Справа № 409/701/17
Провадження № 11-сс/782/73/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши на відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 діючого в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білокуракінського районного суду Луганської області від 04 квітня 2017 року, якою задоволене клопотання слідчого СВ Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_8 погоджене із заступником начальника Білокуракинського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 , з обов`язком цілодобово не залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Білокуракінського районного суду Луганської області від 04 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 у кримінальному проваджені № 0000396 від 06.09.2016 року за його підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю строком на 2 місяці, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 цілодобово не залишати місце постійного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Досудовим розслідуванням ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 06.09.2016 року о 20-15 годин знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на скутері «Viper» по вул. Історична смт. Білокуракине Луганської області, разом з пасажиром ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не впоравшись з керуванням, не вживши заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, здійснив наїзд на бетонну плиту.
Внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сукупна черепно-спінальна травма у вигляді рвано-забійної рани лобно-тім`яної ділянці голови зліва, струс головного мозку, забій тяжкого ступеня шийного відділу спинного мозку з розвитком тетраплегії, порушення функцій тазових органів, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 155 від 11.11.2016 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Згідно висновку інженерно-технічної експертизи №19/113/9-1/53е від 22.03.2017 встановлено, що водій мотоцикла «Viper» ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти наїзду на бетонну плиту шляхом застосування своєчасного гальмуванням з моменту можливого виявлення бетонної плити. З технічної точки зору дія водія мотоцикла «Viper» ОСОБА_7 не відповідали вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, знаходились у причинному зв`язку з настанням події цієї дорожньо-транспортної пригоди.
За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0000396 від 06.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
31.03.2017 року органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру, яке відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України вручено останньому.

На ухвалу слідчого судді захисником ОСОБА_6 діючого в інтересах ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді Білокуракінського районного суду Луганської області від 04 квітня 2017 року, та змінити йому запобіжний захід на домашній арешт в нічні години доби з 21 години до 06 години.

В апеляції захисник ОСОБА_6 вказує, що слідчий суддя в порушення вимог КПК України обираючи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту посилається на такі ризики, існування яких не є підставою для обрання такого запобіжного заходу, ухвала слідчого судді на думку апелянта не відповідає закріплених Конституцією України засад змагальності сторін, паритетності сторін обвинувачення і захисту.
Захисник вказує, що слідчий суддя не в повній мірі дослідив всі обставини, що свідчать про наявність ризиків, що його підзахисний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, що є неможливим оскільки подія правопорушення відбулась 06 вересня 2016 року, 31 березня 2017 року його підзахисному було оголошено про підозру, а ухвалу суду було винесено 04 квітня 2017 року. Тобто з моменту правопорушення пройшло близько семи місяців, потерпіла на цей час вже померла, а свідків по справі немає.
Зазначає, що слідчий суддя не врахував що у його підзахисного на утримані є мати, яка є інвалідом другої групи, позитивні характеристики ОСОБА_10 , який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Заслухавши доповідь судді, захисника, підозрюваного, які підтримали апеляцій, прокурора, який вважає апеляцію безпідставною, заслухавши слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчий суддя відповідно до вимог ст.ст.177,178 КПК України вірно зазначив мету, підстави та обставини які враховуються при обранні запобіжного заходу, вказавши, що існують ризики передбачені ст.177 п.1,3 КПК України (підозрюваний може ухилитися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні), та обґрунтовано обрав стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Однак на думку судової колегії при визначенні обов`язків які покладаються на підозрюваного, зазначивши, що ОСОБА_7 повинен цілодобово не залишати місце постійного проживання, слідчій суддя припустився помилки, не достатньо врахувавши вимоги ст.178 ч.1 п.4,8 КПК України.
Як було з`ясовано при розгляді справи слідчим суддю і при апеляційному розгляді, підозрюваний раніше не засуджений, характеризується задовільно і має на утриманні мати інваліда 2 групи за якою здійснює нагляд.
Таким чином, колегія суддів вважає, що покладений обов`язок цілодобово не залишати місце постійного проживання, позбавляє підозрюваного можливості доглядати за непрацездатною матір`ю, відшкодовувати завдану шкоду і застосований без рахунку даних про особу ОСОБА_7 .
Таким чином відповідно до вимог ст.408 КПК України ухвала слідчого судді від 4 квітня 2017 року підлягає зміні, а апеляція захисника частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.405,407,408 КПК України колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково..

Ухвалу слідчого судді Білокуракінського районного суду Луганської області від 04 квітня 2017 року, якою задоволене клопотання слідчого СВ Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_8 погоджене із заступником начальника Білокуракинського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 строком на 2 місяці з покладанням обов`язку цілодобово не залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 змінити.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язок не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 18-00 годин вечора до 06-00 години ранку.
В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає,

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_1