справа № 492/1559/16-к
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________
Ухвала
Іменем України
про застосування примусових заходів виховного характеру
10 серпня 2017 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього

потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

інспектора ЮП СПД ОСОБА_8 ,

законного представника малолітнього ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,

малолітнього, стосовно якого розглядається

клопотання про застосування примусових заходів

виховного характеру ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Павлівка Арцизького району Одеської області, громадянина України, болгарина, учня 8 класу ЗОШ I-ІІІ ступенів с.Павлівка Арцизького району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:
05 листопада 2016 року, приблизно о 22 год. 30 хв., більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, малолітній ОСОБА_9 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті давніх неприязних відносин, в ході виниклої сварки, схопив своїми обома руками неповнолітнього ОСОБА_5 за одяг на передній частині шиї та, утримуючи його таким чином, умисно наніс один удар своєю головою по голові потерпілого в область лівого ока потерпілого, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця біля зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги. Далі, ОСОБА_9 , не реагуючи на прохання потерпілого припинити свої протиправні дії, умисно наніс два удари кулаком своєї правої руки по обличчю в область нижньої губи, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: садна на нижній губі зліва; синця по внутрішній поверхні слизової оболонки нижньої губи зліва, в центрі якого пошкодження, в результаті чого потерпілий впав на землю на праву ногу та отримав тілесне ушкодження у вигляді садна по передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу. В результаті протиправних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта № 176 від 14.11.2016р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_9 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру.

Приймаючи до уваги те, що малолітній ОСОБА_9 повністю визнав свою вину у вчиненні суспiльно-небезпечного діяння, погодився з усіма обставинами, вчиненого ним діяння, а прокурор та інші учасники судового провадження не висловили жодних заперечень щодо всіх встановлених обставин, суд, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному, касаційному порядку.

В судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 від допиту на підставі ст. 63 Конституції України відмовився,

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні заявила, що не має претензій матеріального та морального характеру до малолітнього ОСОБА_9 та його законного представника ОСОБА_10 .

Законний представник малолітнього ОСОБА_9 ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила суду, що ОСОБА_9 доводиться їй сином. Нічого поганого про сина вона сказати не може, тому вона в змозі дивитися за ним і контролювати його. Вважала за доцільне застосовувати до її сина примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його їй під нагляд.

Представник служби у справах дітей Арцизької районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_7 в судовому засіданні дала суду пояснення про те, що малолітній ОСОБА_9 на обліку у службі у справах дітей не перебуває. Вважала, що відносно малолітнього ОСОБА_9 слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері.

Інспектор ЮП СПД Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 також вважала, що відносно малолітнього ОСОБА_9 слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері.

Сукупність наведених і вивчених в судовому засіданні доказів, підтверджує, що суспільно небезпечне діяння мало місце і вчинено воно саме малолітнім ОСОБА_9 та, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою.

Давши оцінку доказам, які були вивчені в процесі судового слідства, суд прийшов до висновку, що малолітній ОСОБА_9 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності за умисне легке тілесне ушкодження підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.

Судом встановлено, що на час вчинення суспільно-небезпечного діяння, ОСОБА_9 виповнилося 13 років і він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що виключає його кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

При вирішенні питання про застосування до ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру, суд враховує характер суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_9 суспільно-небезпечного діяння, особистість ОСОБА_9 та його стан здоров`я. ОСОБА_9 вчинив злочин у малолітньому віці, його вік підтверджено свідоцтвом про народження; за місцем проживання, навчання характеризується задовільно, що підтверджено відповідними характеристиками; згідно довідки про склад сім`ї та акту обстеження житлово-побутових умов життя проживає з матір`ю, в будинку створені усі умови для нормального розвитку дитини; на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті Арцизької центральної районної лікарні не знаходиться; перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з 11.03.2014р. з діагнозом: порушення активності та уваги.

Крім того, суд бере до уваги, що законний представник неповнолітнього потерпілого до малолітнього та його законного представника в рамках цього кримінального провадження не має претензій матеріального та морального характеру, про що заявила в судовому засіданні та у своїй заяві, зверненої до суду.

Вислухавши пояснення малолітнього ОСОБА_9 , думку його законного представника, дослідивши добуті у справі докази, з урахуванням думки прокурора, який висловив думку про необхідність застосування до малолітнього ОСОБА_9 примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд батьків, неповнолітнього потерпілого та його законного представника, захисника-адвоката, інспектора ЮП СПД Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, представника служби у справах дітей Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння мало місце, вчинено воно малолітнім ОСОБА_9 до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння і до малолітнього ОСОБА_9 необхідно застосувати примусову міру виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батьків, а саме матері ОСОБА_10 .

На підставі ст. 22, ч. 2 ст. 97, ст. 105 КК України, керуючись ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -
ухвалив:
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_9 - задовольнити повністю.

Застосувати відносно малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батьків: матері ОСОБА_10 строком на 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1