Порядковий № 1-кп/756/299/17

В И Р О К
іменем України

09 березня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 31.10.2013 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- вироком Шевченівського районного суду м. Києва від 23.11.2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190КК України,
В С Т А Н О В И В :
04.09.2015 року близько 23 год. 40 хв., ОСОБА_4 , під час іспитового строку встановленого вироком суду за вчинення злочину проти власності, реалізуючи свій умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, перебуваючи біля ТЦ «Метрополіс», який розташований за адресою: м. Київ, вул.М. Малиновського, №12, штовхнув ОСОБА_5 , внаслідок чого остання впала на землю. Після чого ОСОБА_4 повторно відкрито викрав із кишені верхнього одягу ОСОБА_5 , належний останній мобільний телефон марки «Fly» в корпусі чорного кольору, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн.
16.07.2016 року, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, знаходячись біля супермаркету «Сільпо», що розташований в гіпермаркеті «Епіцентр - К», за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 20-Д, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_6 та попросив у нього мобільний телефон марки «BravisOmega» в корпусі чорного кольору, вартістю 2611 гривень 90 копійок, яким ОСОБА_6 користувався з дозволу власника ОСОБА_7 . При цьому запевнив неповнолітнього у його поверненні та повідомив, що буде чекати на нього біля входу до вищевказаного супермаркету. Після чого ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, добровільно надав ОСОБА_4 мобільний телефон марки «BravisOmega» в корпусі чорного кольору, а сам пішов до торгівельної зали супермаркету «Сільпо». В цей момент ОСОБА_4 скориставшись відсутністю неповнолітнього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, утримуючи при собі належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки BravisOmega. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився вказаним мобільним телефоном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 2611 гривень 90 копійок.
У судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, підтвердивши обставини вчинення ним кримінальних правопорушень. Повідомив, що за обставин описаних в обвинувальному акті забрав мобільний телефон у ОСОБА_5 , перед цим штовхнувши, від чого вона впала на землю. Гроші отримані за телефон останньої, він витратив на власні потреби.
Крім того, ОСОБА_4 підтвердив, що шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном неповнолітнього ОСОБА_6 , якого перед цим направив до магазину, а мобільний телефон залишив собі начебто з метою послухати музику. Коли ОСОБА_6 пішов до магазину, ОСОБА_4 зник із його телефоном.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом з урахуванням їх позиції визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій. Крім того, судом було роз`яснено учасникам процесу про те, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії ОСОБА_4 по епізоду від 04.09.2015 року повинні бути кваліфіковані ч. 2 ст.186 КК України, оскільки він вчинив повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
По епізоду від 16.07.2016 року дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст.190 КК України, оскільки він повторно заволодів чужим майном шляхом обману, тобто вчинив шахрайство.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких законодавцем віднесене до тяжкого правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує його покарання, якою у даному випадку є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні обвинуваченому міри покарання судом враховується його вік, ставлення до вчиненого правопорушення, матеріали, що його характеризують, а саме відсутність негативної інформації за місцем проживання, ту обставину, що ОСОБА_4 на обліках лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює. Крім того, суд має взяти до уваги особу обвинуваченого, який є неодноразово судимим.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливе без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим призначає покарання у виді позбавлення волі.
При призначенні даного виду покарання, враховуючи те, що ОСОБА_4 будучи раніше судимою особою, свідомо розуміючи наслідки порушення закону, знову вчинив злочин проти власності, суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення під час перебування на іспитовому строку за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 31.10.2013 року, суд має застосувати ст.71 КК України.
Оскільки після вчинення інкримінованих злочинів ОСОБА_4 був засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2016 року, покарання по якому відбуває під час розгляду вказаного кримінального провадження, суд застосовує положення ч. 4 ст. 70 КК України за правилами частини 1.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим і визначити у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
На підставі ст. 71 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_4 шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 31.10.2013, та визначити у виді позбавлення волі строком на 4 роки 8 місяців.
На підставі ч.1, ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2016 року більш суворим покаранням за цим вироком, зарахувавши у строк покарання відбуте частково за попереднім вироком, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 09 березня 2017 року, зарахувавши у його строк покарання відбуте частково за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2016 року з 06.10.2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк, протягом якого він, відбуваючи покарання за попереднім вироком, перебував у Київському СІЗО з метою забезпечення його участі у судовому розгляді даного кримінального провадження, тобто з 03.02.2017 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1