справа 274/4180/16-к провадження: 1-кп/0274/368/16
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.12.2016 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, непрацюючого, раніше судимого: 05.03.2007 року Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 186 ч. 1, 75, 104 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 19.02.2008 року Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 296 ч. 4, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 27.04.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 18.11. 2015 року по відбуттю строку покарання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого учнем формувальника ПАТ „ Бердичівський завод „ Прогрес, раніше несудимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_5 ; захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин.
Так, 08.07.2016 року приблизно о 16 годині ОСОБА_3 по вул. Озерній в м. Бердичеві зустрівся з ОСОБА_4 , який запропонував йому вчинити крадіжку з приватного будинку, на що ОСОБА_3 погодився.
Цього ж дня, о 22 годині ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, підійшли до буд. АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 витягнув скло з вікна, через яке спільно з ОСОБА_3 проникли до будинку, в якому знаходилось майно, належне ОСОБА_8 , а саме:
- газовий котел „Термо Бар вартістю 6000 гривень:
- телевізор «Голдстар» вартістю 300 гривень;
- пилосос Самсунг вартістю 800 гривень;
- алюмінієві карнизи у кількості 2 штук вартістю 150 гривень кожен на загальну суму 300 гривень;
- чавунна ванна вартістю 900 гривень;
- два подовжувачі довжиною 5 м. вартістю 120 гривень кожен на загальну суму 240 гривень;
- буси пластмасові вартістю 100 гривень, які Поліщук БО поклав до кишені своїх штанів.
Однак, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 свій злочинний намір не змогли довести до кінця, з обставин, які не залежали від їх волі, оскільки на місці вчинення злочину були затриманні працівниками охоронної фірми ТОВ „ДІВІКС.
Своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України.
В ході судового розгляду ОСОБА_3 свою вину в скоєні злочину визнав повністю. По суті обвинувачення пояснив, що з потерпілою знайомий не був. З ОСОБА_4 дружні стосунки. 08.07.2016 року приблизно о 16 годині вони зустрілись з ОСОБА_4 по вул. Озерній в м. Бердичеві. ОСОБА_4 запропонував здійснити крадіжку з будинку, в якому ніхто не проживає. Він погодився. У вечірній час вони знову зустрілися та поїхали на вул. Спартаківську в м. Бердичеві. Через малинник проникли на подвіря домогосподарства. ОСОБА_4 зняв скло у вікні і заліз в середину. Потім заліз він. Коли переходили з однієї кімнати в іншу, то приїхала служба охорони і їх затримали.
Що спонукало вчинити злочин пояснити не може. Потерпіла претензій до них не має. У скоєному щиро розкаявся.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєні злочину визнав повністю та по суті обвинувачення пояснив, що з потерпілою не знайомий. З ОСОБА_3 дружні стосунки. 08.07.2016 року він зустрівся з ОСОБА_9 та запропонував йому вчинити злочин, а саме проникнути в будинок. В подальшому вони поїхали на АДРЕСА_3 та через малинник проникли на подвір`я. Далі він зняв скло з вікна та проник в середину. ОСОБА_3 заліз за ним. В будинку він встиг взяти буси. Коли зайшли в другу кімнату будинку, то приїхала служба охорони.
Про те, що у вказаному будинку ніхто не проживає, йому було відомо, оскільки поруч проживає його батько. У вчиненому щиро розкаявся та зазначив, що просив вибачення у потерпілої.
Крім повного визнання вини обвинуваченими, їх винуватість стверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:
постановами про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, відповідно до яких буси, які були викрадені з будинку потерпілої, рукавиці та взуття обвинувачених, в яких вони перебували під час вчинення злочину , було визнано речовими доказами ( т.1 а.п. 20,42,104 ).

Дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинувачених в скоєні злочину.

Суд знаходить винуватість ОСОБА_3 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, тобто в скоєні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, повністю доведеною.

Винуватість ОСОБА_4 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, тобто в скоєні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, повністю доведеною.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину злочин тяжкий, особу винного, який по місцю відбування покарання характеризується негативно, по місцю проживання посередньо, раніше судимий, має на утримані малолітню дитину, хворіє на хронічний вірусний гепатит.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 ч.1 п. 1 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставиною що відповідно до ст. 67 ч. 1 п. 1 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину злочин тяжкий, особу винного, який характеризується позитивно, є учасником бойових дій та нагороджений медаллю „Незалежність України ІІІ ступеня, раніше несудимий.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 ч.1 п. 1 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що лише повна ізоляція останнього від суспільства буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи щире каяття обвинуваченого, стан його здоров`я, наявність на утриманні малолітньої дитини, суд приходить до висновку про призначення мінімального строку покарання, передбаченого у санкції ст. 185 ч.3 КК України.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи, що обвинувачений щиро розкаявся, позитивно характеризується, є учасником бойових дій та нагороджений медаллю „Незалежність України ІІІ ступеня, раніше несудимий, суд вважає можливим, відповідно до ст. 75 КК України, звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у провадженні не заявлено. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених.

Керуючись ст.ст. 369- 371, 373- 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

визнати винуватим ОСОБА_3 в скоєні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не змінювати, залишити у виді застави.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 09.07.2016 року по 14.07.2016 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Заставу в сумі 29000 грн., що не була звернута в дохід держави, повернути заставодавцю ОСОБА_7 після припинення дії цього запобіжного заходу.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом дворічного іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 ч.1 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави в особі Житомирського НДЕКЦ МВС України по 747,66 грн. судових витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Речові докази:

- рукавиці, вилученні у обвинуваченого ОСОБА_9 , що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Бердичівського відділу поліції, повернути обвинуваченому;

- пластмасові буси, що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 залишити потерпілій;

- кросівки, які знаходяться у обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити обвинуваченому;

- кросівки, які знаходяться у обвинуваченого ОСОБА_4 , залишити обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1