Справа № 353/818/16-к
Провадження № 1-кп/342/53/2017
18 липня 2017 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Милування Тисменицького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, 2004 року народження та матір похилого віку, 1932 року народження, громадянина України, який не працює, раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Злочин вчинено при наступних обставинах:
31липня 2016 року близько 12 год. додому до ОСОБА_3 , який проживає в АДРЕСА_1 , прийшли в гості ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . На подвір`ї вони сіли за столик та почали розпивати спиртні напої. Біля 17 год. на грунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розпочалася словесна суперечка, яка переросла в конфлікт та шарпанину. ОСОБА_3 , який знаходився неподалік на подвір`ї, чистив кухонним ножем рибу, вирішив припинити конфлікт, наблизився до них та намагався розборонити. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не звертали увагу на ОСОБА_3 , продовжували конфліктувати. ОСОБА_3 , обурившись тим, що на нього не звертають увагу, не припиняють конфлікт, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, умисно, з мотивів особистих раптово виниклих неприязних стосунків, наніс декілька ударів кухонним ножем в область грудної клітки ОСОБА_7 . Внаслідок нанесення ОСОБА_3 ударів потерпілому ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото-різаної рани в ділянці передньо-бокової поверхні грудної клітки зліва з розвитком лівобічного гемотораксу, які згідно висновку експерта № 538 від 29.09.2016 р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя у момент спричинення. Згідно висновку експерта №1.2-1861/16 від 12.09.2016 року, ніж, яким ОСОБА_3 наніс удари потерпілому ОСОБА_7 , не відноситься до холодної зброї, а є ножем господарсько-побутового призначення.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.
В судове засідання потерпілий ОСОБА_7 , житель с. Вербка Монастириського району Тернопільської області, не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, в заяві зазначив, що не заперечує щодо скороченого судового провадження відносно фактичних обставин вчиненого ОСОБА_3 діяння щодо нього, як потерпілого. Згідно вимог ст. 325 КПК України вирішено провести судовий розгляд у відсутності потерпілого.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, та дослідив дані, які характеризують його особу.
Обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що 31липня 2016 року (на Іллі) в селі с. Буківна, де проживає він з цивільною дружиною та малолітньою дочкою, був храмовий празник. Близько 12 год. до нього додому прийшли вже випивші сусіди ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який живе в с. Вербка Тернопільської області, жінка якого живе в цьому ж селі нагорі, десь на відстані до 500 м від його господарства. Вони принесли з собою пляшку спиртного, якусь закуску, сіли на вулиці біля столика, розпивали спиртне. Через деякий час, біля 17 год. між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 розпочалася сварка з приводу того, що ОСОБА_6 хотів ще випити, а ОСОБА_7 йому не давав. Спочатку вони сварились, а потім почали шарпатись. ОСОБА_8 стояв поблизу, в бійку не втручався. Сварка переросла в конфлікт, вони почали битися та шарпатися. Він знаходився на подвір`ї, на відстані приблизно один метр від них, чистив ножем рибу. Вирішив розборонити ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та припинити конфлікт. Тримаючи в правій руці кухонний ніж, яким чистив рибу, підійшов до них і сказав, щоб вони перестали шарпатися й припинили конфлікт. Однак, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на нього не звертали увагу, продовжували між собою конфліктувати. Розізлившись, він наніс ОСОБА_7 декілька ударів ножем, який тримав у правій руці. Побачив, що попав тому в руку, бо там появилась кров. Один удар наніс в грудну клітку ОСОБА_7 , після чого зупинився. Його співмешканка ОСОБА_9 обробила ОСОБА_7 рани, він запропонував викликати швидку допомогу. Але ОСОБА_7 відмовився і сказав, що йде додому до жінки. Його до брами провела ОСОБА_9 . Він пішов догори, там йому стало погано, і люди викликали швидку допомогу. В даний час вони продовжують дружно жити, часто відвідують один одного. Останній раз бачились позавчора, потерпілий не має до нього претензій. ОСОБА_3 щиро розкаюється у вчиненому, просить суд його суворого не карати, не позбавляти його волі, застосувати іспитовий строк. Просить врахувати те, що він має на утриманні неповнолітню дочку, перестарілу матір 1932 року народження, яка потребує стороннього догляду, він негативно ставиться до скоєного.
Таким чином, суд встановив, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , яке небезпечне для життя в момент заподіяння, доведена повністю. Дії ОСОБА_3 досудовим слідством вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, так як обставин, які обтяжують покарання, - не встановлено.
Вчинений ОСОБА_3 злочин відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до тяжких. До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, зі сторони потерпілого до нього претензії відсутні, до вчинення кримінального правопорушення його спонукали дії потерпілого, оскільки він намагався припинити конфлікт між потерпілим та сусідом ОСОБА_6 .
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Тлумацької ЦРЛ не перебуває, розлучений, проживає з співжителькою ОСОБА_10 , на утриманні має неповнолітню дочку, 2004 року народження. Також він відвідує та здійснює догляд за хворою матір`ю ОСОБА_11 , 1932 року народження, яка проживає в с. Милуванні Тисменицького району, яка потребує стороннього догляду. Хоча обвинувачений не має офіційного місця роботи, але він має заробіток від робіт по найму і є єдиним годувальником сім`ї.
Із урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено санкцією ч.1 ст. 121 КК України не встановлено. Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349,368-371, 373-374,394, 395 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання - п`ять років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік шість місяців.
Згідно ч.1, ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Тлумацького ВП ГУ НПУ:
- жіноче плаття синього кольору із речовиною бурого кольору, шорти камуфляжні зеленого кольору, футболку сірого кольору - повернути ОСОБА_3 ;
- футболку зеленого кольору, яка належить ОСОБА_7 - повернути ОСОБА_7
- 4 (чотири) предмети схожі на ножі, які упаковано в спец-пакет №2194040; дві пластикових пляшки, два стакани та кружку, які упаковано в поліетиленовий пакет; взірці крові ОСОБА_7 , взірці крові ОСОБА_3 , взірці змивів з рук ОСОБА_3 , які упаковано у паперові конверти та опечатано знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1