Провадження № 1-кп/127/204/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2017 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені 02 вересня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006906 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 18.04.2003 року Апеляційним судом Вінницької області за п.9 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.185, ч.2 ст.187, ч.3 ст.187, ст.70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 04.01.2016 року умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 09 місяців 19 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 01 вересня 2016 року, приблизно о 19:30 год., побачив ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проходила вздовж дороги по провулку Привокзальному в м. Вінниці повз домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 .
В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на викрадення малолітньої ОСОБА_6 . Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований викрадення потерпілої, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання негативних наслідків, перебуваючи на проїжджій частині дороги по провулку Привокзальному в м. Вінниці навпроти вищевказаного будинку, в якому він проживає, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 з-заду, лівою рукою схопив її за волосся, а правою рукою, в середині якої був шматок тканини, прикрив рот потерпілої, та почав її тягнути в бік будинку АДРЕСА_2 .
В ході зазначеного, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 , відповідно до висновку експерта №1379 від 20.09.2016 року, тілесні ушкодження у виді крововиливів та садна на слизових оболонках верхньої та нижньої губ, садно на задній поверхні язика. Вказані ушкодження ОСОБА_6 належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо в строк вказаний в постанові про призначення експертизи 01.09.2016 року.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину не визнав та суду повідомив, що 01.09.2016 року він, перебуваючи в своєму подвір`ї, захотів пошуткувати над потерпілою ОСОБА_6 . Він не знав, що вона його сусідка, лише бачив її декілька разів. Для цього він, в той час, коли потерпіла йшла повз його подвір`я, через паркан привітався з нею. Потерпіла не відповіла, а він для жарту, схопив її за волосся. На вказане дівчина крикнула, а він злякався, а тому закрив її рот рукою. Утримуючи її рукою за волосся та закривши потерпілій рот, він ступив два кроки назад, а потім відпустив її. Вважає, що його дії не є злочином, оскільки це був лише жарт.
Допитана в судовому засіданні малолітня потерпіла ОСОБА_6 в присутності законного представника ОСОБА_7 суду пояснила, що вона 01.09.2016 року йшла додому. В цей час її зупинив сусід на ім`я ОСОБА_8 ( ОСОБА_4 ) навпроти свого будинку, попросив її щось допомогти, проте вона не відповіла і йшла далі. Після цього він підійшов до неї, закрив рукою рот та почав тягнути її за волосся в бік будинку, на подвір`я. При цьому нічого їй не говорив. В цей час вона стала вириватись, кричати, а ОСОБА_4 від вказаного впав, але продовжував її тримати за волосся. На її крики до неї стала бігти її подруга ОСОБА_9 , яка по дорозі вигукувала її ім`я та в цей час вона змогла вирватись та втекти. Чи звернув увагу на цю обставину, а саме крики ОСОБА_9 , ОСОБА_4 їй не відомо. ОСОБА_4 знала як сусіда та особу, яка нещодавно вийшла з місць позбавлення волі.
Допитана в судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_9 в присутності законного представника ОСОБА_10 суду пояснила, що вона разом з ОСОБА_6 01.09.2016 року після першого дзвоника в школі були у неї в будинку. В подальшому вона разом з ОСОБА_6 провели ще одну подругу додому та коли повернулися, ОСОБА_6 пішла до себе додому. Згодом, приблизно через 2-3 хв. вона почула крик ОСОБА_6 , стала бігти на крик та коли підбігла, побачила, що ОСОБА_6 присіла, а обвинувачений ОСОБА_4 тримав її за волосся та стояв позад неї. Обвинувачений ОСОБА_4 її та ОСОБА_6 сусід. Вирватись ОСОБА_6 від ОСОБА_4 не могла, лише в той момент, коли вона кричала ім`я ОСОБА_6 , остання в цей момент вирвалась та побігла до неї. В подальшому до них підійшов її дядько ОСОБА_11 , якому ОСОБА_6 повідомила про все, що сталося. ОСОБА_11 пішов до ОСОБА_4 в подвір`я, проте побачив там лише мати обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_4 втік. ОСОБА_6 була в крові, схвильована.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 01.09.2016 року він перебував біля свого будинку по АДРЕСА_3 , його племінниця в цей момент гуляла по вулиці. В цей час, зателефонувала бабуся племінниці та повідомила, що сусід ОСОБА_4 намагався затягнути ОСОБА_6 до себе в подвір`я і вона прибігла додому вся розтріпана та налякана. Він, почувши таку новину, побіг в подвір`я до ОСОБА_4 та почув якійсь звуки в гаражі, потім побачив, що ОСОБА_4 став тікати городами, проте він його наздогнати не зміг. Коли він підбіг до ОСОБА_6 то почув, що вона повідомила, що сусід ОСОБА_8 ( ОСОБА_4 ) закрив її рот тряпкою та почав тягнути до себе в подвір`я, далі він не дослуховував, а побіг в бік до ОСОБА_4 в подвір`я.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона знає ОСОБА_4 та ОСОБА_6 як сусідів. З приводу зазначеної події вона про всі обставини знає лише з чужих слів, а свідком події не була.
З досліджених в судовому засіданні доказів, що надані стороною обвинувачення вбачається, що 01.09.2016 року з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_7 . Згідно вказаної заяви вона просить прийняти міри до невідомого чоловіка, який 01.09.2016 року, приблизно 19:35 год., перебуваючи на території пров. Привокзальний, навпроти будинку №21, намагався затягнути її внучку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на територію свого подвір`я при цьому взявши її за волосся та прикривав рукою рот, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.09.2016 року
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 02.09.2016 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Згідно протоколу огляду місця події від 01.09.2016 року, при огляді території місцевості, що знаходиться по пров. Привокзальний в м. Вінниці, нічого вилучено не було.
Відповідно до висновку експерта №1379 від 20.09.2016 року в ОСОБА_6 було виявлено тілесне ушкодження крововиливи та садна на слизових оболонках верхньої та нижньої губ, садно на задній поверхні язика. Вказані ушкодження ОСОБА_6 належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо в строк вказаний в постанові про призначення експертизи 01.09.2016 року.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 від 21.09.2016 року, 01.09.2016 року, приблизно 19:35 год., ОСОБА_6 повертівшись додому, проходила по пров. Привокзальному, що в м. Вінниці. Проходячи повз буд. №21, що по вищевказаному провулку, до неї звернувся ОСОБА_4 , який попросив її допомогти йому. Проте, вона зробила вигляд, що не почула його, однак пройшовши, ще близько 2 метрів, вона відчула, як якийсь чоловік лівою рукою взяв її за волосся, а правою рукою в якій перебував шматок тканини, білого кольору, прикрив її рот. Після чого, останній почав тягнути ОСОБА_6 назад, намагаючись затягнути останню на територію домогосподарства АДРЕСА_2 . В цей час ОСОБА_6 почала пручатись, проте ОСОБА_4 утримуючи правою рукою за її обличчя, намагався всіма доступними способами прикрити її рот. Таким чином, ОСОБА_13 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження в ротовій порожнині та на слизових оболонках верхньої та нижньої губ. Навпроти воріт домогосподарства АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , впали на землю, проте ОСОБА_4 своєю рукою продовжував утримувати потерпілу за волосся. Однак, в цей час, в кінці провулку вийшла ОСОБА_9 , яка побачивши таку ситуацію крикнула « ОСОБА_14 ». В цей час ОСОБА_6 ще раз смикнула своє волосся та звільнилась від ОСОБА_4 , після чого побігла вниз.
З протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 21.09.2016 року вбачається, що 01.09.2016 року приблизно 19:35 год., свідок ОСОБА_9 , перебувала в кінці пров. Привокзальний, де почула гавкіт собак та дівочі крики. По голосу вона зрозуміла, що це можуть бути крики її подруги ОСОБА_15 , яка приблизно 2 хв. тому йшла по пров. Привокзальному додому. Вибігши на територію провулку ОСОБА_9 побачила, як на території АДРЕСА_2 , приблизно на відстані 2 метрів від воріт, на землі лежав ОСОБА_4 та тримав рукою за волосся ОСОБА_6 , яка перебувала в зігненому положенні та намагалась вирватись від останнього. Після чого, ОСОБА_9 крикнула «Влада»!. В цей час, ОСОБА_6 смикнула своє волосся, цим їй вдалось вирватись від ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_4 підвівся та забіг за ворота домогосподарства №21, а ОСОБА_6 , побігла до ОСОБА_9 . Остання зупинивши ОСОБА_6 побачила на обличчі подруги криваві сліди від пальців та садна на губах.
Заслухавши показання обвинуваченого, малолітньої потерпілої, свідків, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.
За змістом ст. 146 КК України викраденням людини є протиправне таємне або відкрите захоплення потерпілого, переміщення його з того місця, де він знаходився та подальше утримання. Викрадення супроводжується фізичним або психічним насильством.
Викрадення людини передбачає, що дії вчиняються проти волі потерпілої особи. Діяння є закінченим з моменту фактичного обмеження свободи переміщення потерпілого.
З доказів у справі встановлено, що дії обвинуваченого носили відкритий характер та були протиправними, оскільки були вчинені поза волею потерпілої, що підтверджується її показаннями в судовому засіданні, які узгоджуються зі змістом протоколу слідчого експерименту за її участі, показаннями свідка ОСОБА_9 та протоколом слідчого експерименту за участю свідка.
Так, потерпіла послідовно починаючи з слідчого експерименту стверджувала, що ОСОБА_4 всупереч її волі схопив її, насильно утримував та волік до свого помешкання, застосовуючи насильство, а саме тримаючи її за волосся та утримуючи рот.
Вказані показання потерпілої узгоджуються з показаннями самого обвинуваченого, який не заперечив, що він дійсно взяв дівчину за волосся, а потім, закриваючи рот, зробив декілька кроків в сторону свого помешкання, утримуючи її.
При цьому суд не приймає до уваги показання обвинуваченого, що він діяв з метою жарту, оскільки жодних даних про правомірність його поведінки не існує, а навпаки вказана версія спростована сукупністю доказів у справі, серед яких і висновок судово-медичної експертизи, який підтверджує застосування насильства.
Так, вказані показання потерпілої узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи, яким підтверджено наявність в потерпілої тілесних ушкоджень, а саме крововиливів та саден на слизових оболонках верхньої та нижньої губ, садна на задній поверхні язика. Згідно висновку експерта вказані тілесні ушкодження могли утворитись 01.09.2016 року. При цьому, суд звертає увагу, що їх локалізація та характер підтверджують показання потерпілої щодо способу їх отримання від закриття роту потерпілої, її утримання з силою.
Таким чином, показання потерпілої є послідовними та узгоджуються з висновком експертизи, а також та показаннями свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що бачила потерпілу за декілька хвилин від події у нормальному стані та вигляді, а потім почувши її крик, побігла та побачила, як ОСОБА_4 утримував потерпілу та намагався затягнути в подвір`я. Свідок у справі ОСОБА_11 підтвердив, що побачив потерпілу відразу після дій ОСОБА_4 з ушкодженнями, схвиловану. При цьому потерпіла відразу всім повідомила про розвиток події, що свідчить про правдивість її показань.
На підставі зазначених доказів суд дійшов висновку, що зазначені дії обвинуваченого обмежили свободу переміщення потерпілої, чим утворили склад вказаного злочину.
Так, вказані об`єктивні дії ОСОБА_4 є протиправними, вчиненими проти волі потерпілої, відкритими, що підтверджується показаннями потерпілої та свідка, направленими на захоплення потерпілої, переміщення її з того місця де вона знаходилась з застосуванням насильства.
При цьому суд враховує, що обвинувачений по зовнішньому вигляду потерпілої усвідомлював, що вона є малолітньою особою та розумів зазначене, оскільки, перед ним знаходилась дитина, який на час вчинення злочину було 12 років.
Суд, враховуючи вимоги ст. 337 КПК України, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 146 КК України, як викрадення людини, вчинене щодо малолітньої особи.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно характеристики квартального комітету «Ясний» №1118 від 20.09.2016 року ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 . Заяв та скарг на ОСОБА_4 квартального комітету «Ясний» не надходило.
З довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 09.09.2016 року №2134 вбачається, що ОСОБА_4 на наркологічному диспансерному обліку у вказаному закладі не перебуває.
З довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 14..09.2016 року № 20-3327 вбачається, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарній військовій експертизі з 21.04.1994 року по 16.05.1994 року, самовільно залишив відділення, виписаний за порушення режиму, на психіатричному обліку у вказаному закладі не перебуває.
З вимоги про судимість від 06.09.2016 року та копій судових рішень вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимий 18.04.2003 року Апеляційним судом Вінницької області від 18.04.2003 року за п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Звільнений 04.01.2016 року умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 09 місяців 19 днів.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив умисний злочин середньої тяжкості відносно малолітньої особи в період умовно-дострокового звільнення, вину у вчиненні злочину не визнав, не працює.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочинів.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення умисного злочину середньої тяжкості відносно дванадцятирічної дівчини, тобто малолітньої особи, застосування при вказаному насильства, особи обвинуваченого, який раніше судимий, вину не визнав, вчинив злочин за обтяжуючої покарання обставини, в період невідбутого покарання, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в максимальному розмірі, визначеному санкцією ч. 2 ст. 146 КК України, оскільки саме таке покарання досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Враховуючи, що ОСОБА_4 злочин вчинено під час умовно дострокового звільнення, суд вважає за необхідне застосувати положення ст.71 КК України та призначити остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю вироків.
Керуючись ст. 65-67, 69-1, 146 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 146 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 18.04.2003 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді шести років шести місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати починаючи з часу його затримання, тобто з 03 вересня 2016 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін тримання під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.09.2016 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: