ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2017 р. Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження №0000249 від 14.11.2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт. Слатине, Дергачівського району, Харківської області, українки, громадянки України, освіта середня, тимчасово не працююча, зареєстрованої та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненнікримінальногоправопорушенняпередбаченогоч.1 ст.205-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 в серпні 2015 року, точну дату в ході досудового розслідування встановити не вдалося ,перебуваючи у приватного нотаріуса в м. Харкові, поблизу станції метро «23 серпня», точну адресу в ході досудового розслідування встановити не вдалося, діючи за попередньою змовою з особою на ім`я ОСОБА_5 ,від якого отримала попередньо складені у встановленій законом формі проекти установчих та реєстраційних документів про створення нею суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Торговий Будинок «Донон »(),усвідомлюючи протиправний характер своїх дій ,а також той факт, що надані їй на підпис проекти документів містять завідомо неправдиві відомості та необхідні для проведення державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності «ТОВ Торговий Будинок «Донон»,реалізуючи свій злочинний намір, засвідчила їх своїм підписом, наділивши їх, таким чином значенням документів, серед яких, в тому числі ,протокол установчих зборів учасників ТОВ «Торговий Будинок «Донон» №1 від 21.08.2015 про створення ТОВ «Торговий Будинок «Донон» та внесення належної ОСОБА_4 частки в статутному капіталі товариства в розмірі 400 000,00 гривень, що складає 100% статутного капіталу ,статут ТОВ «Торговий Будинок «Донон» ,реєстраційна картка на проведення державної реєстрації юридичної особи ,утвореної шляхом заснування нової юридичної особи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдиві відомості ,після чого вказані офіційні документи передала громадянину на ім`я ОСОБА_6 та за це від нього отримала обумовлену винагороду побутову техніку (мультиварку).
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин передбачений ч.1 ст.205-1 КК України ,тобто внесення в документи ,які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи підприємця, завідомо неправдивих відомостей.
Під час досудового розслідування між прокурором прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачена ОСОБА_7 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних вище обставин; сторони погодились на призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання за ч. 1 ст.205-1 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості; наполягала на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор вважав, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, просив постановити вирок за укладеною угодою.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши сторін кримінального провадження, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд дійшов наступного:

Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин, а саме, внесла в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця завідомо неправдивих відомостей, і її дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст.205-1 КК України.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 205-1 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнала повністю; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 є добровільним; зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

З`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Відсутні передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України обставини для відмови у затвердженні угоди.

Враховуючи, що умови угоди: не суперечать вимогам закону; відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; укладення угоди було добровільним; виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим; наявні фактичні обставини для визнання винуватості, укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.11.2016 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000249 від 14.11.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 205-1 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винною у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 205-1 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий: