Справа № 152/1636/16-к
19 квітня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
представника потерпілого та
цивільного позивача ОСОБА_6 ,
представника органу пробації ОСОБА_7 ,
- у вчиненні злочинів, передбачених ст.246, ч.1 ст.191 КК України,
В ході судового розгляду, в судовому засіданні 19.04.2017 року захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про тимчасовий доступ до додаткових доказів-документів шляхом їх витребування.
В клопотанні захисник обвинуваченого просить надати доступ до документів, зобов`язавши директора ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та Вінницьке обласне КСЛП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » подати до суду: 1) інформацію про те: чи проводилися протягом 2015-2016 років відповідні підготовчі роботи, в тому числі, з документами для отримання дозволу на проведення суцільної (вибіркової, поступової, комбінованої) рубки у виділі №3 кварталу №87 на території ІНФОРМАЦІЯ_3 ; чи отримувалися (видавалися) спеціальні дозволи (лісорубочний або/чи лісовий квиток) для проведення суцільної (вибіркової, поступової, комбінованої) рубки у виділі № НОМЕР_1 кварталу № НОМЕР_2 на території ІНФОРМАЦІЯ_3 ; чи проводилася фактична рубка у виділі № НОМЕР_1 (3,1 та 3,2) кварталу № НОМЕР_2 /або на ділянках №№ НОМЕР_3 ), 87.3(2) на території Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області; якщо проводилася, то коли і яка (суцільна, вибіркова, поступова, комбінована); якщо проводилася, то чи завершилася; якщо завершилася, то коли і чи вивезено деревину; чи складалися будь-які документи про закінчення рубки; чи входить лісова ділянка, на якій проведена ОСОБА_4 рубка дерев різних порід на паливні дрова, до площі, на яку надано дозвіл і проведено рубку дерев у виділі № НОМЕР_1 (3,1 та 3,2) кварталу № НОМЕР_2 / або на ділянках №№ НОМЕР_4 ), НОМЕР_3 на території Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області; 2) надати доступ до всіх документів ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та Вінницького обласного КСЛП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що пов`язані: з обстеженням, складанням запитів (звернень) на погодження, актів і інших документів для отримання погоджень та самих погоджень, передбачених законодавством, в тому числі акту обстеження, матеріалів відводу, дозволу, лісорубочного (лісового) квитка та документу про закінчення рубки у виділі №3 (3,1 та 3,2) кварталу №87 /або на ділянках №№ НОМЕР_3 , 87.3(2) на території Рахнівсько-Лісової сільської ради.
Клопотання мотивоване тим, що потерпілий ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відмовив йому у наданні вказаної вище інформації на його адвокатський запит, тоді як зазначені докази, отримані на запит вказаної інформації мають значення для повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Назвати конкретно документи, які слід витребувати суду він не може, оскільки йому не відома їх назва і дата виготовлення чи видачі.
Відповідно до ст.350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.
Суд з`ясував думки учасників судового провадження з приводу заявленого клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримує клопотання свого захисника.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечує щодо задовлення вказаного клопотання.
Представник потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6 , який, крім того, за довіреністю (а.с.113 т.І) є представником ВОКСЛП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », заперечує щодо заявленого клопотання, мотивуючи тим, що всі документи, які стосуються рубки дерев ОСОБА_4 додані прокурором до матеріалів кримінальної справи, інших документів немає і не може бути, окрім акту обстеження місць рубки, такий документ прокурором не подано суду для приєднання до справи.
Представник органу пробації ОСОБА_7 при розгляді клопотання покладається на вирішення суду.
Розглянувши клопотання та вислухавши думки учасників судового провадження, суд прийшов до висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Порядок витребування певних речей чи документів встановлений главою 15 КПК України «Тимчасовий доступ до речей і документів».
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку)… Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до ч.1 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.160 КПК України встановлено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Частиною 4 ст.163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи.
Частиною 5 ст.163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів (ч.7 ст.163 КПК України).
Статтею 164 КПК України встановлено, що в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів; 2) дата постановлення ухвали; 3) положення закону, на підставі якого постановлено ухвалу; 4) прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи або найменування юридичної особи, які мають надати тимчасовий доступ до речей і документів; 5) назва, опис, інші відомості, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ; 6) розпорядження надати (забезпечити) тимчасовий доступ до речей і документів зазначеній в ухвалі особі та надати їй можливість вилучити зазначені речі і документи, якщо відповідне рішення було прийнято слідчим суддею, судом; 7) строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали; 8) положення закону, які передбачають наслідки невиконання ухвали слідчого судді, суду.
Так, виходячи з аналізу вище вказаних норм, вбачається, що статтями глави 15 КПК України не передбачено тимчасовий доступ до документів шляхом їх витребування, про що просить захисник обвинуваченого. Функція збирання доказів не властива суду за нормами КПК України. Судом може бути надано тимчасовий доступ до певних документів лише стороні кримінального провадження.
Крім того, в порушення вимог ч.2 ст.160 КПК України, в клопотанні про тимчасовий доступ до документів, його ініціатором не зазначено: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 3) підстави вважати, що певні документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи; 4) значення документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 5) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 6) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Не зазначення ініціатором клопотання, зокрема, кому слід надати доступ до документів; самих документів, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстав вважати, що певні документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи, позбавляє суд можливості і обов`язку зазначення в ухвалі про тимчасовий доступ прізвища, імені та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до документів; найменування юридичних осіб, які мають надати тимчасовий доступ до речей і документів; назви, опису, інших відомостей, які дають можливість визначити документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ та робить неможливим виконання такої ухвали.
При цьому, посилання адвоката обвинуваченого на те, що на його адвокатський запит необхідна інформація йому не надана, не може бути прийняте судом до уваги, оскільки з копії вказаного запиту вбачається, що в ньому також не зазначено копій документів, які просить надати йому адвокат обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с.68 т.І).
Відповідно до вимог ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлять наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Статтями 86 та 87 КПК України встановлено, що докази повинні бути належними (які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів) та допустимими ( якщо вони отримані у порядку, встановленому цим Кодексом). Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Таким чином, виходячи із загальних засад здійснення кримінального судочинства в Україні, визначених КПК України, положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, суд вважає, що клопотання сторони захисту у редакції, що подана суду 19.04.2017 року, не підлягає задоволенню, оскільки спрямоване на збирання судом доказів за клопотанням сторони захисту, що є порушенням норм КПК та Конституції України, а також норм міжнародного права і свідчитиме про зацікавленість суду у результаті розгляду справи.
При цьому, права сторони захисту не порушуються, так як сторона захисту має право повторно звернутися з вказаним клопотанням з інших підстав.
Керуючись ст.ст.2, 8, 350, 372 КПК України, на підставі ст.ст.8, 124 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до додаткових доказів-документів шляхом їх витребування відмовити.
Роз`яснити стороні захисту, що витребування певних речей чи документів можливе в порядку, передбаченому главою 15 КПК України, а також право звернутися до суду з відповідним клопотанням, яке повинно відповідати вимогам ст.160 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1