з гаманця, що знаходився в жіночій сумці , належній ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 300 Євро, які у відповідності до офіційного курсу валют Національного Банку України станом на 22.02.2016 року становили 8937 грн. , чим заподіяла потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, 21 лютого 2016 року , близько 07 год.55 хв. ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні кімнати відпочинку №3 Головного Залізничного вокзалу у м.Львові за адресою м.Львів, пл..Двірцева,1, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду таємно викрала із блокнота, належного ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 100 доларів США, що у відповідності до офіційного курсу НБУ станом на 22.02.2016р. становило 2685 грн., та 2500грн. Своїми діями заподіяла шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 5185 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнала повністю, зазначила, що підтверджує обставини скоєння нею кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті та пояснила, що вона дійсно 21 лютого 2016 року, близько 07год.40 хв., знаходячись в приміщенні кімнати відпочинку, куди поселилась за день, скориставшись тим, що жінка, яка також проживала разом з нею, пішла прийняти душ, взяла з її гаманця, що знаходився у її сумочці, 300 євро. Через декілька хвилин, після того, як в ванну кімнату пішла інша мешканка кімнати відпочинку, вона з її блокноту, який потерпіла з вечора ховала під подушкою, витягла 100 доларів та 2500 грн. Викраденим розпорядилась на власний розсуд. У скоєному кається , просила суворо не карати, оскільки хворіє на СНІД 4 стадії, має неповнолітнього сина.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 не оспорювала фактичні обставини справи і судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що їй інкримінуються, доведена повністю. Її дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 2 ст.185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. За вчинення кримінального правопорушення вона повинна нести відповідальність.

При призначенні міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченої , її посередню характеристику за місцем проживання , також те, що вона визнала свою вину, висловила щире каяття у скоєному, сприяла розкриттю злочину, має неповнолітнього сина та страждає на СНІД, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст..65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд, призначаючи покарання, також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару,а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи особу обвинуваченої, обставини справи, обставини які пом`якшують провину, суд вважає, що покарання щодо ОСОБА_4 повинно бути призначено відповідно до санкції ч.2 ст.185 КК України.

Крім того, суд вважає призначити остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами ст. 71,72 КК України.

В редакції Закону України від 26.11.2015 №838-У111 « Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» імперативною нормою ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21.06.2017 набрав чинності Закон України від 18 травня 2017 року №2046-У111 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким викладено нову редакцію ч.5 ст.72 КК України, згідно з якою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, суд вважає, що нова редакція ч.5 ст.72 КК України погіршує становище обвинуваченої, у зв`язку з чим, не має зворотної сили, а тому час попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з моменту затримання до часу набрання Законом №2046-У111 чинності підлягає зарахуванню за правилами ч.5 ст.72 КК України, що діяла в редакції попереднього закону з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов не було заявлено.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України тапризначити покарання у виді 2 (двох ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 1.11.2016 року та вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 4 грудня 2015 року (50годин громадських робіт) з урахуванням вимог п.1г ч.1 ст.72 КК України, де зазначено, що одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт, і визначити остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1 (один ) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 вираховувати з 13.10.2016 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання період часу попереднього ув`язнення з 13.10.2016 року по 20 червня 2017 р. , з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 р. один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити ОСОБА_4 незмінним до набрання вироком чинності.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у цей же термін, з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1