Провадження №11-кп/772/448/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
законного представника неповнолітнього ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0009170, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 25 грудня 2014 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 , обвинуваченого ОСОБА_14 з доповненнями та обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2016 року, яким
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого, учня «Вечірньої школи №24 Вінницької міської ради», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_10 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 75, 104 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Южне, Кириливського району, Вологодської області, Російської федерації, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні малолітня донька ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати інвалід ІІ групи - ОСОБА_16 , зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-16 червня 2006 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі; 14 жовтня 2008 року звільнений з Літинської ВК №123 Вінницької області;
-17 лютого 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1 ст. 309 КК України на два роки позбавлення волі;
-14 серпня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1,3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 309, 70, 71 КК України на чотири роки два місяці позбавлення волі;
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 14 серпня 2015 року шляхом часткового складання покарань остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше судимого:
-03 червня 1997 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 141 КК України на 4 роки позбавлення волі;
-03 лютого 1998 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.3 ст. 81, ч.1 ст. 89 КК України на 3 роки позбавлення волі;
-05 червня 1998 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.3 ст. 81, ч.1 ст. 89, ст. 42, ч.2 ст.187 КК України на 3 роки позбавлення волі;
-27 грудня 2002 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357, ст.. 70 КК України на 2 роки 6 місяців обмеження волі;
-16 лютого 2005 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.1 ст. 309, ч.1 ст.263, ч.1 ст. 311, ст.70, ст.71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
-09 квітня 2009 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 185, ст. 69 КК України на 240 годин громадських робіт;
-28 липня 2009 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.1 ст. 317 КК України на 3 роки позбавлення волі;
-19 вересня 2012 року Староміським районним судом м. Вінниці за ст.198, ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
-31 травня 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1,3 ст.185, 70, 71 КК України на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі,
визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_14 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 31 травня 2016 року шляхом часткового складання покарань остаточно призначено ОСОБА_14 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_14 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04 листопада 2016 року по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто на користь держави витрати за проведення експертних досліджень та експертиз в рівних частинах з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - в сумі 738 грн. (сімсот тридцять вісім) грн. 00 коп.
Стягнуто на користь держави витрати за проведення експертних досліджень та експертиз в рівних частинах з ОСОБА_10 та ОСОБА_14 - в сумі 1845 грн. (одна тисяча вісімсот сорок п`ять) грн. 00 коп.
Вирішено питання про речові докази.
Відповідно до вироку суду, неповнолітній ОСОБА_10 07 вересня 2014 року о 20:00 год. знаходячись неподалік Вищого художнього професійно-технічного училища №5 м. Вінниці, що по вул. Лебединського, на пропозицію ОСОБА_11 , з корисливих мотивів вступив у злочинну змову з ним щодо вчинення крадіжки велосипеда торгової марки «IMPALA» жовтого кольору, належного потерпілому ОСОБА_17 .
Відразу після досягнення попередньої домовленості на вчинення злочину, ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 пішов у середину Інтернет салону «Максимус», що у АДРЕСА_4 , де знаходився велосипед при вході у вказаний салон. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викотив з приміщення Інтернет салону « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на вулицю велосипед, який належав ОСОБА_17 та згідно спільної домовленості, ОСОБА_10 передав його ОСОБА_11 , який перебував неподалік місця скоєння злочину по АДРЕСА_5 . В подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_11 викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №495-15-21 від 10 квітня 2015 року ринкова вартість спортивного велосипеду торгової марки «IMPALA» складає 2125 грн. 00 коп.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 спричинили ОСОБА_17 матеріального збитку на загальну суму 2125 грн. 00 коп.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_10 в період часу 08 жовтня 2014 року по 11 жовтня 2014 року приблизно о 23:00 год., точний час не встановлений, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , на пропозицію ОСОБА_14 з корисливих мотивів вступив у злочинну змову з ним щодо крадіжки майна належного потерпілому ОСОБА_18 , яке знаходилося у складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_6 .
Відразу після досягнення спільної домовленості на вчинення злочину ОСОБА_14 та ОСОБА_10 попрямували до складського приміщення АДРЕСА_6 . Прийшовши на зазначене місце, маючи на меті матеріально збагатитися, керуючись жагою до легкої наживи, переконавшись, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на їхню користь, ОСОБА_14 підсадив ОСОБА_10 на козирок будівлі та останній, через незачинене вікно, потрапив на другий поверх вищевказаного приміщення, звідки таємно викрав та скинув ОСОБА_14 через вікно електродриль ударну марки «Байкал» моделі Е-131А, у корпусі чорного кольору, шліфувальну ручну машинку з трикутним дельтавидним шліфувальним механізмом марки «Ersatzteilzeichnung Dreiecksschleifer KCD» в корпусі зеленого кольору, зарядний пристрій до шуруповерта торгової марки « Интерскол» моделі ДА-1201ЄР на 12 Вт у корпусі чорного кольору, які попередньо зібрав в мішок та велосипед торгової марки «Azimut» з вилкою «Shimano» у корпусі червоного кольору. В подальшому ОСОБА_19 та ОСОБА_10 залишили місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово- товарознавчої експертизи № 683/684/685/686/15-21 від 21 квітня 2015 року загальна ринкова вартість велосипеда торгової марки «Azimut» з вилкою «Shimano», електродрилі ударної марки «Байкал» моделі Е-131А, шліфувальної ручної машинки з трикутним дельтавідним шліфувальним механізмом марки «Ersatzteilzeichnung Dreiecksschleifer KCD 180», зарядного пристрою до шуруповерта торгової марки «Интерскол» моделі «ДА-12-01 ЄР» на 12 Вт у технічно справному стані складає 2874, 00 гривень.
Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_19 спричинили ОСОБА_18 матеріального збитку на загальну суму 2874,00 гривень.
Крім того, встановлено, що неповнолітній ОСОБА_10 , продовжуючи свою злочинну діяльність, у жовтні 2014 року у вечірню пору доби, знаходячись біля будинку АДРЕСА_7 , на пропозицію ОСОБА_14 з корисливих мотивів вступив у злочинну змову з ним щодо крадіжки велосипеда торгової марки «Ardis» у корпусі чорного кольору, належного потерпілій ОСОБА_20 .
Відразу після досягнення спільної домовленості на вчинення злочину, ОСОБА_14 та ОСОБА_10 попрямували до будинку АДРЕСА_8 . Прийшовши на зазначене місце, маючи на меті матеріально збагатитись, керуючись жагою до легкої наживи, ОСОБА_19 почав підніматися сходами вищевказаного будинку, а ОСОБА_10 залишився біля під`їзду для здійснення візуального огляду прилеглої території, з метою попередження іншого учасника у разі виникнення небезпеки їх викриття. Піднявшись на п`ятий поверх, ОСОБА_14 помітив на сходинковому майданчику поверху під`їзду велосипед спортивного типу, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_14 підійшов до велосипеда, який був пристебнутим за гальмівні троси велосипедним замком до металевого перила та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченими, за допомогою ножиць по металу, які він приніс з собою, зламав кріплення тросів, після чого разом з велосипедом залишив під`їзд будинку.
Спустивши велосипед на вулицю, ОСОБА_14 разом з ОСОБА_10 , залишили місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №696/15-21 від 21 квітня 2015 року ринкова вартість велосипеда торгової марки «Ardis» моделі «Racer» у корпусі чорного кольору (рама - №475) у справному стані складає 1650 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_14 спричинили ОСОБА_20 матеріального збитку на загальну суму 1650 грн. 00 коп.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , ставиться питання про скасування вироку суду в частині призначення покарання обвинуваченого ОСОБА_14 через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_14 за ч.2 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України призначити покарання у виді шести років позбавлення волі. Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_14 покарання у виді шести років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_14 покарання у виді семи років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом належним чином не враховано особу обвинуваченого, той факт, що ОСОБА_14 був неодноразово засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, за що судимість не знята та не погашена, останній ніде не працює, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку особи.
В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 ставиться питання про скасування вироку суду. Просить винести своє рішення, яким кримінальне провадження відносно ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України закрити у зв`язку з недоведеністю вчинення злочинів. Апеляційна скарга мотивована тим, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки органами досудового слідства та судом допущена однобічність та неповнота дослідження обставин справи, котрі роблять неправосудним постановлене судове рішення, обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, належним чином не з`ясовані, покази обвинуваченого ОСОБА_10 надані суду в частині викрадення велосипеда належного ОСОБА_20 повністю суперечать доказам, встановлені під час досудового розслідування, а також поясненням потерпілої, які вона надала суду, крім того у вироку суду недостовірно викладені, перекручені покази свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .
В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_14 ставиться питання про скасування вироку суду. Просить винести своє рішення, яким кримінальне провадження відносно нього у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України направити на новий судовий розгляд. Апеляційна скарга мотивована тим, що судове слідство було проведено з грубим порушенням норм кримінально процесуального закону, упереджено з обвинувальним нахилом, в судовому засіданні він вину свою у вчиненні вказаних злочинів не визнавав, покази обвинуваченого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_22 відносно нього є неправдивими, так як вони оговорили його, так як мають до нього негативне відношення.
В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_11 ставиться питання про зміну вироку суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просить винести своє рішення, яким пом`якшити відносно нього покарання, призначене вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2016, свої вимоги мотивує тим, що на його утриманні знаходиться малолітня донька ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати інвалід ІІ групи - ОСОБА_16 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник ОСОБА_7 , а також обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги своїх апеляційних скарг та просили задовольнити їх з підстав, викладених у скаргах.
Обвинувачений ОСОБА_10 вважає вирок суду законним і обґрунтованим.
Прокурор ОСОБА_6 подала заяву про відмову прокурора від своєї апеляційної скарги та одночасно заперечила проти задоволення апеляційних скарги обвинувачених та захисника вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що провадження за апеляційною скаргою прокурора підлягає закриттю, а апеляційні скарги обвинувачених та захисника не підлягають до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
До початку апеляційного розгляду прокурором подано заяву про відмову від апеляційної скарги, через що відповідно до ст.403 КПК України провадження в цій частині підлягає закриттю.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд дотримався зазначених вимог закону та правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.
Стосовно доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_11 в частині суворості призначеного покарання, суд зазначає, що нормою ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч.2 ст.52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Як зазначено у вироку, при призначенні покарання суд врахував визнання вини, каяття у вчиненому, сприяння в розкритті злочину, характеристику за місцем проживання, наявність неодноразових попередніх судимостей за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, наявність малолітньої дитини та матері інваліда 2-ої групи. З урахуванням таких даних про особу обвинуваченого суд вірно дійшов висновку про призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, яке належить відбувати реально. Також суд належним чином мотивував необхідність призначення покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч.4 ст.70 КК України.
Тому призначене судом покарання повністю відповідає вимогам закону, є справедливим і достатнім для виправлення і перевиховання засудженого.
Також безпідставними, на думку апеляційного суду є доводи апеляційних скарг захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_12 в частині невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження та істотного порушення кримінального процесуального закону.
Так, одним з доводів апеляційних скарг є те, що суд взяв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_10 під час судового розгляду справи, які суперечать показанням, надані ним під час досудового розслідування.
Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманими в порядку, передбаченому ст.225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції було дотримано належним чином. Зокрема, суд вірно поклав в основу вироку показання обвинуваченого ОСОБА_10 про обставини вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_18 зі складського приміщення по АДРЕСА_6 , яке мало місце в період з 08 по 11 жовтня 2014 року та вчинення крадіжки належного ОСОБА_20 велосипеда, яке мало місце в жовтні 2014 року в місті Вінниці по вулиці Островського 47. З показань, наданих обвинуваченим ОСОБА_10 суду вбачається, що обидва злочини він вчинив за попередньою домовленістю з ОСОБА_14 та розповів про роль кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.
Не ґрунтуються на законі також доводи апеляційних скарг в частині невідповідності показань обвинуваченого ОСОБА_10 показанням потерпілої ОСОБА_20 . Так, з вироку суду вбачається, що потерпіла ОСОБА_20 давала пояснення про те, що вона залишила пристебнутий тросом до сходів велосипед на сходовому майданчику в будинку АДРЕСА_8 . Наступного ранку виявивши пропажу велосипеда нею подану відповідну заяву до органів внутрішніх справ.
Такі показання потерпілої не суперечать поясненням обвинуваченого ОСОБА_10 про обставини викрадення майна (велосипеда).
Крім цього захистом ставиться питання про визнання недопустимим письмового доказу слідчого експерименту, проведеного 24.04.2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_10 .
За відсутності клопотання про часткове проведення судового слідства, з урахуванням положень ст.404, 405 КПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості надати даному доказу іншу оцінку, аніж надав у вироку суд першої інстанції.
Стосовно оцінки показань свідка ОСОБА_21 , які відображені у вироку суду від 07.12.2016 року слід зазначити, що вони самі по собі є показаннями з чужих слів та не дають підстав для іншої іх оцінки, аніж надав суд першої інстанції.
Твердження захисту про ре, що свідок ОСОБА_22 не повідомляла суду про вчинення ОСОБА_14 крадіжок не відповідає дійсності, оскільки з вироку вбачається, що згаданий свідок суду показала, що не знає, звідки у ОСОБА_14 були велосипеди.
Інших суттєвих порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування чи зміну судового рішення, апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст.ст.403, 404, 405, 407, 414, 419 КПК України, апеляційний суд -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_13 закрити у зв`язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги.
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 обвинуваченого ОСОБА_14 з доповненнями та обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2016 року у кримінальному провадженні №0009170, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 25.12..2014 року по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185ч.2, 185 ч.3 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185ч.2 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185ч.2, 185 ч.3 КК України залишити без змін.
На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:
З оригіналом вірно: