ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/750/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0006128 від 04.06.2016 року та 0007686 від 10.07.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє: 05.11.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
4 червня 2016 року приблизно о 02 годині 25 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу житлового будинку № 35 по вул. Ревуцького у м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля «Nissan Note» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає за допомогою каменю, розбив переднє водійське скло та зірвав з лобового скла відео реєстратор марки «GS9000 Full HD» чорного кольору, вартістю 500 гривень, після чого залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 10 липня 2016 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 121/3 керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, розбив скло автомобіля «Форд Куга» д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, проник до салону та викрав відео реєстратор, вартістю 2500 гривень. В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник з викраденим майном, однак пізніше був затриманий.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим повністю у вчиненні злочинів, визнав цивільний позов потерпілого та суду показав, що влітку 2016 року він викрав з двох машин відео реєстратори, шляхом розбиття скла за допомогою каменів, які він знаходив неподалік. Протиправність своєї поведінки усвідомлює, щиро кається та просить суд його суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, ним не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання зі змінами і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який кримінальний закон відносить до злочинів середньої тяжкості, вчинених проти власності, обставину, яка пом`якшує та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 є раніше судимою особою за вчинення аналогічних злочинів, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується формально, постійної зайнятості та фаху не має, на час вчинення злочинів офіційно не працював.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, керується вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, кількості злочинних епізодів, суд обирає ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, яке, на думку суду, є пропорційним та відповідатиме принципу індивідуалізації кримінального покарання. Остаточне покарання, з урахуванням вчинення нового злочину до повного відбуття покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 05.11.2015 року, суд призначає, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, вважаючи таке покарання необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та попередження нових злочинів.

Питання заявленого та підтриманого потерпілим ОСОБА_7 цивільного позову, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 128, 129 КПК України. Цивільний позов потерпілого обґрунтований, визнаний обвинуваченим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання речових доказів, суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Враховуючи вид призначеного покарання, запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили належить залишити без змін у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 05.11.2015 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, визначивши остаточне покарання ОСОБА_3 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 10 липня 2016 року, зарахувавши в цей строк термін попереднього ув`язнення згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: відео реєстратор переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити у його власності.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 суму матеріальної шкоди в розмірі 1400 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

СУДДЯ: