Справа № 646/5014/17
№ провадження 1-кс/646/4190/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.08.17 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , в межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001485 від 11.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів
в с т а н о в и в:
До слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 ,яке погоджено з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 , в межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001485 від 11.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів.
Клопотання обґрунтоване наступним.
10.07.2017 до Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області звернувся

громадянин України ОСОБА_5 із заявою про те, що влітку 2014 року ОСОБА_6

шахрайським шляхом заволодів належною йому на праві приватної власності квартирою,

розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

За даним фактом СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0001485 від

11.07.2017 за ст. 190 ч. 4 КК України, та розпочато досудове розслідування.

Постановою начальника СУ ГУНП в Харківській області від 15.08.2017 створено

слідчу групу для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні

№0001485, до складу якої включено старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в

Харківській області ОСОБА_4 .

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 повідомив, що в 2014 році він позичив у свого знайомого ОСОБА_6 гроші в сумі 22000 доларів США для власних потреб та при цьому зобов`язався повернути гроші на вимогу ОСОБА_6 .

Тиждень потому йому зателефонував ОСОБА_6 , який, посилаючись на свій похилий вік та стан здоров`я, попросив ОСОБА_5 так би мовити «узаконити» позику, тобто

нотаріально оформити договір іпотеки, на що ОСОБА_5 погодився. Через деякий час ОСОБА_5 з дружиною приїхали до приватного нотаріуса, який є товаришем

ОСОБА_6 , зі слів останнього. На той час у офісі приватного нотаріуса було вимкнено електропостачання, та нотаріус запропонував сторонам розписатися на чистих бланках та у нотаріальній книзі, пояснивши при цьому, що щойно електропостачання буде відновлено, він усі необхідні документи оформить. ОСОБА_5 погодився, та він і його дружина розписалися на порожніх бланках та у нотаріальній книзі. У квітні-травні 2015 року, згідно показань потерпілого, ОСОБА_6 став вимагати від нього повернення суми боргу, проте грошей у ОСОБА_5 не було, про що він повідомив ОСОБА_6 . Він запропонував ОСОБА_6 так би мовити «перезакласти» вищезазначену квартиру з метою повернення суми боргу, проте ОСОБА_6 відмовив його він цього. У свою чергу, згідно показань ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запропонував йому узяти у банку кредит під заставу квартири, та повідомив, що для цього ОСОБА_5 повинен «виписатися» з квартири, на що той погодився. За власним бажанням він був знятий з реєстрації у квартирі та отримав про це

відповідну довідку. ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що він готовий отримати у

банку кредит під заставу квартири, проте ОСОБА_6 з невідомих ОСОБА_5 причин затягував вирішення цього питання, а потім повідомив йому, що з отриманням кредиту нічого не вийде. Після цього, протягом трьох місяців, ОСОБА_5 згідно його показань, повернув ОСОБА_6 гроші в сумі 13000 доларів США, а у грудні 2015 року ще 10000 доларів США, та після зазначених виплат вважав борг погашеним. Проте ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що останній винен йому ще 4500 доларів США у зв`язку з додатковими витратами, та ОСОБА_5 погодився віддати ОСОБА_6 зазначену суму грошей. У травні 2017 року до ОСОБА_5 додому приїхав ОСОБА_8 з довіреністю на своє ім`я, складеною від імені ОСОБА_9 - особи, у чиїй власності на той момент перебувала квартира АДРЕСА_2 , та став вимагати від ОСОБА_5 , щоб той з сім`єю виселявся з квартири. За словами ОСОБА_8 , ініціатором виселення був саме ОСОБА_6 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 повідомив, що в 2014 році він дійсно за проханням його знайомого ОСОБА_5 передав йому в борг гроші в сумі 22000 доларів США, про отримання яких ОСОБА_5 склав розписку та передав ОСОБА_6 . Після отримання грошей у борг, приблизно за два тижні, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 придбати у нього належну йому квартиру АДРЕСА_2 , оскільки, за його словами, йому були потрібні гроші для бізнесу. Вони домовилися про ціну угоди - 90000 доларів США. У ОСОБА_6 у наявності були лише гроші в сумі 60000 доларів США, а гроші в сумі 30000 доларів США, необхідні для придбання зазначеної квартири у ОСОБА_5 , він позичив у сина свого товариша - ОСОБА_10 . Між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі- продажу квартир АДРЕСА_2 , оплату суми грошей за квартиру ОСОБА_6 , згідно його показань, здійснив у банківській установі, здійснивши платіж в сумі 746081 гривень на банківський рахунок, після чого ОСОБА_5 отримав ці гроші з банківського рахунку. Окрім того, згідно показань ОСОБА_6 , з усієї суми боргу 22000 доларів США, ОСОБА_5 повернув йому гроші в сумі 13000 доларів США. За деякий час, ОСОБА_11 став вимагати від ОСОБА_6 повернення суми боргу в сумі 30000 доларів США, та ОСОБА_6 з ОСОБА_12 домовилися, що у рахунок оплати суми боргу ОСОБА_6 передасть ОСОБА_13 право власності на зазначену квартиру, про що між ними був укладений відповідний договір купівлі-продажу.

На підтвердження своїх показань ОСОБА_6 надав органу досудового розслідування копію розписки про отримання ОСОБА_5 від нього грошей в сумі 22000 доларів США у борг, копію квитанції № 1048 від 25.06.2014 відділення № НОМЕР_1 ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у м. Харкові на суму 746081 гривень 00 коп., платник ОСОБА_6 , призначення платежу - внесення коштів за купівлю квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за договором № 1088 від 25.06.2014, а також заяву на видачу готівки № 1059 відділення № НОМЕР_1 ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у м. Харкові від 25.06.2014, в якій наявний підпис від імені ОСОБА_5 про отримання зазначеної суми грошей. Також ОСОБА_6 надав копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 03.07.2014, укладеного між ОСОБА_5 (Продавець) та ОСОБА_6 (Покупець), посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_14 .

Вказані відомості мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні, та іншим способом неможливо довести вказані обставини, які передбачається довести за допомогою зазначених документів.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку .
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 5, 6 частини 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Основ`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за № 0001485 від 11.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, дослідивши матеріали, яким обґрунтовується внесене клопотання в тому числі витяг з ЄРДР, та враховуючи те, що вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація має значення для кримінального провадження, іншими способами його здобути та з`ясувати всі обставини події неможливо, необхідно отримати інформацію та документи, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення.
Фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень статті 107 КПК України не здійснювалось.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-164, 166, 309, 369-372 КПК України, суд
у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 - задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , а саме до матеріалів інвентаризаційних справ на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , з можливістю зробити їх копії .

Виконання слідчої дії доручити старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .

Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1