Справа № 135/714/16-к
Провадження №11-кп/772/146/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

засудженого в режимі відеоконференції: ОСОБА_6

захисника в режимі відеоконференції: ОСОБА_7

розглянув 05 травня 2017 року у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги адвоката адвоката ОСОБА_7 , апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 та прокурора на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року, якою задоволено клопотання

ОСОБА_6 ,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

За участю прокурора: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_6 . Свої вимоги мотивує тим, що ухвалу винесена із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Так, ОСОБА_6 засуджений до довічного позбавлення волі, однак, правила ст. 72 КК України розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься і відповідно до ст. 51 КК України є окремим видом покарання.

Адвокат ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року скасувати частково та ухвали нове рішення, Яким зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув"язнення із розрахунку один день попереднього ув"язнення відповідно до двох днів позбавлення волі з моменту його фактичного затримання 20 травня 2002 року до набрання вироком законної сили 12 грудня 2013 року. Свої вимоги мотивує тим. що судом не враховано, що ОСОБА_6 утримував у слідчий ізоляторах з 26.08.2009 року по 20.09.2009 року, з 22.05.2008 року по 20.06.2008 року, з 06.02.2013 року по 21.06.2008 року.

У своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду перешої інстанції змінити, зарахувавши строк попереднього ув"язнення з моменту затримання 20.05.2002 року до вступу вироку у законну силу 12.12.2013 року, із розрахунку один день попереднього ув"язненнця за два дні позбавлення волі, що складає 11 років 6 місяців 22 дні..

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні клопотання засудженого; думку адвоката та засудженого, які підтримали свої апеляційні скарги та заперечували проти апеляційної скарги прокурора; розглянувши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо застосування норм ст.72 КК України не до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю, заслуговують на увагу, оскільки строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч. 5 ст. 72 КК України зараховується:

1) до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (станом на 24 грудня 2015 року) набрав законної сили обвинувальний вирок та покарання за яким не відбуте повністю (відповідно до пункту 2 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону);

2) при призначенні покарання за наслідками судового розгляду, якщо особа була попередньо ув`язнена. Тобто, дія правил зарахування судом строку попереднього ув`язнення розповсюджується не лише на осіб, зазначених у п.2 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону.

При цьому, правила, закріплені у ст.72 КК України, поширюються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься.

Відповідно до абз.1 ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до вироків, які набрали законної сили, покарання за яким не відбуте повністю, з чого випливає, що мова йде про строковий вид покарання у виді позбавлення волі.

Абзацом 2 ч.5 ст.72 КК України визначено порядок зарахування строку попереднього ув`язнення у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, з якого вбачається, що зазначені положення стосуються видів покарання, які призначаються на певний строк і строк попереднього ув`язнення може бути перерахований відповідно до п.п.1,2 абз.2 ч.5 ст.72 КК України.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, що ОСОБА_6 засуджений 08 вересня 2003 року вироком Апеляційного суду Донецької області за п.п. а, г, е, ж, з ст. 93 КК України в редакції 1960 року у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна; за ч. 2 ст. 17 п.п. а, г, з ст. 93 КК України в редакції 1960 року у виді дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна; за ч. 3 ст. 142 КК України в редакції 1960 року у виді дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; за ст. 190-1 КК України в редакції 1960 року у виді довічного позбавлення волі; за п.п. 1, 6, 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України в редакції 2001 року у виді довічного позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України в редакції 2001 року у виді трьох років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 187 КК України в редакції 2001 року у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна; за ч. 1 ст. 262 КК України в редакції 2001 року у виді трьох років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України в редакції 2001 року у виді чотирьох років позбавлення волі; за ст. 353 КК України в редакції 2001 року у виді шести місяців арешту; за ч. 3 ст. 357 КК України в редакції 2001 року у виді трьох місяців арешту; за ч. 3 ст. 358 КК України в редакції 2001 року у виді шести місяців арешту. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього його майна. ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 351 КК України в редакції 2001 року на підставі ст. 49 КК України 2001 року в зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. ОСОБА_6 виправдано за не доведеністю його вини за фактом умисного вбивства ОСОБА_10 і ОСОБА_11 ; за замахом на умисне вбивство ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , за фактом носіння та зберігання 17, 18, 19 листопада 1998 року в процесі підготовки та вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також замаху на умисне вбивство ОСОБА_13 , ОСОБА_12 вогнепальної зброї обрізу та 10 мисливських набоїв 12 калібру; за фактом самовільного привласнення владних повноважень і звання посадової особи 17, 18, 19 листопада 1998 року на території загальноосвітньої школи № 29 м. Маріуполя і скоєння при цьому умисного вбивства ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також замаху на умисне вбивство ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Строк відбування покарання йому визначено обчислювати з 20 травня 2002 року.

Як вбачається із ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 07 квітня 2005 року вирок Апеляційного суду Донецької області від 08 вересня 2003 року щодо ОСОБА_6 залишено без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Оскільки ОСОБА_6 засуджений до довічного позбавлення волі, а відтак призначене йому покарання не має кінцевого строку відбуття, в зв`язку з цим застосувати Закон України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" до покарання, призначеного ОСОБА_6 , не є можливим.

Враховуючи наведені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг засудженого та його адвоката.

Тому, зважаючи на вищенаведене та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В :
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 та самого засудженого залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовільнити.

Ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року про відмову задоволення клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення скасувати.

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4