АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/519/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №636/1084/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 09 листопада 2016 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець с.Новопокровка Чугуївського району
Харківської області, громадянин України, одружений, з
вищою освітою, працюючий електромонтером ДП
«Новопокровський КХП», зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -
засуджений за ч.1 ст.122 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 витрати на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2284 (дві тисячі двісті вісімдесят чотири) гривні 90 (дев`яносто) копійок та відшкодування моральної шкоди в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.
Вироком встановлено, що 26 вересня 2015 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку №27 по вул.Ворошилова смт.Новопокровка Чугуївського району Харківської області, на ґрунті раніш виниклих неприязних відносин, спровокував конфлікт в ході якого, діючи умисно, стоячи напроти, наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в область обличчя, в результаті чого ОСОБА_10 втратив рівновагу та впав на землю. В цей час ОСОБА_7 , скориставшись положенням ОСОБА_10 , сів зверху на нього та наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме в ліве око, далі ОСОБА_7 продовжив наносити удари кулаком правої руки в область обличчя зліва. Діями ОСОБА_7 , ОСОБА_10 були спричинені наступні тілесні ушкодження: синці на обличчі зліва і в лівій лобовій і скроневій ділянках, множинні переломи медіальної і нижньої стінки лівої орбіти, лівих відділів осередків ґратчастої кістки; струс головного мозку; паралітична вертикальна косоокість з частковою офтальмоплегією лівого ока; поріз окорухового нерву зліва.
За ступенем тяжкості синці і садно кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я (менше 6 днів), струс головного мозку - як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, зазначені переломи і пошкодження функцій лівого ока тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості (понад 21 день).
В зміненій та доповненій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить про скасування вироку у звязку з істотними порушення вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду, неправильним вирішенням цивільного позову, та закриття кримінального провадження.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в матеріалах справи відсутній звукозапис судового засідання від 03 червня 2016 року, не була проведена комісійна судово-медична експертиза, а її проведення повинно було усунути протиріччя, які містяться у висновках інших експертиз по даній справі, що впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_7 .Крім того, вирішення цивільного позову судом було здійснено без проведення відповідних експертиз, що є обов`язковим.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину та правова кваліфікація його дій ґрунтуються на доказах, які були належним чином досліджені під час судового розгляду, і їм дана оцінка відповідно до вимог кримінально-процесуального закону. Його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються доказами, дослідженими в суді першої інстанції у встановленому кримінально-процесуальному порядку, і їм дана належна правова оцінка.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що зустрівши ОСОБА_10 підійшов до нього щоб з`ясувати чи не він пробив колеса на мотоциклі його сина, на що ОСОБА_10 відреагував неадекватно, почав оскорбляти ОСОБА_7 і погрожувати йому завданням тілесних ушкоджень. ОСОБА_7 намагався заспокоїти ОСОБА_10 , але ОСОБА_10 не реагував і наніс ОСОБА_7 декілька тілесних ушкоджень в області обличчя руками. Намагаючись припинити конфлікт, ОСОБА_7 почав тікати, і, обернувшись, завдав ОСОБА_10 удар в підборіддя, від якого ОСОБА_10 впав, а ОСОБА_7 , намагаючись заспокоїти ОСОБА_10 , який продовжував наносити удари, перебуваючи зверху на ньому, завдав ОСОБА_10 удар в око.
Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував факт нанесення руками ударів у підборіддята око потерпілому ОСОБА_10 .
Окрім показань обвинуваченого, досліджені в судовому засіданні докази давали суду належні підстави визнати обвинувачення доведеним, виходячи з наступного.

Так, показаннями потерпілого ОСОБА_10 встановлено, що 26 вересня 2015 року, він перебував поряд з домом його батьків по АДРЕСА_2 . До нього підійшов ОСОБА_7 і сказав, що хтось на мопеді його сина пробив колеса. Пославшись на свою відсутність протягом двох тижнів вдома, ОСОБА_10 сказав ОСОБА_7 , що його звинувачення безпідставні, на що ОСОБА_7 наніс йому удар кулаком в обличчя, від якого ОСОБА_10 впав, а ОСОБА_7 сів на нього зверху на наніс удар в око, після чого підвівся і втік.
Згідно даним протоколу проведення слідчого експерименту від 15 березня 2016 року за участю потерпілого ОСОБА_10 , в ході якого ОСОБА_10 показав на місці та надав детальні пояснення про обставини нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень (т.1 а.с.33-39);
Також, із показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що 26 вересня 2016 року, вона почула сварку між ОСОБА_7 та іі чоловіком ОСОБА_10 , і побачила, як ОСОБА_10 впав, а ОСОБА_7 сів на нього зверху і наніс не менше трьох ударів в обличчя.
Показаннями свідка ОСОБА_12 встановлено, що через вікно свого будинку вона бачила, що ОСОБА_7 схилившись над ОСОБА_10 наносив йому удари кулаком в обличчя. Коли ОСОБА_10 підвівся, його обличчя було в крові.
Згідно даним протоколу проведення слідчого експерименту від 19 березня 2016 року за участю свідка ОСОБА_12 , в ході якого ОСОБА_12 показала на місці та надала детальні пояснення про обставини нанесення ОСОБА_7 множинних ударів кулаком правої руки в область голови ОСОБА_10 , який лежав на землі (т.1 а.с.58-61).
Під час перевірки доводів апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, обвинувачений пояснив, що він не може назвати мотивів, з яких потерпілий та свідки обмовляють його.
Показання потерпілого та свідків, є послідовними в ході досудового та судового слідства, узгоджуються з іншими об`єктивними доказами.

