АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду 24 січня 2017 року апеляційну скаргу директора ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Мокко.Ко», на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 вересня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання старшого слідчого СГ ГСУ НП України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Інтер-Люкс Ресурс» (ЄДРОПОУ 37785323) № НОМЕР_1 ; ТОВ «Мокко.Ко» () №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; відкритих в АТ «Урсиббанк» (МФО 351005, , адреса: м. Харків, проспект Московський, 60), а також на кошти, що належать зазначеним підприємствам, на інших рахунках банку, в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки кошти, що надходять, повідомляючи слідчого усно та письмово про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках, на момент оголошення ухвали, а в подальшому - за запитом слідчого, на час його надання.

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначає про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Не погоджуючись з ухвалою суду, директор ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Мокко.Ко» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 вересня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в частині арешту грошових коштів, що містяться на рахунках ТОВ «Мокко.Ко» відкритих в АТ «УкрСиббанк».

Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, та такою, що винесена з істотним порушенням кримінального процесуального закону.
Так, в апеляційній скарзі зазначається, що ні клопотання слідчого, ні оскаржувана ухвала не містить будь-яких даних про вчинення посадовими особами ТОВ «Мокко.Ко» будь-яких даних про вчинення посадовими особами вказаного товариства будь-якого кримінального правопорушення, не містять доказів отримання ними грошових коштів від перелічених в доданих до клопотання документах юридичних осіб та й взагалі здійснення товариством будь-яких операцій з такими юридичними особами.
Крім того, стверджує що ні директор, ні власник товариства не є підозрюваним чи обвинуваченим в кримінальному провадженні № 0000474 від 07 серпня 2015 року, товариство не отримувало будь-яких запитів з органів слідства, хоча знаходиться за адресою свого місцезнаходження.
Разом з тим, на думку автора апеляційної скарги, в порушення вимог закону, ні органом досудового розслідування ні слідчим суддею не оцінено розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В судове засідання у справі прокурор та власник майна не з`явилися, про причини своєї неявки вони не повідомляли, хоча про час та місце судового засідання їм було завчасно повідомлено. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора та власника майна, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 07 серпня 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000474, за фактом внесення завідомо неправдивих відомостей в установчі та реєстраційні документи підприємств, з метою використання реквізитів указаних підприємств для прикриття незаконної діяльності, та легалізації (відмивання) коштів, одержаних злочинним шляхом, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України.
Досудовим розслідувань встановлено, що група осіб, діючих за попередньою змовою, організувала та здійснює на території Київської, Дніпропетровської, Запорізької області та м. Києва злочинну діяльність, пов`язану з внесенням завідомо неправдивих відомостей в установчі та реєстраційні документи підприємств, з метою використання реквізитів указаних підприємств для незаконної діяльності, по незаконному переведенню безготівкових грошових коштів у готівку, для виведення коштів підприємств легального сектору економіки в тіньовий обіг, минаючи систему оподаткування, а також привласнення та розкрадання коштів державних підприємств та їх подальшої легалізації (відмивання) в особливо великих розмірах.
Для здійснення своїх злочинних намірів вищезазначеними особами в 2014-2016 p.p. було внесено завідомо неправдиві відомості в установчі та реєстраційні документи ряду фіктивних підприємств, зокрема:ТОВ «СПЕЦПРОММЕХАНІЗАЦІЯ» (), ТОВ "МАНУ ЛТД (), TOB "КАВЕРОН ІНДАСТРІС" (), ТОВ "ІНТЕР-ЛЮКС РЕСУРС (), ТОВ "МЕРИДІАН КОМПАНГ (), ТОВ "МОККО.КО (), ТОВ "ТІ ДЖИ ТРЕЙД" () та інші.
Так, на рахунки вказаних підприємств, відкритих у ПАТ «КБ «ГЛОБУС», ПАТ «ЮСБ Банк», ПАТ «ПУМБ», ПАТ КБ «Приватбанк», АТ «Укрсиббанк» АТ «АРТЕМ-БАНК», АБ «УКРГАЗБАНК», ПАТ «КБ ПРЕМІУ», АТ «Укрексімбанк», АТ «Ощадбанк», ПАТ АБ «ПІВДЕННИЙ; ПАТ "Промінвестбанк", АТ «ОТП БАНК" та інших банківських установах, співучасниками злочинів було організовано надходження безготівкові грошових коштів від вітчизняних суб`єктів підприємницької діяльності, які мали намір ухилитися від сплати податків, а також організовано надходження державних коштів від державних підприємств, з метою їх незаконного переведення в готівку та розкрадання. Так, встановлене надходження в період 2015-2016 р.р. на рахунки ТОВ «СПЕЦПРОММЕХАНІЗАЦІЯ» коштів: ДП ДГЗП «СПЕЦТЕХНОЕКСПОРТ» () за начебто поставлене обладнання на загальну суму понад 42 млн. гривень.
Після цього, здійснюється низка фіктивних фінансових операцій спрямованих на приховання та маскування незаконного походження коштів із використанням реквізитів та рахунків вищевказаних підконтрольних суб`єкті підприємницької діяльності, і вказані безготівкові кошти знімаються готівкою. У послідуючому переведені у готівку кошти, за відрахуванням відповідних відсотків за надання протиправних послуг, вищевказаними організаторами та учасниками злочинів видаються представникам підприємств реального сектору економіки, в тому числі державних підприємств, тобто так званим замовникам, протиправних послуг.

Вищезазначена злочинна схема забезпечує незаконне виведення у великих розмірах безготівкових коштів підприємств реального сектору економіки у тіньовий неконтрольований державою обіг, минаючи при цьому систему оподаткування, що призводить до ненадходження податків до бюджету Держави, а також розкрадання та привласнення державних коштів державних підприємств у особливо великих розмірах.
Обсяг коштів переведених в готівку за період з 01 січня 2015 по 31 травня цього ж року перевищує 500 млн. грн., що у 18 тисяч і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян
Проведеними слідчими діями та заходами оперативного характеру встановлено, що для здійснення незаконної діяльності члени злочинної групи використовують банківські рахунки, в тому числі і ТОВ "МОККО.КО" () № НОМЕР_4 , відкритий в АБ "УКРГАЗБАНК"(МФО 320478, , адреса: м. Київ, вул. Єреванська, 1.
Зазначені рахунки використовуються, для обготівковування коштів, отриманих внаслідок незаконно проведених фінансово-господарських операцій з підприємствами-контрагентами, їх легалізації. Інформація щодо рахунків вказаних юридичних осіб підтверджується відповідними матеріалами Державної фіскальної служби.
Згідно з наявним матеріалам зазначені підприємства зареєстровані на підставних осіб, за юридичними адресами не знаходяться, уставну господарську діяльність не здійснюють. На рахунки зазначених фіктивних підприємств надходять кошти від суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки, але фактично поставки товарів чи надання послуг не здійснюються, а лише надаються документи бухгалтерського та податкового обліку, чим здійснюється формування витрат та податкового кредиту для інших суб`єктів підприємницької діяльності, документальне оформлення безтоварних операцій. З метою маскування незаконного походження таких коштів, членами злочинної групи здійснюється перерахування з рахунку на рахунок фіктивних підприємств задіяних в схемі, та в подальшому кошти знімаються готівкою для виведення у тіньовий, неконтрольований державою обіг. Отримані готівкові кошти за домовленістю зі службовими особами підприємств реального сектору економіки привласнюються.

01 вересня 2016 року старший слідчий СГ ГСУ НП України ОСОБА_6 , за погодження прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках: ТОВ «ІНВЕСТ-ЛЮКС Ресурс» () № НОМЕР_1 та ТОВ «МОККО.КО» (ЄРДПОУ 39755051) №№ НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005, , адреса: м. Харків, проспект Московський, 60), а також на кошти, що належать зазначеним підприємствам, на інших рахунках банку, в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки кошти, що надходять, повідомляючи слідчого усно та письмово про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках на момент оголошення ухвали слідчого судді, а в подальшому за запитом слідчого, на час його надання.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 вересня 2016 року вищевказане клопотання слідчого задоволено.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки директором ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Мокко.Ко», то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах його апеляційної скарги, а щодо іншого товариства, на рахунки якого накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на рахунки іншого товариства колегією суддів не вирішується.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000474, про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, зокрема, ТОВ «МОККО.КО» (ЄРДПОУ 39755051) №№ НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005, , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_8 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках вищевказаного товариства.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 3, 10 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках вищевказаних товариств, оскільки вони, відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках вищевказаних товариств, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, на думку колегії суддів, арешт грошових коштів, які знаходяться на рахунках вищевказаного товариства є співрозмірний з потребами кримінального провадження та необхідний з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні.При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, де слідчим суддею і будуть ретельно перевірені їх доводи та надана оцінка матеріалам, долученим до клопотання.

Доводи автора апеляційної скарги про те, що ні директор, ні власник товариства не є підозрюваним чи обвинуваченим в даному кримінальному провадженні не спростовують висновків слідчого судді, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених частиною 2 статті 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя суду першої інстанції правомірно наклав арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках вищевказаного товариства, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 вересня 2016 року, в частині задоволення клопотання старшого слідчого СГ ГСУ НП України ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , щодо накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Мокко.Ко» () №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; відкритих в АТ «Урсиббанк» (МФО 351005, , адреса: м. Харків, проспект Московський, 60), залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Мокко.Ко», без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/168/2017 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1