Номер справи137/197/17
1-кп/137/52/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6
по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та проживаючий за алдресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, непрацюючий, одружений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , на початку жовтня місяця 2015 року, точну дату у ході досудового розслідування не встановлено, діючи з прямим умислом на вчинення крадіжки чужого майна, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, з корисливою метою незаконного збагачення, шляхом демонтажу дверної скоби, проникли до квартири АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , звідки таємно викрали свердлильний станок EVG Drilling 16 вартістю 3672,50 гривень та електричний компресор Forte ZA 65-50 вартістю 4023,80 гривень. В подальшому, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, продавши ОСОБА_8 , жителю с.Українка Літинського району Вінницької області.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, щиро розкався. Суду пояснив, що в жовтні 2015 року, він разом із ОСОБА_7 вирішили викрасти з квартири, де він раніше проживав станок та компресор. Після чого, вони в вечірню пору , підійшли до вказаного будинку, зірвали скобу в дверях та проникли в середину, звідки викрали станок та компресор. Викрадене перенесли в лісосмугу, після чого зателефонували ОСОБА_9 , та продали йому вказане майно за 1800 гривень. Гроші поділили порівну.
Потерпілий ОСОБА_5 , суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_10 , у 2015 році, влітку попросився пожити в його квартирі, яка знаходиться в АДРЕСА_3 . Протягом часу проживання, він постійно мав труднощі із отриманням розрахунку. В жовтні, він вимушений був поїхати за кордон, на похорони близьких. В листопаді, після повернення з Росії, потерпілий поїхав до своєї квартири. Зайшовши в середину, виявив відсутність свердлильного станка та компресора. Він одразу зрозумів, що крадіжку вчинив обвинувачений, тому звернувся до поліції. Зазначив, що ОСОБА_4 повністю відшкодував йому завдану шкоду, претензій до нього не має.
Суд з`ясувавши, що учасники процесу правильно розуміють зміст усіх обставин справи, сумнівів у добровільності їх позицій немає, крім того їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме щодо показань свідків, яких вирішено в судовому засіданні не допитувати.
Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , а також дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненому.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненому доводиться протоколом прийняття заяви про вчинення злочину ,відповідно до якої видно, що потерпілий звертався до поліції з приводу крадіжки майна. Висновок експерта №53 свідчить, що вартість свердлильного станка EVG Drilling 16 становить 3672,50 гривень, а електричного компресора Forte ZA 65-50 - 4023,80 гривень. Розписка потерпілого свідчить про повне відшкодування шкоди.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
Позиція ЄСПЛ з даного приводу висловлена у справі "Кобець проти України" де зазначено - суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 доведена поза розумним сумнівом. Докази на підтвердження винуватості усі є належними та допустимими.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, так як він висловлював жаль з приводу вчиненого, критично ставиться до вчиненого та виявляє готовність нести покарання.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Нормами статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Ураховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, те що він за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, раніше не судимий, на утримання має двоє неповнолітніх дітей, був учасником АТО, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану шкоду, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання дають суду підстави вважати, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбуття покарання з іспитовим строком.
Судові витрати стягнуто вироком суду із співучасника вчиненого злочину.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 369 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок підлягає виконанню з моменту набрання законної сили.
Копію вироку негайно вручити усім учасникам процесу.

Суддя: ОСОБА_1