УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, -
16 грудня 2016 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 .
Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 , в період з 14.09.2016 року по 07.10.2016 року, за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинила викрадення людини, з корисливих мотивів. Крім того, вчинила вимагання, тобто вимога передачі чужого майна, поєднаної з погрозою вбивства, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах.
23 жовтня 2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189 КК України.
24 жовтня 2016 року ОСОБА_6 , ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20 грудня 2016 року, включно.
06 грудня 2016 року прокуратурою Дніпровського району м. Києва строк досудового розслідування був продовжений до трьох місяців, тобто до 14 січня 2017 року.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих їй кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілого та свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, іншими матеріалами провадження.
Крім того, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні середньої тяжкості та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, санкція ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років, остання ніде не працює, незаміжня, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, що свідчить ро те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню.
Вислухавши підозрювану та її захисника, які заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, доводи прокурора, який обґрунтував та підтримав клопотання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Слідчим у клопотанні та доданих документах на даний час доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, що відноситься до середньої тяжкості та особливо тяжкого злочинів.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак не приймає доводи захисника та обвинуваченої щодо обрання їй запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
З моменту обрання судом відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням її під вартою, зможе запобігти ризикам, що передбачені ст.177 КПК України (забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування чи вчинити інше кримінальне правопорушення). Таким чином, ризики, які існували на час обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не зменшилися.
У зв`язку з тим, що строк дії попереднього рішення суду про тримання ОСОБА_6 під вартою завершується 20.12.2016 року, а для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою, в межах строків досудового слідства, до трьох місяців.
Керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 183, 193-196, 295 КПК України, слідчий суддя,-
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та утримати її під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань до 14 січня 2017 року, включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя: