Справа № 640/9862/17
н/п 1-кс/640/5441/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" липня 2017 р. м. Харків
Сторона обвинувачення на обґрунтування клопотання зазначає, що 28.08.2015 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 , ТОВ «Бухгалтерське бюро «Централізована бухгалтерія» придбало у гр. ОСОБА_6 у власність нежитлові приміщення (в літ. «А») по АДРЕСА_1 , які належали продавцю на підставі рішення Дергачівського р/с Харківської області від 10.04.2015, у відповідності до якого ОСОБА_6 їх отримав в рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 26.01.2015, що був укладений між ним та ТОВ «Пєульфай», посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 .
Дізнавшись про це, 08.11.2016 ліквідатор у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_8 звернувся до суду про витребування з чужого незаконного заволодіння ТОВ «Бухгалтерське бюро «Централізована бухгалтерія» вищевказаного нерухомого майна, не зважаючи на те, що більш ніж три роки назад ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.04.2013 було визнано недійсним договір купівлі-продажу від 21.06.2012 між ліквідатором ФОП ОСОБА_8 та переможцем аукціону з продажу майна банкруту (нежитлових приміщень (в літ. «А») по вул. Володимирська, 71 в м.Києві) ТОВ «Лівея», посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_9 , при цьому 07.05.2013 ТОВ «Лівея» одержало від нотаріуса ОСОБА_9 назад свої грошові кошти, але нерухоме майно з невідомих причин не повернуло, розпорядившись ним на власний розсуд, а постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.05.2013 ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.04.2013 про визнання недійсним договору купівлі-продажу скасовано.
Потерпіла по кримінальному провадженню юридична особа ТОВ «Бухгалтерське бюро «Централізована бухгалтерія» звернулася із клопотанням про накладення арешту на належне їй майно, а саме, нежитлові приміщення в літері "А", загальною площею 277,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вважає, що, не зважаючи на те що вона добросовісний набувач майна, існує реальна загроза його втрати.
З метою забезпечення збереження речового доказу та із завдань запобігання можливості його подальшого перетворення, відчуження, необхідно застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання про арешт майна.
Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторони обвинувачення та дослідивши надане клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
В порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання про арешт майна не додано оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання щодо підстав і мети арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України.
Залучена до клопотання Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майн, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, яка сформована 04.07.2017, містить актуальну інформацію про вказаний в клопотанні об`єкт нерухомого майна. Однак, до клопотання не додано оригіналів або копій документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання щодо переходу права власності на спірні приміщення між вказаними в клопотанні особами.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170, 171, 172, 309, 372 КПК України,-

Ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1