Єдиний унікальний номер 234/8106/16-к
Номер провадження 11-кп/775/88/2017

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 11-кп/775/88/2017 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 234/8106/16-к Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в місті Бахмуті в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000913 від 03.04.2016 року з апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 15 вересня 2016 року стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 15 вересня 2016 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, холостого, дітей не маючого, раніше судимого Краматорським міським судом: 25.01.2013р. за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75, 76, 104 КК України на 2 роки, 26.06.2013р. за ст.ст.185 ч.3, ст.71 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 01.02.2016р. умовно-достроково звільнений на 1 рік 1 місяць 12 днів, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання за ч.2 ст. 186 КК України пять років позбавлення волі, за ч.2 ст. 187 КК України 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності; на підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у вигляді 7 /семи/ років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві особистої власності; згідно ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання частково не відбутого покарання за вироком Краматорского міського суду від 26.06.2013р., остаточно призначено йому покарання у вигляді 8 /восьми/ років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві особистої власності;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, холостого, дітей не маючого, раніше судимого Краматорським міським судом: 25.01.2013р. за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75, 76, 104 КК України на 2 роки, 26.06.2013р. за ст.ст.185 ч.3, ст.71 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 01.02.2016р. умовно достроково звільнений на 1 рік 1 місяць 12 днів, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання у вигляді 7 /семи/ років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві особистої власності; згідно ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання частково не відбутого покарання за вироком Краматорского міського суду від 26.06.2013р., остаточно призначено йому покарання у вигляді 8 /восьми/ років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві особистої власності.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку, 02.04.2016р. приблизно о 23-00 годині ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 знаходилися біля магазину «Арбат», розташованому по вул. Академічній, 84 м. Краматорська, де побачили ОСОБА_11 , у якого в вусі знаходилась гарнітура до мобільного телефону. Тут у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Для реалізації злочинного наміру ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_10 скоїти напад на ОСОБА_11 , з метою заволодіння його майном, на що ОСОБА_10 дав згоду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, діючи узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 попрямували за ОСОБА_11 та біля корпусу №1 Донбаської державної машинобудівної академії, по вул. Академічній, 72 м. Краматорська, наздогнали його. Тут ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_12 та став вимагати у нього передати йому гарнітуру до мобільного телефону «bluetooth-Jabra GNM-OTE4», на що останній відмовився. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на напад з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою пригнічення волі потерпілого до опору, стали наносити потерпілому ОСОБА_11 удари руками та ногами по голові, спричинивши йому багато уламковий перелом кісток носа зі зміщенням уламків, переломи виличної дуги зліва, передньої стінки лівої верхньо - щелепної пазухи, верхньої стінки правої верхньо - щелепної пазухи, підшкірна гематома лівої тім`яної області, по одній забитій рані у зовнішнього кінця лівої бровної області і підочної області праворуч, синці виличної ділянки зліва, на спинці носа, скроневої ділянки зліва та переходом на область лівої вушної раковини, які відносяться до пошкоджень середньої тяжкості, від чого потерпілий впав на землю та втратив свідомість.

Після цього ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою групою з ОСОБА_10 , із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, здійснили напад на потерпілого та заволоділи його майном, а саме:

-мобільним телефоном «iPhone» модель «A 1387», вартістю 2166,67грн.,

-чохлом до мобільного телефону, вартістю 29,17грн.,

-сім-картою мобільного оператора «МТС», вартістю 12,50грн.,

-bluetooth- гарнитурою «Jabra GNM-OTE4», вартістю 75,00грн.,

-ліхтариком «50000 W 8008s», вартістю 227,33грн.,

після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2510,67грн. викраденим майном розпорядившись на власний розсуд.

Крім того, 02.04.2016р. приблизно о 23-00 годині, ОСОБА_9 знаходився біля магазину «Арбат», розташованому по вул. Академічній, 84 м. Краматорська, де побачив ОСОБА_11 , у якого в вусі знаходилась гарнітура до мобільного телефону.

Тут у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення гарнітури до мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи відкрито, умисно, повторно, ОСОБА_9 впритул підійшов до потерпілого ОСОБА_11 та рукою зірвав з вуха потерпілого гарнітуру до мобільного телефону «bluetooth- Jabra GNM-OTE4», вартістю 75,00грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядившись на власний розсуд.

З даним вироком не погодились захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотними порушеннями КПК України. Свої вимоги мотивує тим, що суд необґрунтовано зробив висновок щодо неправдивості показань потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_13 та обвинувачених; суд не дав належну оцінку показанням свідка ОСОБА_14 у сукупності з раніш даними ним показаннями в суді на стадії досудового слідства 25.04.2016 року; не взято до уваги, що свідком ОСОБА_14 змінено свідчення у зв`язку з неприязними відносинами зі свідкам ОСОБА_15 ; суд необґрунтовано та в порушення вимог ст. 225 КПК України, задовольнив клопотання слідчого про допит свідків та потерпілого; також вказує на те, що допит потерпілого під час досудового розслідування слід визнати неналежним доказами, оскільки останній, по-перше, мав травму голови,а по-друге, його показання суперечать іншим доказам у справі; таким чином, захисник вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи;

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Свої вимоги мотивував тим, що будь-які протиправні дії не вчиняв, у попередню змову з ОСОБА_9 не вступав, що й підтвердили в суді потерпілий та свідок ОСОБА_13 ; зазначає, що свідчення ОСОБА_14 взагалі не можна брати до уваги, оскільки останній перебуває на обліку у лікаря-психіатра; також, показання свідка ОСОБА_16 слід ставити під сумнів, оскільки він є співробітником кримінального розшуку; вказує на те, що йому, обвинуваченому ОСОБА_17 , не було роз`яснено право на захист та право на вибір захисника; зазначає, що судом не перевірені належним чином всі докази у справі; крім того, неправильно застосовано правила ст. 72 КК України при призначенні остаточного покарання;

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог зазначає аналогічні доводи, що й в своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_17 ; крім того, вказує на те, що у повному обсязі визнає вину за ч. 2 ст. 186 КК України, проте вказує на відсутність будь-яких інших протиправних дій, вчинених за попередньою змовою з ОСОБА_17 ; зазначає, що суд безпідставно не прийняв до уваги показання потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_13 .

В судовому засіданні апеляційного суду:

- прокурор заперечувала проти задоволення апеляцій;

- обвинувачені та захисники просили задовольнити апеляції, вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд, першої інстанції згідно до вимог ст.94 КПК України дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для постановлення обвинувального вироку.

Вина обвинувачених в скоєнні кримінального правопорушення за обставин, визнаних судом доведеними, підтверджується зібраними в судовому засіданні доказами.

Так, перш за все, суд цілком обгрунтовано прийняв до уваги показання потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив, що 02.04.2016р. близько 23год. він йшов додому з роботи. Біля магазину «Арбат» до нього підійшов раніше незнайомий ОСОБА_18 і зняв з вуха блютуз та втік. Потім його наздогнали ОСОБА_18 і ОСОБА_17 і останній повернув блютуз. Котелевець стояв перед ним, а ОСОБА_18 ззаду, першим наніс йому удар ОСОБА_17 . ОСОБА_18 потребував в нього гроші, телефон, проводячи руками по кишеням. Він сказав, що грошей немає, а телефон він не віддасть. Тоді ОСОБА_18 наніс йому удар кулаком в ніс, від чого він впав, той продовжив бити його ногами, від чого втратив свідомість. Коли отямився, то в нього з кишені зник телефон «Айфон», ліхтарик та блютуз.

Із звукозапису протоколу допиту потерпілого ОСОБА_11 слідує, що на початку свого допиту він пояснив, що саме ОСОБА_17 першим наніс йому удар, при цьому ОСОБА_19 уточнив, що удар був нанесений сильний і вони стали вимагати гроші, телефон. В процесі допиту ОСОБА_19 зазначив, що потім удари йому наносив тільки ОСОБА_18 .

В судовому засіданні судом перщої інстанції був відтворений звукозапис допиту потерпілого ОСОБА_19 слідчим суддею під час досудового розслідування в порядку ст.. 225 КПК України, де потерпілий поясняв, що він себе почуває гарно, все пам`ятає. 02.04.2016р. о 23год. по вул. Академічній біля магазину «Арбат» на нього скоїли розбійний напад ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , обидва нанесли йому тілесні ушкодження та заволоділи його майном.

Відповідно до положень ч.3 ст. 225 КПК України при ухваленні судового рішення за результатами розгляду кримінального провадження суд може не врахувати докази, отримані в порядку, передбаченому цією статтею, лише навівши мотиви такого рішення.

Як вбачається, суд, керуючись положеннями цієї норми закону, цілком обґрунтовано визнав допит потерпілого ОСОБА_19 в судовому засіданні під час досудового розслідування допустимим доказом, оскільки він був добутий на підставі неухильно виконаних вимог процесуального закону, узгоджується з іншими добутими та дослідженими судом доказами. Зміні потерпілим показань суд дав логічну та належну оцінку.

Так, свідок ОСОБА_20 послідовно стверджував, що 02.04.2016р. о 23год. він гуляв по вул. Академічній зі своїми знайомими ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 . Біля магазину «Арбат» ОСОБА_18 зняв з вуха незнайомого чоловіка блютуз. Через деякий час ОСОБА_18 та ОСОБА_17 знову його наздогнали та почали бити. Котелевець наніс потерпілому біля двох ударів. Нечиненна почала обвинувачених відштовхувати від потерпілого. Потім ОСОБА_17 дав потерпілому серветки витерти обличчя. Як ОСОБА_17 забирав щось у потерпілого, чи піднімав речи із землі, він не бачив. Також не чув, щоб обвинувачені домовлялись у потерпілого забрати речі.

Апеляційні твердження ОСОБА_18 та ОСОБА_17 в частині того, що показання цього свідка є недопустимим доказом, так як свідок перебуває на обліку у лікаря-психіатра, є неспроможними, оскільки будь-яких даних про недієздатність чи неможливість сприймати факті, події свідком, матеріали провадження не містять. Твердження в апеляції захисником ОСОБА_8 про надання викривальних показань свідком ОСОБА_21 в звзяку з неприязними відносинами зі свідком ОСОБА_13 є припущенням та не грутнуються на жодному фактичному матеріалі.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що 02.04.2016р. о 23год. вона гуляла по вул. Академічній з своїми знайомими ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 . Біля магазину «Арбат» ОСОБА_18 зняв з вуха незнайомого чоловіка блютуз. Потім ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вернулися до магазину, а вона та ОСОБА_14 пішли вперед. Так як ОСОБА_22 та ОСОБА_17 тривалий час були відсутні, вони повернулися та побачили, що біля потерпілого стоїть ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , ОСОБА_18 наносить ОСОБА_19 удари. Вона відштовхнула ОСОБА_18 від потерпілого і дала останньому серветки витерти кров. Як ОСОБА_17 забирав щось у потерпілого чи бив його, вона не бачила.

Ці показання свідка ніяким чином не можуть підтверджувати аргументи сторони захисту про відсутність попередньої змови між обвинуваченими на заволодіння майном потерпілого, про що свідчить та обставина, що ОСОБА_17 не бив потерпілого, оскільки ОСОБА_15 пізніше підійшла до них та потерпілого, не спостерігала початок розвитку подій. Навпаки, показання ОСОБА_15 свідчать про те, що ОСОБА_17 та ОСОБА_18 знаходились біля потерпілого, ОСОБА_18 бив потерпілого, ОСОБА_17 знаходився в безпосередній близості, не чинив спроб зупинити ОСОБА_18 .

Крім того, в судовому засіданні були дослідженні протоколи слідчих дій, проведених з потерпілим, а саме слідчий експеримент, протоколи впізнання нападників по фотокарткам:

- під час слідчого експерименту 13.05.2016р. потерпілий ОСОБА_11 з застосуванням відео запису послідовно, з подробицями, пояснив як, де на нього був скоєний розбійний напад обома обвинуваченими, як ОСОБА_17 бив його, приймаючи активну участь в розбійному нападі;

- згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.04.2016р. потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_10 та ОСОБА_9 як осіб, які скоїли на нього розбійний напад та заволоділи його майном.

Свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_16 підтвердили, що 02.04.2016р. були затримані ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , на штанях яких були бурі плями, у ОСОБА_17 були вилучені телефон та ліхтарик.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляцій в частині того, що показання свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 є недопустимими, оскільки вони є співробітниками поліці, так як суд не сприйняв показання цих свідків як показання з чужих слів, а дав оцінку тільки показанням про певні факти та обставини, які сприймали свідки і які не заперечує сторона захисту.

Вина обвинувачених також підтверджується письмовими доказами, що були досліджені судом:

- протоколом огляду міста події від 03.04.2016 року з фототаблицею, згідно якого по вул. Академічній біля магазину «Арбат», біля металевого паркану були виявлені плями бурого кольору;

- протоколом огляду предмету від 03.04.2016р. з фототаблицею згідно якого у ОСОБА_11 був вилучений пакувальний коробок від телефону «iPhone» модель «A 1387» імей НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду місця події від 03.04.2016р. з фототаблицею, згідно якого у ОСОБА_9 була вилучена гарнітура блютуз « ІНФОРМАЦІЯ_3 »;

- протоколом огляду місця події від 03.04.2016р. з фототаблицею, згідно якого у ОСОБА_10 за його згодою були вилучені телефон «iPhone» модель «A 1387» імей НОМЕР_1 , чохол на телефон та ліхтарик, що належать потерпілому;

- протоколом огляду предмету від 03.04.2016р. з фототаблицею, згідно якого ОСОБА_11 впізнав телефон «iPhone» модель «A 1387», гарнітуру блютуз, ліхтарик, чохол, як речі якими заволоділи нападники 02.04.2016 року;

- висновком СМЕ №128 від 13.04.2016 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_11 були встановлені тілесні ушкодження, а саме: багатоуламковий перелом кісток носа зі зміщенням уламків, переломи виличної дуги зліва, передньої стінки лівої верхньо-щелепної пазухи, верхньої стінки правої верхньо-щелепної пазухи, підшкірна гематома лівої тім`яної області, по одній забитій рані у зовнішнього кінця лівої брівної області і підочної області праворуч, синці виличної ділянки зліва, на спинці носа, скроневої ділянки зліва та переходом на область лівої вушної раковини. Дані тілесні ушкодження утворилися в результаті не менше ніж від п`яти травмуючих впливів твердим тупим предметом (предметами) і відносяться до пошкоджень середньої тяжкості, як вимагають для свого загоєння термін понад 21-го дня (3-х тижнів). Данні тілесні ушкодження могли бути завдані при обставинах, вказаними потерпілим;

- висновками судово-імунологічних експертиз встановлено, що кров, виявлена на кросівках та штанях, вилучених у ОСОБА_10 , на кросівках, куртці та штанях, вилучених у ОСОБА_9 під час їх затримання 03.04.2016р., можливо, належить потерпілому ОСОБА_11 ;

- висновком судово-імунологічної експертизи від 05.05.2016р. встановлено, що кров, виявлена біля паркану по вул. Академічній 03.04.2016р. при огляді місця події, можливо, належить потерпілому ОСОБА_11

- відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту ОСОБА_9 в присутності понятих, свого захисника давав детальні пояснення, зі всіма подробицями і показав при яких обставинах він з ОСОБА_17 скоїли розбійний напад на ОСОБА_11 , побили його та заволоділи його майном.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині критичного ставлення до позиції ОСОБА_17 та ОСОБА_18 стосовно висунутого обвинувачення. Суд вірно розцінив позицію обвинувачених в суді про не визнання вини як спосіб їх захисту і бажання уникнути відповідальності за скоєння тяжкого злочину.

На думку колегії суддів, наявність попередньої змови ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на вчинення розбійного нападу свідчить узгодженість їх дій, безпосередня підтримка один одного під час скоєння розбійного нападу, спільне заволодіння майном потерпілого, при цьому слід особливо наголосити, що більшу частину цього майна було вилучено саме у ОСОБА_17 .

Дії обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за ч.2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоровя особи, що зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, кваліфіковані вірно.

Колегія суддів також не вбачає підстав погоджуватись з твердженням обвинуваченого ОСОБА_17 про неналежне надання йому правової допомоги захисником ОСОБА_8 . З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинуваченим вручались памятки про права та обов`язки, тобто вони належним чином були ознайомлені зі своїми правами, в тому числі правом залучити захисника за своїм бажанням, але цим правом ОСОБА_17 не скористався; захисник був присутній під час проведення слідчих дій, де його участь є обов`язковою, знайомився з матеріалами провадження, приймав участь у всіх судових засіданнях. Будь-яких заяв під час судового розгляду про неналежне виконання захисником своїх обов`язків ОСОБА_17 не заявляв, як не заявив він про це і в судовому засіданні апеляційного суду.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання, суд відповідно до ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, які не працюють, скоїли злочин в період умовно дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Призначене ОСОБА_17 та ОСОБА_18 покарання є справедливим, необхідним та достатнім для їх виправлення й попередження нових злочинів.

Даних, які би свідчили, що у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . допущено неправильне застосування кримінального закону чи істотне порушення кримінального процесуального закону, що перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення, не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених та захисника ОСОБА_8 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі ст.72 ч. 5 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_18 і ОСОБА_17 слід зарахувати час утримання їх під вартою як попереднє ув`язнення з 3 квітня 2016 року по 4 квітня 2017 року із розрахунку один день утримання під вартою за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 409 , колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Краматорського міського суду Донецької області від 15 вересня 2016 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 3 квітня 2016 року по 4 квітня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, що утримуються під вартою в той же строк з дня вручення їм копії ухвали.

Судді