Справа № 396/110/17
Провадження № 1-кс/396/19/17
УХВАЛА
02.03.2017 року слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 .
з участю: прокурора ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 ,
скаржника ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 ,
Посилається на те, що кримінальне правопорушення відбулося за наступних обставин. 21.06.2014 р. біля 10.30 год. в с. Глодоси Новоукраїнського району Кіровоградської області між ним і ОСОБА_6 (головою сільської ради) відбулася розмова, в ході якої, потерпілий попросив його зробити зауваження його водію, так як той перед тим, управляючи транспортним засобом, порушив правила дорожнього руху.
Після того, як він попросив ОСОБА_6 зробити зауваження водію, ОСОБА_6 несподівано розлютився почав його ображати і наніс два удари в район шиї та грудей. Бив його рукою, і так як ОСОБА_6 як мінімум вдвічі важчий за нього та фізично сильніший, то від його ударів він впав на землю. Після того піднявся, і бачучи розлючений стан ОСОБА_6 , пішов до своєї машини, де на нього чекав знайомий ОСОБА_7 , який все бачив.
Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є неправомірною.
ОСОБА_8 і ОСОБА_4 скаргу підтримали з підстав, викладених у ній.
Прокурор скаргу заперечила, просить відмовити у її задоволенні.
Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження прокурор зазначила, що не встановлено достатніх доказів для оголошення підозри будь-якій особі, не встановлено, що внаслідок ОСОБА_4 могли бути заподіяні удари (побої), показання свідків ОСОБА_7 і потерпілого ОСОБА_4 суперечать показанням ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , показання свідка ОСОБА_10 викликають сумнів, а показання інших свідків не надають інформації про факт та обставини вчинення кримінального правопорушення.
Суд вважає, що прокурором поспішно та безпідставно винесено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із наступним.
Частина 1 статті 126 КК України передбачає відповідальність за нанесення одного чи кількох ударів, які завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень. Під ударом слід розуміти одноразовий різкий вплив на тіло людини за допомогою певного предмета або частини тіла (руки, ноги, голови), що завдає фізичного болю. Побої - це багаторазове (два і більше) завдання ударів по тілу потерпілого, яке не спричинило тілесних ушкоджень.
Завдання удару, побоїв, вчинення інших насильницьких дій утворюють склад злочину, передбаченого статтею 126 КК, за двох умов, а саме тоді, коли вони: а) завдали потерпілому фізичного болю; б) не спричинили тілесних ушкоджень.
Під фізичним болем розуміється такий психічний стан особи, який характеризується стражданнями, спричиненими фізичним впливом на його тіло.
З оглянутих письмових протоколів та прослуханих аудіо записів допиту свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_10 вбачається причетність ОСОБА_6 до заподіяння ОСОБА_4 двох ударів, їх показання в основних деталях збігаються із показаннями, наданими самим скаржником ОСОБА_4 , а незначні суперечності не можуть бути підставою не брати їх до уваги. Відсутність при цьому будь-яких тілесних ушкоджень у потерпілого не є підставою для закриття провадження, оскільки відсутність тілесних ушкоджень є кваліфікуючою ознакою, яка відмежовує правопорушення за ст.125 і ст.126 КК України. Визначальним в даному випадку є встановлення факту причетності підозрюваної особи до нанесення одного чи кількох ударів, а питання заподіяння фізичного болю потерпілому повинно вирішуватися в судовому засіданні, оскільки відчуття фізичного болю від ударів є суб`єктивним фактором.
Згідно висновку експерта №688 від 03.06.2015 р. вказано, що погіршення здоров`я потерпілого та перебування на стаціонарному лікуванні обумовлено загостренням наявних хронічних захворювань. Суд вважає, що вказаний висновок не спростовує наявність події та складу кримінального правопорушення, оскільки стан погіршення здоров`я та час перебування потерпілого на лікуванні має значення для встановлення тяжкості тілесних ушкоджень, а не для визначення факту завдання потерпілому фізичного болю.
Питання відчуття болю під час ударів (побоїв) може бути додатково підтверджено висновком судмедекспертизи, оскільки відноситься до сфери спеціальних медичних знань.
Крім цього, про необхідність проведення судово-медичної експертизи за наслідками проведеного з участю потерпілого слідчого експерименту зазначала прокурор у своїх вказівках від 11.01.2016 року (а.п.211), проте ця експертиза так і не була проведена, що свідчить про неповноту досудового розслідування.
У даному випадку вважаю, що під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, а компетенція оцінки цих доказів та визнання особи винуватою належить суду, який повинен у встановленому порядку дослідити ці докази в судовому засіданні згідно принципу змагальності, за результатом чого винести законне, вмотивоване та обгрунтоване рішення.
ОСОБА_4 категорично наполягає на притягненні ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, не відмовляється від обвинувачення, а тому прокурор повинен вжити необхідних заходів для продовження досудового розслідування та забезпечення прав та інтересів потерпілого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,
Скаргу задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1