Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
07 червня 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0001124 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою освітою, раніше не судимої, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:
Протягом лютого-березня 2016 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка давала їй вказівки по телефону, вчинила шахрайські дії:

21 лютого 2016 року близько 14.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи біля кафе Фламінго на вул. Ст. Бандери в м. Рівне, під приводом придбання товару, заволоділа мобільним телефоном марки Samsung Galaxy Core i8262 вартістю 1262 грн 84 коп, що належить ОСОБА_7 , і збула його в ломбардне відділення ПГ Ломбард Заставно-Кредитний Дім.

25 лютого 2016 року біля 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи біля кафе Фламінго на вул. Ст. Бандери в м. Рівне, під приводом придбання товару, повторно заволоділа мобільним телефоном марки Samsung Galaxy X Cover 2 вартістю 1262 грн 84 коп, що належить ОСОБА_8 , і збула його в ломбардне відділення ПГ Ломбард Заставно-Кредитний Дім.

29 березня 2016 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи біля Рівненського діагностичного центру на вул. 16 Липня в м. Рівне, під приводом придбання товару, повторно заволоділа золотим ланцюжком вагою 2,42 грами 585 проби вартістю 1431 грн 45 коп, що належить ОСОБА_9 , і збула його в ломбард Комод, отримавши за ланцюжок винагороду.

Вироком Рівненського міського суду від 12 квітня 2017 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначено покарання один рік і шість місяців обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком в один рік та покладенням обов`язків не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судом постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 351,84 грн процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненому та правильності кваліфікації її дій, покликається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, оскільки, згідно положень ст. 61 КК України, до ОСОБА_5 , яка має на утриманні малолітню дитину, не може бути застосоване покарання - обмеження волі. Просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на один рік із звільненням від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком в один рік. В решті вирок залишити без змін.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_5 , яка не заперечує проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні за вказаних у вироку обставин кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних в провадженні доказів, які не досліджувалися за згодою учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 349 КПК України, і яким дана правильна юридична оцінка.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильності застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.
Згідно положень ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Як свідчать матеріали кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується її свідоцтвом про народження ( т. 2 а.с. 128).

Вказана норма закону судом першої інстанції залишена поза увагою, і, оскільки ОСОБА_5 не може бути призначено покарання у виді обмеження волі, вирок суду у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України підлягає скасуванню внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, з ухваленням нового вироку апеляційним судом.
При призначенні ОСОБА_5 покарання колегія суддів виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети - кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, і враховує тяжкість вчиненого злочину, віднесеного законом до злочинів середньої тяжкості, особу ОСОБА_5 , яка має на утриманні малолітню дитину, обставини, що помякшують покарання, і рахує за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, задовольнити.
Вирок Рівненського міського суду від 12 квітня 2017 року щодо ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасувати.

ОСОБА_5 засудити за ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком в один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку засудженою протягом трьох місяців з дня вручення їй копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3