Справа № 333/2157/17
Пр. № 1-кс/333/460/17
20 квітня 2017 року м. Запоріжжя
В обґрунтування клопотання зазначено, що 18.04.2017 року надійшло повідомлення про те. що по вул. Автозаводській, 30-а у м. Запоріжжі, екіпаж поліції № 301 виявив автомобіль «Ауді» у кузові зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , при перевірці автомобіля та свідоцтва реєстрації транспортного засобу, виявлені сліди підробки. Обставиші встановлюються у якого є ознаки на який підроблений реєстраційний номер автомобіля.
18.04.2017 року, в період часу з 16 год. 30 хв. до 17 год. 00 хв., в ході проведення огляду місця події, був вилучений вищевказаний автомобіль та поміщено на територію Комунарського відділення поліції для встановлення дійсного власника транспортного засобу.
Ііа думку слідчого, під час проведення досудового розслідування, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на теперішній час виникла необхідність у проведені експертних досліджень, пов`язаних із вилученням автомобіля у власника та направлення його до Запорізького НДЕКІД МВС України. Вилучений в ході огляду місця події автомобіль «Ауді А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належить до категорій, зазначених в п. 1 ч. 2 ст. 167 К1ІК України, а саме: підшуканий та використаний як засоби вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди. Слідчий вважає, що незастосування арешту майна може при звести
до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, вислухавши доводи та пояснення слідчого, яка підтримала клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Частиною 1 ст. 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила злочин, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно яке накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Клопотання слідчого, погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_7 .
Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині статті 98 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З протоколу огляду місця події від 18.04.2017 року вбачається, що автомобіль «Ауді А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений 18.04.2017 року, слідчий звернулася до суду з клопотанням про арешт майна лише 20.04.2017 року, хоча наступним робочим днем після вилучення автомобіля було 21.04.2017 року.
Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У ст. 117 КПК України визначено, що пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суд. Отже, якщо разом із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна стороною кримінального провадження подається клопотання про поновлення процесуального строку, слідчий суддя, оцінивши причини пропуску строку як поважні, поновлює їх своєю ухвалою та розглядає клопотання про арешт майна по суті.
Однак, в поданому клопотанні про арешт майна питання про поновлення процесуального строку слідчим не порушується.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна має бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як видупокарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Цей перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.
Так, клопотання слідчого містить формулювання підстав і мети арешту майна: для збереження та подальшого невідчудження. Тобто, не вбачається, що предмет арешту речовим доказом, або об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або арешт пропонується накласти у забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації.
Крім того, не було наведено достатніх і переконливих доказів, що майно може бути певним чином приховане, знищено або ж воно зникне, що воно може бути зіпсовано, передано, перетворено чи відчужено, адже жодним чином - існування цих ризиків, які як самі по собі, так і в сукупності становлять завдання накладення арешту на майно, а тому, якщо накладення арешту не відповідає завданням кримінального судочинства, такий арешт на майно не може бути накладений. Разом з тим, не обгрунтовано, які перешкоди чинить власник зазначеного автомобіля, що призводить до неможливості досягнення завдань досудового розслідування, не обгрунтовано, яким чином сприятиме досягненням цілей кримінального провадження накладення арешту на майно.
Статтею 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Також, слідчим вказано, що на теперішній час виникла необхідність у проведені експертних досліджень, пов`язаних із вилученням автомобіля у власника на направлення його до Запорізького НДЕКЦ МВС України. Однак, проведення криміналістичної експертизи * автомобілю можливе без накладення на нього арешту.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що не має підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. 167, 170-173 КПК України суддя, -
Клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна, а саме автомобіля «Ауді-А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 - залишити без задоволенню.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1