Справа № 147/1233/16-к
Провадження № 1-кп/147/13/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2017 року смт Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене 02.05.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 про обвинувачення
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Летківка Тростянецького району Вінницької області, де і мешкає по АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,
сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник адвокат ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
02.05.2016 року близько 02.00 год. ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, поник з тильної сторони на огороджене парканом подвір`я будинку АДРЕСА_3 , господарем якого є ОСОБА_6 . Відчинив незамкнуті вхідні двері господарської споруди, проник до приміщення кладової кімнати, звідки вчинив крадіжку чавунного казана, об`ємом 20 літрів, вартістю 377,91 грн., розвідного гайкового ключа 0-36 мм, вартістю 153,32 грн., настільних лещат 75 мм, вартістю 172,60 грн. та двох полімерних пляшок об`ємом 1,5 літра кожна, наповнений бензином марки А-92, загальною вартістю 62,97 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 769,80 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні інкримінованому йому злочині визнав, за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, суду показав, що вночі пішов до свого односельчанина через город. Вважав, що може у нього щось взяти з метою подальшого продажу для придбання хліба, інших продуктів. Адже останній є власником мережі будівельних магазинів, є не бідною людиною. Пройшов на подвір`я, зайшов до господарського приміщення, де побачив казана, ключа, лещата та дві пляшки з бензином. Все склав у рядно, яке було там же і поніс додому. Казан здав на металолом. Решту майна залишив дома. У скоєному розкаюється, просить призначити мінімальну міру покарання. Показав також що має важку форму цукрового діабету, приймає ін`єкції інсуліну по кілька разів на день. Попри таку хворобу за встановленням інвалідності не звертався, оскільки на це не має коштів взагалі, та взагалі коштів до існування.
Враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, враховуючи при цьому визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, повністю визнав вину в скоєному, щиро розкаявся, за місцем проживання компрометуючі дані на нього відсутні, потерпілий, згідно поданої суду заяви жодних претензій до обвинуваченого не має, не наполягає на суворій мірі покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України із звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком та застосуванням положень ст. 76 ч.1 КК України.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Визнати винуватим ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю один рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 439 (чотириста тридцять дев`ять) грн. 80 коп.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ по справі чавунний казан, об`ємом 20 л., що переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити йому ж.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя