АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/309/2017 Категорія КК: ч. 1 ст. 309 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 0000548 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України

за участю прокурора: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначено йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі. Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, та покладено на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

Як зазначено у вироку, 30 травня 2016 року біля 13-00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи біля Центрального залізничного вокзалу в м. Києві, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, на землі, знайшов та підібрав поліетиленовий пакет із пазовим замком, в якому знаходився паперовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору - наркотичний засіб - метадон (фенадон), який він сховав у свій черевик, де став його незаконно зберігати, при собі, без мети збуту.

Далі, того ж дня. 30 травня 2016 року біля 13-10 год., ОСОБА_6 незаконно зберігаючи при собі вищевказаний поліетиленовий пакет із наркотичним засобом, був затриманий на станції метро «Вокзальна» в місті Києві працівниками поліції, які виявили та в подальшому вилучили у нього поліетиленовий пакет із кристалічною речовиною білого кольору.

Згідно висновку експерта №1647х від 04.07.2016р. вилучена у ОСОБА_6 кристалічна речовина білого кольору масою 0,089г. містить особливо небезпечний наркотичний засіб - метадон (фенадон), загальна маса якого в речовині становить 0,074г.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу - метадону, без мети збуту ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.309 КК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити вирок суду в частині призначення йому виду покарання. Визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вважає, що вирок суду підлягає зміні у частині призначення йому виду покарання, так як призначене покарання не відповідає тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення та обставинам, що характеризують його з позитивної сторони.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений зазначає, що під час дебатів він вказав на ряд пом`якшуючих обставин та просив застосувати до нього міру покарання у вигляді мінімального штрафу. Проте, суд першої інстанції не знайшов підстав для призначення для мене більш м`якого покарання у вигляді штрафу, у зв`язку з тим, що він ніде не працює і не зайнятий суспільно-корисною працею, а також у зв`язку з відсутністю у нього самостійного доходу, зберігань, власних коштів тощо. Але це не так. Він має самостійний дохід, працюючи у ФОП ОСОБА_8 як різноробочий з 1 жовтня 2015 року, про що свідчить характеристика. Про даний факт, що він працює та має самостійний дохід, він вказував під час судового засідання 17 серпня 2016 року і просив приєднати до матеріалів кримінального провадження вищевказану характеристику від ФОП ОСОБА_8 . Проте, суддя першої інстанції навіть не звернула на дану обставину жодної уваги.

Обвинувачений просить застосувати до нього мінімальний розмір штрафу, який зобов`язується сплатити негайно після задоволення його апеляційної скарги. Крім того, зазначає, що мінімальна сума штрафу не стане для нього непомірною або такою, що завдасть для нього великих матеріальних затрат.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та фактичні обставини провадження ніким не оспорюються і згідно ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції вирок суду в цій частині не переглядається.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і призначенні йому покарання вказані вимоги кримінального і кримінального процесуального законодавства дотримані. Керуючись законом суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого і з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, та особи обвинуваченого, який раніше не судимий, його відношення до скоєного, визнання вини та щирого каяття, фактичних обставин провадження, прийшов до законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, яке відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано те, що він має самостійний дохід, працюючи у ФОП ОСОБА_8 як різноробочий з 1 жовтня 2015 року, про що свідчить характеристика, не є достатньою підставою для зміни вироку суду.

Крім того в апеляційній скарзі обвинувачений просить призначити йому покарання, яке має відбуватись реально, а вироком суду він звільнений від відбування покарання, тобто ставить питання про погіршення становища обвинуваченого, що можливо лише при скасуванні вироку суду першої інстанції і постановленні нового вироку.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування норм кримінального закону, що могли б бути підставами для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:

_________________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4