Справа № 375/1682/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/378/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 04.04.2017

УХВАЛА
Іменем України
4 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 на вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 12 січня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

Остаточне покарання призначено на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки та покладено обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України, з`являтися на реєстрацію до органів пробації та повідомляти останні про зміну місця свого проживання і роботи, не виїжджати без їх дозволу на постійне проживання за межі України.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. Так, 17.11.2016 року приблизно о 19:00 годині ОСОБА_7 спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 та її матір`ю ОСОБА_10 за місцем їх проживання, що по АДРЕСА_2 , разом вживали алкогольні напої.

Будучи усвідомленим, що в одній із кімнат будинку під подушкою на дивані знаходяться належні ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 1050.00 грн., ОСОБА_7 вирішив вчинити крадіжку останніх.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, зайшов до кімнати будинку та взяв з-під подушки на дивані грошові кошти в сумі 1050.00 грн., здійснивши таким чином їх крадіжку. Викраденими грошовими коштами ОСОБА_7 у послідуючому розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_7 06.12.2016 року приблизно о 17:30 годині проходив АДРЕСА_2 і у момент проходження повз домоволодіння АДРЕСА_3 , що по вказаній вулиці, у нього виник злочинний умисел на вчинення крадіжки майна з території цього домоволодіння.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, а саме на вчинення крадіжки чужого майна, ОСОБА_7 06.12.2016 року приблизно о 18:00 годині, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих через не зачинені ворота зайшов до подвір`я цього домоволодіння, який належить на праві власності потерпілій ОСОБА_12 , звідки таємно від оточуючих викрав балон газовий ємкістю 50 літрів червоного кольору з вмістом в ньому газу об`ємом 30 літрів, який знаходився поряд з господарським приміщенням. Викотивши балон з подвір`я, обвинувачений переніс його до кінця присадибної ділянки вказаного домоволодіння, де залишив зберігати.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 завдав потерпілій майнову шкоду у розмірі 1050.00 грн., а потерпілій ОСОБА_12 - в сумі 884.70 грн., яка на час розгляд провадження судом відшкодована потерпілим у повному обсязі.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію кримінального правопорушення та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні, не погоджується з вироком суду першої інстанції в частині накладення обов`язків, просить вирок суду змінити та покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду є незаконним, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені і є обґрунтованими. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 1 ч. 2 ст. 185 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тому судова колегія визнає ці висновки правильними.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались сторонами провадження і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звільняючи особу від відбування покарання з випробуванням, суд може покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, з метою організації органами виконання покарань належного контролю за її поведінкою.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на невідповідність покладених судом на обвинуваченого обов`язків змісту ст. 76 КК України, є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 15.02.2017 року було виправлено описку у вироку Рокитнянського районного суду Київської області від 12.01.2017 року та викладено абзац третій його резолютивної частини наступного змісту: «На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.».

Зазначена ухвала суду не була оскаржена прокурором в апеляційному порядку, є чинною і набула законної сили.

Враховуючи викладене, істотних порушень норм кримінально-процесуального законодавства України, які б могли бути підставою для скасування чи зміни вироку суду від 12.01.2017 року , судом не допущено.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 12 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Судді: Судді: Судді: