Єдиний унікальний номер 235/4884/16-к
Номер провадження 11-кп/775/125/2017

У Х В А Л А

Іменем України

20 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року, яким:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Красноармійська Донецької області, громадянку України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше засуджену 10 липня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.1 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки із іспитовим строком на 3 роки,

визнано винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за новим вироком покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 10.07.2015 року, яким вона засуджена за ч. 1 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, остаточно ОСОБА_5 обрано покарання у вигляді 4 (чотирьох) років і 6 (місяців) позбавлення волі.

за участі прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 визнано винною у тому, що 19 травня 2016 року близько 13 години вона знаходячись на площі ім. Шибанкова м. Покровська Донецької області, побачила в правій кишені куртки раніше незнайомої неповнолітньої ОСОБА_8 1998 року народження, належний останній мобільний телефон та у ОСОБА_5 з корисливих мотивів, виник злочинний намір на його таємне викрадення. Безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , непомітно підійшла позаду ОСОБА_8 та, керуючись корисливими мотивами, таємно, умисно викрала з правої кишені її куртки мобільний телефон марки «Turkcell Т50», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 4518 гривень 53 копійки, разом із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_2 , на якій були відсутні грошові кошти та яка не представляє для потерпілої ніякої матеріальної цінності, після чого з викраденим майном з місця злочину зникла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Внаслідок скоєного злочину ОСОБА_5 заподіяла потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки у розмірі вартості викраденого майна на загальну суму 4518 гривень 53 копійки.

В поданій на вирок суду першої інстанції апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_9 не оспорюючи висновків суду про доведеність вини та правильність кваліфікації її дій, із посиланням на те що вирок є суворим, просить його змінити в частині призначеного покарання внаслідок невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. В обґрунтування своїх доводів обвинувачена посилається на те, що судом однобічно та не повно розглянуто справу, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а саме, судом вказано на вчинення злочину обвинуваченою у стані алкогольного сп`яніння, однак жодного доказу на підтвердження цього не наводить.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_10 , заперечував проти доводів апеляційної скарги який підтримав доводи принесеної апеляційної скарги та просив про її задоволення просив про залишення вироку суду першої інстанції без змін, обвинувачену ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили про її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_5 є ¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬не обґрунтованою та не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Вина ОСОБА_5 у скоєнні злочину за наведених у вироку суду першої інстанції доведена сукупністю об`єктивних доказів, встановлених на досудовому слідстві та досліджених під час судового розгляду, визнавалась обвинуваченою на досудовому слідстві, судовому розгляді та не оскаржується у апеляційній скарзі.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.

Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.Тому вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку в цій частині не переглядається.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 міри кримінального покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, обставини що обтяжують та пом`якшують покарання, а саме: на обліку у лікаря нарколога не перебуває, є клієнтом замісної підтримуючої терапії препаратом «Метадол»(а.с.47), на обліку у лікаря психіатра не знаходиться(а.с.48), має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.51), за місцем свого мешкання характеризується позитивно.(а.с.52). Обставин що обтяжують покарання не встановлено.

Разом з тим колегія суддів зазначає про те, що обвинувачена ОСОБА_5 була раніше судима 10.07.2015р. Дарницьким районним судом м. Києва за ч.1 ст.307 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки із іспитовим строком на 3 роки, вчинила новий злочин під час іспитового строку (а.с.39-41), що розцінюється як відсутність прагнення з боку обвинуваченої стати на шлях виправлення. При вирішенні питання про призначення остаточної міри кримінального покарання, з урахуванням наведеного, застосовано принцип часткового складання вироків, а не відбуте за попереднім вироком покарання приєднане частково. Міра кримінального покарання за новим вироком призначена у мінімальному розмірі в контексті визначення покарання у виді позбавлення волі.

Тому доводи апеляційної скарги про надмірну суворість призначеного покарання безпідставні.

Посилання обвинуваченої ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції безпідставно вказано на вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 злочину у стані алкогольного сп`яніння колегією суддів до уваги не беруться, оскільки як обтяжуюча обставина судом першої інстанції не врахована, та як кваліфікуюча ознака не визнавалась.

Інші підстави для зміни або скасування вироку суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 залишити без задоволення .

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Колегія суддів: