Кримінальне провадження № 1-кп/331/133/2017
ЄУН 331/48/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

При секретарях ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Прокурора: ОСОБА_4

Обвинувачених: ОСОБА_5

ОСОБА_6

Захисників: ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, гр. України, освіта базова загальна середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не зареєстрованого, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-02.07.1996 році Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 86-1, ч. 2 ст. 140 КК України (в ред.. 1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців;

-22.06.2000 році Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 17, ч. 2 ст. 81 КК України (в ред.. 1960 року) до 1 року позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік. Штраф 680 грн;

-27.11.2000 році Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 42, ст. 43 КК України (в ред. 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 29.01.2004 році по відбуттю строку покарання.

-14.02.2006 році Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 3 роки;

-10.12.2007 році Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; Звільнений 23.05.2011 році по УДЗ. Не відбутий строк покарання 3 місяці 29 днів;

-09.07.2012 році Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 307, ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі; Звільнений 21.04.2016 році по УДЗ. Не відбутий строк покарання 3 місяці 10 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, гр. України, освіта повна професійно-технічна, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не зареєстрованого та без постійного місця мешкання, раніше судимого:

-06.05.1995 році Керченським міським судом АР Крим за ч. 3 ст. 140 КК України (в ред. 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі; Звільнений 06.06.1998 році по відбуттю строку покарання;

-30.10.2008 році Червоногвардійським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; Звільнений 21.03.2011 році по відбуттю строку покарання;

-02.07.2015 році Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 місяців арешту; Звільнений 18.09.2015 році по відбуттю строку покарання;

-11.01.2016 році Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучи раніше судимими за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не стали, належних висновків для себе не зробили та знову вчинили корисливий злочин на території Олександрівського району м. Запоріжжя за наступних обставин.

Так, 06.12.2016 році, приблизно о 04 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 , знаходились біля залізничного вокзалу «Запоріжжя - 2», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Костянтина Великого, 5 де побачили ОСОБА_9 , який в цей час прямував мимо вказаного вокзалу на роботу.

У цей час у ОСОБА_6 раптово виник умисел вступити з ОСОБА_5 в злочинний зговір, направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Так, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно, за попередньою змовою між собою, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення попрямували за ОСОБА_9 . У подальшому приблизно через 50 метрів, а саме біля перехрестя вул. Залізничної та вул. Лепіка в м. Запоріжжі, ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_9 після чого умисно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з метою придушення опору наніс не менше трьох ударів рукою по обличчю потерпілого завдавши тілесні ушкодження від яких ОСОБА_9 впав на землю.

В момент вчинення вказаних дій, а саме придушення волі ОСОБА_9 , ОСОБА_6 скориставшись безпорадним станом потерпілого, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відкрито з кишені куртки викрав майно ОСОБА_9 , а саме:

мобільний телефон «Land Rover A9», чорно - жовтого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № ОИ-1105 від 13.12.2016 складає 2819 грн. 40 коп.;

сім-картку оператора мобільного зв`язку «Lifecell», яка матеріальної цінності не представляє, без грошових коштів на мобільного рахунку;

сім-картку оператора мобільного зв`язку «МТС», яка матеріальної цінності не представляє, без грошових коштів на мобільного рахунку;

карту пам`яті для мобільного телефону micro-SD «Kingston 4 Gb»,

матеріальної цінності не представляє,

грошові кошти в сумі 63 грн., грошовими купюрами 50 грн. - 1 шт., 5 грн. - 2 шт., 2 грн. - 1 шт. та 1 грн. - 1 шт.;

посвідчення «Учасник Бойових дій», матеріальної цінності не представляє;

обкладинку для посвідчення «учасник бойових дій», із шкіри, коричневого кольору, матеріальної цінності не представляє;

банківську картку «Експрес - Банк», без грошових коштів на рахунку, матеріальної цінності не представляє;

банківська картка «Ощадбанк», на ім`я ОСОБА_10 , без грошових коштів на рахунку, матеріальної цінності не представляє, а всього викрали майна на загальну суму 2882 грн. 40 коп., завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, ОСОБА_6 діючи згідно свого злочинного умислу, грошові кошти в сумі 63 грн. передав ОСОБА_5 , а інше викрадене майно поклав до кишені, тим самим отримав можливість ним вільно розпоряджатись, аж до моменту затримання його працівниками поліції.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину визнали в повному обсязі та щиросердно покаялися у скоєному, підтвердили вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах та доповнили, що дійсно 06.12.2016 році, приблизно о 04 годині 50 хвилин, вони знаходились біля залізничного вокзалу «Запоріжжя - 2», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Костянтина Великого, 5 де побачили ОСОБА_9 , який в цей час прямував мимо вказаного вокзалу на роботу.

У цей час у них виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Так, вони, діючи повторно, умисно, за попередньою змовою між собою, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення попрямували за ОСОБА_9 . Приблизно через 50 метрів, а саме біля перехрестя вул. Залізничної та вул. Лепіка в м. Запоріжжі, ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_9 після чого умисно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з метою придушення опору наніс не менше трьох ударів рукою по обличчю потерпілого завдавши тілесні ушкодження від яких ОСОБА_9 впав на землю.

В момент вчинення вказаних дій, а саме придушення волі ОСОБА_9 , ОСОБА_6 скориставшись безпорадним станом потерпілого, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відкрито з кишені куртки викрав майно ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон, 2 сім картки, які знаходилися у мобільному телефоні, карту пам`яті для мобільного телефону, грошові кошти в сумі 63 грн. посвідчення «Учасник Бойових дій» у шкіряній обкладинці коричневого кольору, та 2 банківські картки.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що 06.12.2016 році, приблизно о 04 годині 50 хвилин, він спрямувавши до своєї роботи проходив залізничний вокзал «Запоріжжя - 2», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Костянтина Великого, 5.

Підходячи до перехрестя вул. Залізничної та вул. Лепіка в м. Запоріжжі, його наздогнав обвинувачений ОСОБА_5 після чого наніс потерпілому ОСОБА_9 не менше трьох ударів рукою по обличчю, завдавши останньому тілесні ушкодження від яких потерпілий ОСОБА_9 впав на землю.

Після того як потерпілий ОСОБА_9 впав на землю, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , відкрито з кишені куртки викрали майно потерпілого ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон «Land Rover A9», чорно - жовтого кольору, сім-картку оператора мобільного зв`язку «Lifecell», сім-картку оператора мобільного зв`язку «МТС», карту пам`яті для мобільного телефону micro-SD «Kingston 4 Gb»,

, грошові кошти в сумі 63 грн., посвідчення «Учасник Бойових дій», обкладинку для посвідчення «учасник бойових дій», із шкіри, коричневого кольору, банківську картку «Експрес - Банк» та банківську картку «Ощадбанк».

Суд, керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом потерпілого, обвинувачених та дослідженням матеріалів характеризуючих їх особи.

Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Як пом*якшуючі відповідальність обставини у відношенні обох обвинувачених суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих відповідальність обставин у відношенні обох обвинувачених суд не вбачає.

При призначені покарання, обвинуваченим суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини як пом*якшуючі так і обтяжуючі покарання, особи обвинувачених, ступінь участі у скоєному кримінальному правопорушенні.

Так ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий, не зареєстрований, має постійне місце проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований. На обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває;

Так ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, вчинив злочин не відбувши покарання за попереднім вироком, не зареєстрований без постійного місця проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований, страждає на ряд хронічних захворювань. На обліку в психіатричному диспансері не перебуває. Перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів, алкоголю. Синдром залежності.»

У зв*язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можливо лише в умовах ізоляції їх від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат по справі не має.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 10 м. Запоріжжя.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 06.12.2016 року, згідно до протоколу затримання особи від 06.12.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 06.12.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань, приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 залишити у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 10 м. Запоріжжя.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 06.12.2016 року, згідно до протоколу затримання особи від 06.12.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_6 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 06.12.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази:

- мобільний телефон «Land Rover A9», чорно - жовтого кольору, сім-картку оператора мобільного зв`язку «Lifecell», сім-картку оператора мобільного зв`язку «МТС», карту пам`яті для мобільного телефону micro-SD «Kingston 4 Gb», грошові кошти в сумі 63 грн., грошовими купюрами 50 грн. - 1 шт., 5 грн. - 2 шт., 2 грн. - 1 шт. та 1 грн. - 1 шт., посвідчення «Учасник Бойових дій», обкладинку для посвідчення «учасник бойових дій», із шкіри, коричневого кольору, банківську картку «Експрес - Банк», банківська картка «Ощадбанк», на ім`я ОСОБА_10 , які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити йому за належністю;

- грошові кошти в сумі 17 грн. зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон «Nokia 1280» в корпусі чорного кольору з сім картою мобільного оператора «Lifecell», який зберігається в камері схову речових доказів Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_5 за належністю.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1