Згідно висновків додаткових судово-медичних експертиз від 01 грудня 2015 року, 17 березня 2016 року та 21 березня 2016 рокувстановлено, що:

- множинні переломи медіальної і нижньої стінки лівої орбіти, лівих відділів осередків ґратчастої кістки, порушення функцій лівого ока, за ступенем тяжкості кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості (т.1 а.с.28-30);
- крововилив в області лівого ока і пошкодження кісток обличчя у ОСОБА_10 мали місце від удару в цю область тупим твердим предметом (кулаком правої руки), а садна на спині внаслідок падіння та перебування потерпілого на поверхні землі зі щебенем (т.1 а.с.43-44);
- у ОСОБА_10 тілесні ушкодження голови та спини могли виникнути за механізмом, зазначеним свідком ОСОБА_12 в протоколі слідчого експерименту від чисельних ударних впливів кулаками рук в голову потерпілого в умовах його перебування в положенні лежачі на спині на поверхні зі щебенем (т.1 а.с.67-68).
Показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_13 , який був допитаний в судовому засіданні, встановлено, що зроблені ним висновки, ґрунтуються на даних первинного огляду потерпілого ОСОБА_10 , наданій в подальшому медичної документації потерпілого ОСОБА_10 , та даних щодо проведених слідчих дій за участю потерпілого ОСОБА_10 і свідка ОСОБА_12 .
Висновок суду щодо механізму утворення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , зокрема синців на обличчі зліва і в лівій лобовій і скроневій ділянках, множинних переломів медіальної і нижньої стінки лівої орбіти, лівих відділів осередків ґратчастої кістки; струсу головного мозку; паралітичної вертикальної косоокості з частковою офтальмоплегією лівого ока; порізу окорухового нерву зліва, встановлено на підставі висновків додаткових судово-медичних експертиз. Із яких убачається, що тілесні ушкодження голови та спини утворилися від чисельних ударних впливів кулаками рук в голову потерпілого в умовах його перебування в положенні лежачі на спині на поверхні зі щебенем.
Зазначений висновок, а також висновок експерта про час, локалізацію, механізм утворення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 узгоджується з наведеними у вироку показаннями обвинуваченого, який не заперечував факт нанесення руками ударів у підборіддята око потерпілому ОСОБА_10 , потерпілого, свідків про дії обвинуваченого, який знаходячись зверху наносив удари кулаком в обличчя ОСОБА_10 .
Цими ж доказами спростовуються показання обвинуваченого про те, що він не наносив ударів потерпілому ОСОБА_10 .
Наведене дає підстави колегії суддів вважати, що судом першої інстанції дана правильна правова кваліфікація діям обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги про неповноту судового розгляду та закриття кримінального провадження спростовуються матеріалами справи та є безпідставними.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги захисника про не проведення комісійної судово-медичної експертизи, то колегія суддів вважає, що вони є необґрунтованими, оскільки питання, зазначені в клопотанні (т.2 а.с.74-75), були предметом дослідження додаткових судово-медичних експертиз від 01 грудня 2015 року, 17 березня 2016 року та 21 березня 2016 року, і зроблені відповідні висновки.
Комісійна експертиза призначається вразі наявності протиріч у висновках експертів, але у даному провадженні вони відсутні, а висновки експерта змінювалися у зв`язку з наданням нових даних про лікування потерпілого.
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність технічного носія інформації, на якому зафіксовано проведення судового засідання від 03 червня 2016 року, є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи знаходиться журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове засідання від 03 червня 2016 року (т.2 а.с.49-54).

Доводи апелянта про неправильне вирішення цивільного позову є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до вимог ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
До того ж ч.5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному проваджені розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Визнавши ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, суд обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги потерпілого, стягнувши на його користь витрати на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2284 (дві тисячі двісті вісімдесят чотири) гривні 90 (дев`яносто) копійок та відшкодування моральної шкоди в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

При цьому, задовольняючи позов в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходив із доказів, наданих потерпілим під час судового розгляду, що не потребує, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, додаткового проведення експертиз щодо встановлення матеріальної та моральної шкоди.

Що ж стосується розміру моральної шкоди, заподіяної злочином, то суд врахував завданні йому тілесні ушкодження, фізичний біль, розлад здоров`я, тривалість та глибину страждань потерпілого, матеріальний стан обвинуваченого, форму вини, час знаходження на лікуванні, а тому розмір відшкодування моральної шкоди у грошовому виразі, суд першої інстанції визначив відповідно до вимог ст.1167 ЦК України.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та ступінь суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого, із яких вбачається, що він на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, працює, де характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, відповідно до вимог ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо призначення виду та розміру покарання достатньо мотивований, а покарання, що призначено обвинуваченому ОСОБА_7 в межах санкції статі, за яку його визнано винуватим, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 09 листопада 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: