Справа № 738/56/17
№ провадження 1-в/738/56/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представника установи ОСОБА_7
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з Менською виправною колонією № 91 клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання, у зв`язку з хворобою,

В С Т А H О В И В:
В січні 2017 року до суду звернувся засуджений ОСОБА_5 з клопотанням про звільнення його від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою. Клопотання мотивує тим, що 17 червня 2016 року він був засуджений вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що належить на праві власності. На даний час він відбуває покарання в Менській виправній колонії, і має ряд захворювань, зокрема стоїть на диспансерному обліку в центрі з профілактики та боротьби зі СНІДом, має захворювання туберкульозу легень, тобто хворіє на тяжкі хвороби, які перешкоджають йому відбувати покаранню. В зв`язку з цим засуджений звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від подальшого відбування покарання, у зв`язку з хворобою.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник засудженого в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого, посилаюсь на те, що перебування засудженого в місцях позбавлення волі є небезпечним для інших засуджених.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, в зв`язку з тим, що нема комісійного висновку, про те, що наявні в засудженого ОСОБА_5 захворювання дійсно перешкоджають йому відбувати покарання і це є підставою для звільнення його від подальшого відбування покарання.
Представник установи ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що в медичній частині установи є Журнал обліку засуджених, стосовно яких встановлена наявність підстав для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, але на обліку таких засуджених за 2015-2016 роки нема. Засудженому ОСОБА_5 по прибуттю було зроблено обстеження на CD4 від 01.02.2017р.: 9% - 325 клітин/мл.крові. На даний час ліквідована спеціальна лікарська комісія, засуджений знаходиться у виправній колонії та отримує медичне лікування з приводу наявних у нього захворювань.
Заслухавши думку засудженого, який просив задовольнити клопотання, його захисника, враховуючи думку прокурора, який вважає клопотання не обґрунтованим та просить суд відмовити в задоволенні клопотанні, та представника установи, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_5 засуджений вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2016 року за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що належить йому на праві власності і на даний час відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія № 91».
Ст. 84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8 факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.
Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.
Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання перелічений в Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (затверджений спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572). (далі Перелік захворювань).
Як встановлено в судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Менський ВК № 91, з 22.12.2003 року перебуває на диспансерному обліку в Дніпропетровському міському центрі профілактики і боротьби зі СНІДом, знаходиться під наглядом медичної частини установи, так як має захворювання.
В зв`язку з тим, що суд не є фахівцем в галузі медицини та не наділений повноваженнями визначати стан здоров`я засудженого та наявність у нього захворювань, що перешкоджають подальшому відбуванню покарання, для встановлення реального стану засудженого ОСОБА_5 була призначена судово медична експертиза, про що винесено ухвалу суду.
Однак, відповідно до повідомлення начальника Бучанської виправної колонії (№85), у зв`язку з ліквідацією управління ДПтС України в м. Києві та Київській області, ліквідована спеціальна лікарська комісія (а.с.45).
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8 у поданні повинні бути наведені такі відомості про особу засудженого: яким судом, коли, за яким законом його було засуджено; міра покарання; відбутий строк останнього; дані про його поведінку за весь час відбування покарання; відомості про минулі судимості; ступінь відшкодування збитків, заподіяних злочином фізичним, юридичним особам і державі; хвороба, якою він страждає, - а також сформульовано прохання про звільнення засудженого від дальшого відбуття покарання у зв`язку з тим, що він захворів на тяжку хворобу. До подання додаються копія вироку, особова справа засудженого та висновок спеціальної лікарської комісії. На вимогу суду можуть направлятись також інші матеріали, які мають значення для вирішення питання про звільнення засудженого.
Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилається висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.
В наданих матеріалах клопотання та в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_5 відсутній висновок спеціальної лікарської комісії, а тому суд не знаходить підстав для звільнення засудженого від покарання за хворобою.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності суд вважає, що засудженим не надано доказів, що хвороби, які були у нього діагностовано перешкоджають подальшому відбуванню покарання засудженим.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 84 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання, у зв`язку з хворобою відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання її копії.
Суддя ОСОБА_1