Номер провадження 1-кп/201/604/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2016 року м. Дніпро
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має повну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
16 жовтня 2016 року ОСОБА_4 , прибув до приміщення більярду, розташованого на 3-му поверсі ТРК «Материк», який розташований по вул. Марії Кюрі, 5 у місті Дніпро. Далі, перебуваючи за вказаною адресою, близько 01 години 00 хвилин 17 жовтня 2016 ОСОБА_4 залишився наодинці, після чого у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Далі ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи умисно, з корисливих мотивів, бажаючи, що б його дії лишились непоміченими для оточуючих, вимкнув світло у приміщенні більярду, та наблизився до шафи, розташованої у вказаному приміщенні, після чого, підсвічуючи собі запальничкою, став перевіряти зміст шухляди шафи. Дійшовши до нижньої шухляди, та виявивши, що вона зачинена, ОСОБА_4 потягнув на себе дверці, від чого замок на них зламався і шафа відчинилась.
Далі ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці приблизно о 01 годині 30 хвилин, знайшов у шухляді коробку з-під мобільного телефону «Нокіа», відкрив її і побачив грошові кошти у сумі 2000 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_5 , і які ОСОБА_4 визначив об`єктом свого злочинного посягання.
Далі ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, взяв з коробки з-під мобільного телефону «Нокіа» грошові кошти у розмір 2000 гривень, та, доводячи свій злочинний умисел до кінця, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 гривень.
Умисні дії, ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що з потерпілим ОСОБА_5 він знайомий, оскільки вони разом працювали у ТРК «Материк», який розташований по вул. Марії Кюрі, 5 у м. Дніпро. 16 жовтня 2016 року ввечері він прийшов на роботу і знаходився на робочому місці у більярдному залі, розташованому на 3-му поверсі ТРК «Материк». Вночі з 16 на 17 жовтня 2016 року приблизно о 01 годині, він вирішив скоїти крадіжку, з цією метою, він вимкнув світло, наблизився до шафи, розташованої у вказаному приміщенні і став перевіряти зміст шухляди шафи. Дійшовши до нижньої шухляди, він виявив, що вона зачинена, тоді він з силою потягнув на себе дверці, від чого замок на них зламався і шафа відчинилась. Відкривши шухляду шафи, він знайшов там коробку з-під мобільного телефону «Нокіа», в якій побачив грошові кошти у сумі 2000 гривень і взяв їх собі. Після чого, з місця скоєння злочину зник, в подальшому викрадені кошти витратив на особисті потреби. При цьому, не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні суму викрадених коштів. Додав, що заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2 000 гривень визнає у повному обсязі. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення та розмір цивільного позову, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винуватий у його вчиненні, так як він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які наведені вище, суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією частини 1 статті 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Разом із цим, виходячи з наведених вище обставин та проаналізованих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 у їх сукупності, враховуючи, що останній раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від вчиненого ним злочину не настало, суд приходить до висновку про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням та поклавши на нього відповідні обов`язки.
В рамках даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь матеріальної шкоди у розмірі 2 000 гривень 00 копійок.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на його користь матеріальної шкоди у розмірі 2 000 гривень 00 копійок, суд приходить до висновку, що заявлений потерпілим цивільний позов є повністю обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.
Під час судового розгляду встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 зокрема, таємного викрадення майна потерпілого - грошових коштів, останньому спричинено матеріальну шкоду у розмірі 2 000 гривень 00 копійок, що підтверджується показаннями обвинуваченого, який визнав всі фактичні обставини даного злочину у повному обсязі, яку на даний час не відшкодовано.
За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 у повному обсязі та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у сумі 2 000 гривень 00 копійок.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження, стороною обвинувачення зазначено, що судові витрати у цьому провадженні відсутні.
Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370 - 374, 394 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні:
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1